Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» (далі - ТОВ «КФ.ЮА») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначало, що 21.02.2020 між ТОВ «КФ.ЮА» та [PERSON] було укладено договір позики № 000200223420. На підставі зазначеного договору позичальнику перераховано грошові кошти у розмірі 4 099 грн. в якості кредиту на умовах строковості, поворотності та оплатності. Свої зобов`язання за договором [PERSON] не виконувала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за договором № 000200223420 у загальному розмірі 19 922 грн. 19 коп., яка складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту - 4 046 грн. 10 коп., заборгованості за відсотками - 15 172 грн. 50 коп., інфляційного збільшення у розмірі 703 грн. 59 коп. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики у загальному розмірі 19 922 грн. 19 коп., яка складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту - 4 046 грн. 10 коп., заборгованості за відсотками - 15 172 грн. 50 коп., інфляційного збільшення у розмірі 703 грн. 59 коп. та судовий збір. Відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 02.09.2024 було відкрито провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «КФ.ЮА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Від відповідача на адресу суду відзив не надходив. Судом установлено, що 21.02.2020 між ТОВ «КФ.ЮА» та [PERSON] було укладено договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 000200223420 (далі - договір) (а.с. 6-7). Відповідно до п. 3.1 договору товариство на умовах цього Договору та Правил надає Клієнту грошові кошти у сумі визначеній п. 5. Договору, а Клієнт в свою чергу зобов`язується повернути грошові кошти у встановлений цим договором строк та сплатити проценти згідно відсоткової ставки за кожен день користування, визначеної п. 5.3. даного Договору. Кредит надається Позичальнику на визначені ним особисто цілі. Відповідно до п. 3.2 договору сторони погодили, що Клієнту відповідно до умов цього Договору немає необхідності укладати договори щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту. Відповідно до п. 4.1 договору договір та зміни до нього укладаються в письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів одноразовим/мережевим ідентифікатором). У випадку оформлення Договору чи здійснення інших дій, пов`язаних із його виконанням в онлайн-режимі на Офіційному сайті Товариства, за допомогою засобів електронного зв`язку, електронні документи оформлені і підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 року такими, що мають рівну юридичну силу з документами, складеними на паперовому носієві і підписаними власноручним підписом. Відповідно до п. 4.2. договору договір припиняється в разі його фактичного виконання сторонами у строк, передбачений Договором, в разі дострокового погашення Позичальником заборгованості або в разі відмові позичальника від Договору. Відповідно до п. 4.3. договору Клієнт зобов`язаний погасити заборгованість не пізніше останнього дня дії Договору, зазначеного у Розділі 5 цього Договору. Відповідно до п. 4.4. договору сторони мають право внести зміни до умов Договору, що визначені частиною 1 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», за взаємною згодою Сторін, шляхом підписання повідної додаткової угоди до цього Договору. Відповідно до п. 4.5. договору підписанням цього Договору Клієнт погоджується з тим, що внесення змін до Правил можливе на умовах, зазначених у відповідному розділі Правил. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними длядоговорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підтвердження виконання своїх зобов`язань за договором позивачем надано Акт про видачу грошових коштів від 21.02.2020 у розмірі 4 099 грн. [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у неї утворилась заборгованість за тілом кредиту за договором № 000200223420 у розмірі 4 046 грн. 10 коп. (а.с. 10). Ураховуючи те, що факт отримання коштів [PERSON] не спростований, вказаний договір є чинним, в установленому законом порядку недійсним не визнавався, а тому позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту за договором № 000200223420 у розмірі 4 046 грн. 10 коп. підлягає задоволенню. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 15 172 грн. 50 коп. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України вказано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ураховуючи те, що, у порушення вимог ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, позивачем ні в позовній заяві, ні в доданих документах не надано доказів на обґрунтування вимог щодо стягнення заборгованості за нарахованими відсотками, а саме: не надано обґрунтованого розрахунку заборгованості за нарахованими відсотками, а тому, правових підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами у розмірі 15 172 грн. 50 коп. немає. Разом з тим, вимога позивача про стягнення з відповідача 703 грн. 59 коп. інфляційних не підлягає задоволенню з огляду на те, що у порушення вищезазначених вимог ЦПК України, позивачем не надано обґрунтованого розрахунку розміру інфляційного збільшення, яке він просить стягнути з відповідача. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково, відповідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору у розмірі 3 028 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial