Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

До Радивилівського районного суду Рівненської області надійшла позовна заява ТОВ «Рівнегаз Збут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за поставлений природний газ у розмірі 46\~677,58 грн. Позов мотивовано тим, що постачання природного газу споживачу за адресою знаходження об`єкта нерухомості: [ADDRESS] , по ЕІС-коду споживача 56ХМ29Н80302176І, здійснювалось ТОВ «Рівнегаз Збут» на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2500 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1386/27831 (в редакції, яка діяла до 01.07.2000 року) та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015р. та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. за №1382/27827 (далі Правила). Умови Типового договору постачання є однаковими для всіх побутових споживачів України. Товариством, як постачальником на якого було покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, усім побутовим споживачам Рівненської області у січні 2016 року одночасно з рахунком-фактурами були направлені заяви-приєднання до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Доставка заяв-приєднань всім побутовим споживачам Рівненської області здійснювалось безпосередньо ДППЗ «Укрпошта» на підставі укладених договорів з ТОВ «Рівнегаз Збут». Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам та бланк заяви-приєднання до умов Договору були офіційно опубліковані в обласній газеті «Вільне слово» №1 від 01.01.2016 року та розміщені на офіційному сайті ТОВ «Рівнегаз Збут». Оскільки споживачем не було повернуто підписану заяву-приєднання до умов Договору постачання природного газу, згода [PERSON] , яка з 20.12.1992 року зареєстрована по місцю проживання за адресою: [ADDRESS] , про приєднання до умов Договору підтверджується фактом споживання природного газу, визначеного на підставі даних Оператора ГРМ згідно п.13 розділу ІІІ Правил та частковою оплатою вартості спожитого природного газу в сумі 78,71 грн. Відповідно до п.4.3 Типового договору постачання природного газу, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Для визначення фактичного об`єму споживання природного газу приймаються дані лічильника газу побутового споживача. Згідно п.5.5 Типового договору розподіл природного газу, Оператор ГРМ АТ «ОГС «Рівнегаз» має право та зобов`язаний здійснювати контрольні зняття показань лічильника газу та формувати об`єм розподілу та споживання природного газу по Споживачу за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу з урахуванням його фактичних показань. Відтак, лише на Оператора ГРМ покладений обов`язок по зняттю показань лічильника газу та складанню відповідних документів. Станом на 01.05.2015 року по особовому рахунку № [NUMBER] обліковувалась заборгованість в сумі 78,71 грн., яка була повністю оплачена [PERSON] 17.05.2016р. Оператором ГРМ ПАТ «Рівнегаз» за період з липня 2015 року по березень 2017 року за адресою: [ADDRESS] , помісячний об`єм спожитого природного газу визначався на рівні 0,00 м. куб. В подальшому, відповідно до акту встановлення лічильника газу від 24.04.2017р., уповноваженими представниками Пат «Рівнегаз» зафіксовано показник лічильника газу, який становив 50\~352,00 м. куб. Окрім того, на початок періоду постачання природного газу ТОВ «Рівнегаз Збут» за даними програмного комплексу RGC-billing, ПАТ «Рівнегаз» початковий показник лічильника газу станом на 01.07.2015 р., для проведення розрахунків за спожитий природний газ за адресою відповідача визначено як 42\~817,00 м. куб. Вартість поставленого природного газу для побутових споживачів з 01.04.2017р. по 30.10.2018р. становила 6,958 грн. за 1 м.куб. Тому, згідно фінансового стану споживача по особовому рахунку № [NUMBER] , заборгованість за надані послуги з газопостачання на фактичний показник лічильника газу 50\~352 м.куб. становила 52\~427,78 грн. ( 7\~535,00 м.куб. х 6,958 грн.), яка була розрахована на сформований об`єм (обсяг) природного газу за квітень 2017 року 7\~535 м.куб. Товариством вчинялися заходи щодо стягнення з [PERSON] простроченої заборгованості за спожитий газ. Так, Радивилівським районним судом Рівненської області 20.03.2018р. було розглянуто заяву ТОВ «Рівнегаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] боргу за надані послуги з газопостачання. Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Рівнегаз Збут» 52\~427,78 грн. заборгованості та 800,00 грн. витрат по сплаті судового збору. В подальшому, на підставі заяви [PERSON] судовий наказ ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області було скасовано. В порядку виконання судового наказу, з Щепанської було стягнуто в рахунок погашення заборгованості 5\~750,20 грн. Відтак залишок заборгованості відповідача за спожитий природний газ на теперішній час складає 46\~677,58 грн., яку і просить стягнути позивач. Представником відповідача суду була надана заява про застосування строку позовної давності, в обґрунтування якої було зазначено, що позовна давність за вимогами з якими звернувся позивач спливла у березні 2020р., а позивач звернувся до суду в листопаді 2024р., тому позов не підлягає задоволенню. Позивачем були надані додаткові письмові пояснення щодо заяви відповідача про сплив строку позовної давності, відповідно до яких зазначено, що строк не сплив. В обґрунтування зазначено, що строк давності почав свій перебіг з травня 2017р. Однак, Законом України від 30.03.2020р. №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені статтями 257,258,362,559,681,728,786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Законом України від 15.03.2022р. №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 19, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану, строки, визначені статтями 257-259 (позовна давність), 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Таким чином, з 12.03.2020р. та по теперішній час строк позовної давності є продовженим. Позивач звернувся до суду в листопаді 2024р. по вимозі за квітень 2017р., а тому трирічний строк з урахуванням його продовження, не сплив. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові та додаткових поясненнях, просила суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд застосувати строк позовної давності. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Відповідно до положень ст. ст.\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Взаємовідносини оператора газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем врегульовано спеціальним законодавством, зокрема\~Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом ГРС, що затверджений\~постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 № 2494, який розроблений відповідно до\~Закону України «Про ринок природного газу», іншими нормативними актами та умовами укладених між сторонами договорів. Кодекс газорозподільних систем визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу. Пункт 2 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначає, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого\~постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498\~(далі - типовий договір розподілу природного газу). Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається (пункт 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем). Згідно з пунктом 3 та 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей\~633,\~634,\~641,\~642 Цивільного Кодексу України\~за формою Типового договору розподілу природного газу. Відповідно до п. 1.3 Типового договору договір розподілу природного газу є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей\~633,\~634,\~641,\~642 Цивільного кодексу України\~на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Судом встановлено, що відповідач є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що відповідач, починаючи з липня 2015р. не передавала показники газу. В травні 2016р. відповідачем було здійснено оплату заборгованості в сумі 78,71 грн. У відповідача було встановлено лічильник газу типу Gallus G4, заводський номер 0042101. З матеріалів справи встановлено, що обсяг спожитого природного газу фактично був встановлений на підставі актів повірки (перевірки) лічильника газу. Так, актом демонтажу лічильника газу для проведення повірки від 20.09.2011р. були зафіксовані показники лічильника 42\~817 м.куб. Актом встановлення лічильника газу після проведення повірки від 24.04.2017р. були зафіксовані показники лічильника 50\~352,00 м.куб. Згідно попередження про припинення газопостачання, сформованого ПАТ «Рівнегаз» Радивилівське УЕГГ, встановлено, що станом на 30.04.2016р. за показниками лічильника газу 42\~817 м.куб. на особовому рахунку № [NUMBER] обліковується заборгованість за послуги з газопостачання в сумі 78,71 грн. З наданих доказів, суд приходить до висновку, що обсяг спожитого газу у розмірі 50\~352,00 м.куб., який був зафіксований 24.04.2017р., в порівнянні з минулими показниками, виник за рік, тобто з травня 2016р. (було 42\~817 м.куб.) по квітень 2017р. (стало 50\~352 м.куб.). Розділом V Типового договору розподілу природного газу регулюється порядок обліку природного газу, що передається Споживачу. Згідно з абз. 3 п. 5.2 Типового договору для визначення об`єму розподілу та споживання природного газу беруться дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в Оператора ГРМ беруться дані комерційного вузла обліку Споживача. Порядок комерційного обліку природного газу та алокації по об`єктах побутових споживачів населення встановлений главою 4 розділу IX Кодексу ГРС. Відповідно до п. 4 гл. 4 розділу ІХ Кодексу ГРС побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 5 числа включно) давати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього\~Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Група споживання по кожному об`єкту побутового споживача, який розраховується за лічильником газу, визначається Оператором ГРМ згідно з цим Кодексом. Номер групи споживання зазначається Оператором ГРМ в персоніфікованих даних заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу та в рахунках Оператора ГРМ про сплату послуг за договором розподілу природного газу.» Таким чином, на підставі зазначених положень Кодексу газорозподільних систем оператор ГРМ ПАТ «Рівнегаз», не отримавши до 6 числа відповідного місяця показань лічильника газу відповідача, мав право визначити об`єм розподілу та споживання природного газу на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що не було зроблено. Тому, на думку суду, підстав для проведення нарахування за спожитий природний газ в повному обсязі відповідно до фактичних показників лічильника лише за місяць 2017 р. в об`ємі 7\~535 м.куб. (в місяць встановлення фактичного об`єму газу) у позивача немає. Бездіяльність позивача щодо встановлення обсягів спожитого газу відповідачем щомісяця, та не здійснення нарахувань обсягів газу на рівні місячного об`єму споживання, у разі неподання споживачем показників лічильника газу, є незаконною та безвідповідальною. Так, згідно з положеннями п.5 ч.2\~ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»\~індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.1\~ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно\~ст.12 ч.1 ЗУ «Про ринок природного газу»\~постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Відповідач належним чином свої зобов`язання по сплаті послуг за поставлений природний газ не здійснювала, показники лічильника кожного місяця в передбачений строк не передавала. Враховуючи вину обох сторін договору у виконанні його умов, суд вважає за можливе провести розрахунок, виходячи з середнього показника спожитого природного газу, що на думку суду є логічним та справедливим, виходячи з матеріалів справи. Таким чином, кінцевий показник лічильника необхідно розділити на кількість місяців з часу виникнення різниці у обсягах споживання, а саме починаючи з травня 2016р. по квітень 2017р., що становить приблизно 627,92 м. куб. газу на місяць (7\~535 м.куб. : 12 міс.). Разом з тим, відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За положеннями ч.1, 5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Частиною п`ятою статті 261 ЦК України передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З огляду на вказані норми закону позовна давність спливла до позовних вимог про стягнення боргу щодо тих щомісячних платежів, від моменту прострочення яких до дня звернення до суду з позовом минуло три роки з урахуванням продовження строку на період карантину та воєнного стану. Так, трирічний строк позовної давності сплинув до вимог з травня 2016р. по лютий 2017р., за березень та квітень 2017р. строк позовної давності не сплив, враховуючи подовжені строки. За таких обставин з відповідача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги за спожитий газ з березня по квітень 2017 року у розмірі 2\~987,88 грн. (2 міс. х 6,958 грн. х (627,92 м.куб. х2) 5\~750,20 грн. (стягнуті кошти в порядку виконання за судовим наказом)). А відтак, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за спожитий газ в сумі 2\~987,88 грн., в іншій частині позову слід відмовити. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на сторони пропорційно задоволеним вимогам та стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі 193,83 грн.

Outcome: partial