Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У листопаді 2024 року [PERSON] звернулася до суду із вищенаведеним позовом до [PERSON] в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей за період з 01 червня 2017 по 22 листопада 2024 у розмірі 250 124, 87 грн. В обґрунтування доводів позову позивач посилалася на те, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 14 січня 2006 року, мешкали однією сім`єю як чоловік і жінка в шлюбі, від цього шлюбу і спільного мешкання мають одну спільну дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач у вихованні та матеріальному забезпеченні їх спільної дитини участі не приймає, коштів на утримання сина не надає. Позивач звернувся до суду з питанням стягнення аліментів з відповідача на утримання їх дитини і рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська по справі № 200/10087/17 задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , стягнуто щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 19 червня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, рішення набрало законної сили. За виконавчим листом №200/10087/17 відкрито виконавче провадження №73461670 з виконання судового рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 29 серпня 2017 року. Державним виконавцем Соборного відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі 29 листопада 2023 року відкрито виконавче провадження і з відповідача почали стягуватися аліменти на користь позивачки на утримання їх неповнолітнього сина. Державним виконавцем 09 липня 2024 року позивачу було видано розрахунок боргу [PERSON] , в якому зазначена, що заборгованість нарахована з 19 червня 2017 року по 20 червня 2024 року та складає суму в розмірі 250 124,87 грн. Оскільки з моменту сплати аліментів за кожний місяць в період з 19 червня 2017 року по 20 червня 2024 року минуло 7 років, то сума пені в розмірі 100% нараховується на загальну суму боргу за період з 19 червня 2017 року по 20 червня 2024 року в розмірі 250 124,87 грн. Сума неустойки (пені), що підлягає стягненню станом на 22 листопада 2024 року, становить 250 124,87 грн. Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву. Заяви,\~клопотання,\~інші процесуальні\~дії у\~справі Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 22 листопада 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.28). 25 листопада 2024 року згідно із вимогами ч. 6\~ст. 187 ЦПК України\~суддя звернувся до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.32). 09 січня 2025 року надійшла відповідь з Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.33). Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 03 січня 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. (а.с.34-35). 02 квітня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. (а.с.48-49). Позивач просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач клопотань і відзиву на позовну заяву суду не надав, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з додатками та судові повістки по справі направлялися відповідачу на адресу його місця реєстрації, проте поверталися до суду без вручення адресату, з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Згідно з п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановлені судом [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 14 січня 2006 року, мешкали однією сім`єю як чоловік і жінка в шлюбі, від цього шлюбу і спільного мешкання мають одну спільну дитину: сина [PERSON] , [INFO] (а.с.23). Відповідач у вихованні та матеріальному забезпеченні їх спільної дитини участі не приймає, коштів на утримання сина не надає. Позивач звернувся до суду з питанням стягнення аліментів з відповідача на утримання їх дитини і рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська по справі № 200/10087/17 задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , стягнуто щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 19 червня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, рішення набрало законної сили. (а.с.8). За виконавчим листом №200/10087/17 (а.с.9-10) відкрито виконавче провадження №73461670 з виконання судового рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 29 серпня 2017 року. (а.с.11-13) Державним виконавцем Соборного відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі 29 листопада 2023 року відкрито виконавче провадження і з відповідача почали стягуватися аліменти на користь позивачки на утримання їх неповнолітнього сина. (а.с.17). Державним виконавцем 09 липня 2024 року позивачу було видано розрахунок боргу [PERSON] , в якому зазначена, що заборгованість нарахована з 19 червня 2017 року по 20 червня 2024 року та складає суму в розмірі 250 124,87 грн. (а.с.14-16). Оскільки з моменту сплати аліментів за кожний місяць в період з 19 червня 2017 року по 20 червня 2024 року минуло 7 років, то сума пені в розмірі 100% нараховується на загальну суму боргу за період з 19 червня 2017 року по 20 червня 2024 року в розмірі 250 124,87 грн. Сума неустойки (пені), що підлягає стягненню станом на 22 листопада 2024 року, становить 250 124,87 грн. (а.с.20-22). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня їх фактичної сплати чи до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до\~Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III\~«Про охорону дитинства»\~у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, він визначав охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет.\~Основні засади державної політики у цій сфері гуртуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини.\~ Відповідно до частини другої\~статті 141 СК України\~розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.\~ Можна зробити висновок,\~що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.\~ Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій\~статті 155 СК України. Крім того, відповідно до\~Закону України від 17 травня 2017 року\~№ 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»\~аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.\~ У\~статті 179 СК України\~послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням. Статтею 180 СК України\~встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.\~ За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя\~статті 182 СК України\~у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.\~ Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно із частиною першою\~статті 196 СК України\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.\~ Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць\~\~та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. \~Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.\~ Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.\~ Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.\~ Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.\~ У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена\~ст. 196 Сімейного кодексу України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Однак відповідач не зазначив жодних поважних причин, які б йому перешкоджали своєчасно сплачувати аліменти та не надав жодних доказів, які б свідчили про вище зазначені причини. Тому, враховуючи що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме не сплачує встановлені судом аліментні кошти та з урахуванням, що відповідач не надав жодних доказів своєї неплатоспроможності та не спростовував вищевказане, суд вважає за можливе стягнути з останнього неустойку (пеню) з 19 червня 2017 року по 20 червня 2024 року в розмірі 250 124,87 грн. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша\~статті 141 ЦПК України). Таким чином, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати за подання позовної заяви у розмірі 1211,20 грн., оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved