Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося до суду з позовом та вимоги обгрунтовує тим, що 24.03.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №1642156, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 3000грн., строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу. 24.03.2021 між позикодавцем та позичальником за ініціативою останнього укладено додаткову угоду №1642156 до договору позики №1642156, за умовами якої позичальник збільшує суму позики на 2000грн. Таким чином, загальний розмір позики становить 5000грн. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника. Позикодавець на виконання умов договору позики №1642156 та додаткової угоди виконав свої зобов`язання, зокрема, передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 5000грн. Заборгованість відповідача за договором позики становить 16940грн., з яких, 5000грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 11940грн. сума заборгованості за відсотками. 26.10.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №2610 від 26.10.2021, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб-боржників, в тому числі за договором позики №1642156 від 24.03.2021 року. 03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб-боржників, в тому числі за договором позики №1642156 від 24.03.2021. Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 16940грн., з яких 5000грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 11940грн. сума заборгованості за відсотками. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» суму заборгованості за договором позики №1642156 в розмірі 16940грн., суму судового збору в розмірі 2422,40грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500грн. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ухвалою суду від 11.04.2025 року витребувані в АТ «Універсал Банк» інформацію щодо належностті [PERSON] (рнокпп [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] , виписку по картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ «Універсал Банк» за період з 24.03.2021 по 27.03.2021 щодо перерахування коштів в сумі 3000грн. та 2000грн. [PERSON] . Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав: Суд установив, що 24.03.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №1642156, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 3000грн., строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу. 24.03.2021 між позикодавцем та позичальником за ініціативою останнього укладено додаткову угоду №1642156 до договору позики №1642156, за умовами якої позичальник збільшує суму позики на 2000грн. Таким чином, загальний розмір позики становить 5000грн. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника (а.с.12). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір\~це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційний систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Згідно з ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~ Позикодавець на виконання умов договору позики №1642156 та додаткової угоди виконав свої зобов`язання, зокрема, передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 5000грн. за посередництва платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес». Перерахування коштів в сумі 3000грн. та 2000грн. на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] підтверджується електронними платіжними інструкціями. Згідно з інформацією АТ «Універсал Банк» на ім`я [PERSON] банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] і 24.03.2021 року на картковий рахунок відповідача надійшли грошові кошти в сумі 3000грн. та 2000грн. 26.10.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №2610 від 26.10.2021, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб-боржників, в тому числі за договором позики №1642156 від 24.03.2021 року (а.с.20-22). 03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб-боржників, в тому числі за договором позики №1642156 від 24.03.2021 (а.с.26-28). Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 16940грн., з яких 5000грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 11940грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.30). Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054\~ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048\~ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050\~ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Цей висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12. Отже, відсотки за користування кредитними коштами підлягають стягненню в межах строку кредитування, установленого договорами. Відповідач [PERSON] не сплатив\~заборгованість за\~договором позики\~№1642156\~від 24.03.2021\~року.\~Сума позики\~ 5000грн.\~була надана\~ [PERSON] \~ на строк 30 днів. Відповідно до умов договору розмір відсотків за користування позикою становить 1,99% в день. Отже, сума відсотків за користування позикою протягом 30 днів становить 2985грн. Позивач не довів належними доказами правомірність нарахування відсотків в розмірі 11940грн. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за договором позики №1642156 від 24.03.2021 в розмірі 7985грн., з яких 5000грн. основна сума боргу та 2985грн. сума боргу за відсотками. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3500грн., суд враховує наступне. Відповідно до положень статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі не дотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представник позивача у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу надав: договір №01-11/24 про надання правничої допомоги від 01.11.2024, укладений між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом Ткаченко Ю.О.; акт приймання-передачі правничої допомоги від 18.01.2025; платіжну інструкцію про оплату за договором про надання правничої допомоги. Дослідивши надані позивачем докази понесених витрат на професійну правничу допомогу суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, зважаючи на таке. Ця справа є незначної складності, наявна стала судова практика щодо вирішення спорів пов`язаних зі стягненням кредитної заборгованості, а складання позовної заяви не вимагає значного часу. Зважаючи на обсяг наданих правничих послуг та виконаних робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності правничих послуг, а також розумності їхнього розміру, часткове задоволення позову, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до суми 1600грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат. Згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню в розмірі 1142грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial