Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

18.12.2025 року до суду надійшла позовна заява акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Полтавагаз» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу. Згідно поданої заяви відповідач є споживачем природного газу та перебуває у договірних відносинах з АТ «Полтавагаз». На даного абонента відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для здійснення оплати. Водночас споживач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, а саме не сплачує за надані послуги з розподілу природного газу. Станом на 17.12.20224 року сума боргу становить 4302,53 гривень. Таким чином представник позивача прохав суд стягнути з [PERSON] 4302,53 гривень основного боргу, 342,96 гривень інфляційних втрат, 107,33 гривень 3% річних та судовий збір. Ухвалою суду від 25.12.2025 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання. 25.02.2025 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача [PERSON] (а. с. 27-28). 05.03.2025 року від представника позивача надійшло доповнення до клопотання про залучення співвідповідача, відповідно до якого [PERSON] є власником майна за адресою: [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 04.03.2020 року. Таким чином представник позивача прохав суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за розподіл природного газу у розмірі\~ 4302,53 гривень основного боргу, 342,96 гривень інфляційних втрат, 107,33 гривень 3% річних та судовий збір у розмірі 3028 гривень (а. с. 52-55). Ухвалою суду від 17.03.2025 року у справі залучено співвідповідача [PERSON] . 13.05.2025 року від представника позивача [PERSON] надійшли письмові пояснення, відповідно до яких розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу здійснюються виходячи з величини річної потужності об`єкта споживача та сплачується споживачем протягом календарного року. Для кожного споживача річна замовлена потужність визначається окремо, залежно від показників лічильника за попередній газовий рік. Так, споживання за період з 01.10.2018 року по 30.09.2019 року становить 1778 м. куб, при цьому 1/12 річної замовленої потужності об`єкта становить 151,50 м. куб, що з урахуванням тарифу 1,14 гривень у січні 2020 року становить 172,71 гривень, з липня 2020 року згідно тарифу 1,31 гривень 198,48 гривень. З січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта споживача на розрахунковий календарних рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу за цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному році, але не може бути меншою за 314 куб. м. для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення. Таким чином вказане було враховано при визначенні вартості за послуги розподілу природного газу. 1/12 річної замовленої потужності об`єкта становить 26.16667 м. куб., що з врахуванням тарифу 2.316 гривень за м. куб. становить 60,61 гривень, а в подальшому з урахуванням тарифу 2.136 гривень м. куб. 55.89 гривень. З січня 2022 року по грудень 2023 року тариф 2.112 гривень 55.26 гривень. Після опломбування газового обладнання/припинення газопостачання об`єкта споживача Оператор ГРМ 1/12 річної замовленої потужності (січень 2024 року) складає 3.25 м. куб. з урахуванням річної замовленої потужності 39 м. куб. Таким чином, з урахування тарифу 2.112 гривень становить 6.86 гривень. Будь-яких повідомлень про припинення користування природним газом від [PERSON] до АТ «Полтавагаз» не надходило, а тому розподіл природного газу не припинявся. Також представник позивача вказав, що під час дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №211, строки визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681,728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Також на строк дії воєнного стану позовна давність продовжується на строк його дії. Представник позивача Любовський В. М. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити. Зазначив, що споживач [PERSON] підписала договір приєднання та не сплачувала за послугу з розподілу природного газу. Судові накази не видавались, оскільки було відмовлено у видачі судового наказу. Пізніше до них звернувся відповідач Чепіжний, який вказав, що купив будинок та зазначив, що ніхто не має платити за розподіл природного газу. Водночас, оскільки [PERSON] , будучи продавцем, не написала заяву до позивача, то згідно кодексу ГРМ досі несе відповідальність. Коли стало відомо про зміну власника він не може сказати, однак скоріше за все вже після подачі позову до суду. Оскільки власник відповідає за своє майно, потрібно стягнути заборгованість за розподіл природного газу солідарно з [PERSON] та [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] , адвокат Бердніченко О. П. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та повідомила, що відповідач не проживала в будинку, тоді помер її батько, якому належав будинок і вона приїхала на похорон, під час цього підписала документи. Водночас [PERSON] тоді не було власницею, договір відсутній. Газом вона не користувалась, виїхала з м.Кобеляки. Відповідач стала власницею в лютому 2019 року. Вона продала будинок [PERSON] у квітні 2020 року, який газом не користувався. Прохала врахувати позовну давність. Зазначила, що таким чином розрахунок має бути з грудня 2020 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що газом не користувався, газ був перекритий на стояку. Він у березні 2019 року заключив усну домовленість з [PERSON] про купівлю будинку. Розраховувалась за газ вона, про що свідчить розрахункова книжка. Він також приходив у газову службу, щоб опломбували кран, але йому відмовили, оскільки потрібний був власник. Він також приходив ще коли побачив, що проводились нарахування, але йому знову було відмовлено. Через рік він заключив договір купівлі-продажу будинку, але йому визначили борг за розподіл природного газу, коли він звернувся наступного разу у газову службу. Він не погодився заплатити. Вказав, що кожного разу звертався з усною заявою, письмових заяв не направляв, дії місцевої газової служби не оскаржував. Також зазначив, що оскільки газом ніхто не користувався, то не потрібно платити за розподіл природного газу. Пізніше вказав, що потрібно провести розрахунок по мінімальному можливому об`єму. Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані докази, дійшов наступного. Судом встановлено, що 28.11.2016 року [PERSON] було підписано заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) №30-263. Об`єкт приватний будинок з адресою [ADDRESS] . Група споживання індивідуальні для комплексного споживання (індивідуальне опалення та приготування їжі та/або підігрів води) з опалюваною площею від 50 до 100 м. кв. включно (а. с. 5). Стороною позивача також надано заяву [PERSON] від 28.11.2016 року на ім`я керуючого Кобеляцького РГП Романенка Р. С. про зміну власника згідно поданих документів, довідку виконкому Василівської сільської ради про склад сім`ї [PERSON] №595/02-25 від 28.11.2016 року та довідку виконкому Василівської сільської ради про те, що [PERSON] є спадкоємцем на будинок [ADDRESS] , в якому раніше проживала разом із батьком [PERSON] (помер [INFO] ). Судом також встановлено, що рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22.01.2019 року, яке набрало законної сили 22.02.2019 року визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , який належав [PERSON] який помер [INFO] (а. с. 64-65). 03.04.2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями номер [ADDRESS] (а. с. 29-32). 30.11.2021 року ухвалою судді Кобеляцького районного суду Полтавської області №2-н/532/298/2021 було відмовлено АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з розподілу природного газу, оскільки не вдалося встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника. Згідно наданої картки абонента за адресою [ADDRESS] станом на листопад 2024 року наявна заборгованість за розподіл природного газу у розмірі 4 302,53 гривень, а саме: з січня 2020 року по червень 2020 року нараховано 172,72 гривень за місяць, з липня 2020 року по грудень 2020 року 198,48 гривень за місяць, за січень 2021 року 60,61 гривень, з лютого 2021 року по січень 2024 року 55.26 гривень за місяць, з лютого 2024 року по листопад 2024 року 6,86 гривень за місяць (а. с. 6). Стороною позивача також надано розрахунок інфляційних витрат за період з 01.02.2024 року по 31.10.2024 року у розмірі 342,96 гривень, та відсотки за користування коштами 3% річних за період з 21.01.2024 року по 22.11.2024 року у розмірі 107,33 гривень (а. с. 7). Судом також встановлено, що 15.01.2024 року відповідно до акту про припинення (обмеження) розподілу природного газу №28 за адресою [ADDRESS] , споживач [PERSON] було припинено (обмежено) газопостачання за наявності витоків газу. Припинення подачі газу виконано шляхом перекриття запірного пристрою на ввідному газопроводі, встановлення інвентарної глушки та пломби (а. с. 68). Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу, в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2080 від 07.10.2019 внесено зміни до Кодексу ГРМ (та до договору відповідно), згідно з якими з 01.01.2020 запроваджується новий порядок розрахунків за послугу з розподілу природного газу, зокрема, змінено принцип визначення величини потужності для споживачів природного газу та здійснено перехід від приєднаної потужності до замовленої, яка розраховується відповідно до вимог Кодексу ГРМ, виходячи із об`ємів споживання об`єктів споживачів за попередній рік. Основним нормативним актом, який регулює постачання споживачам природного газу є Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494. Згідно розділу 6 глави 3 Кодексу газорозподільних систем Договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному вебсайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (п. 4 розділу 6 глави 3 Кодексу газорозподільних систем). Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 7 розділу 6 глави 3 Кодексу газорозподільних систем). Відповідно до п. 6 розділу 6 глави 3 Кодексу газорозподільних систем якщо в результаті реконструкції чи технічного переоснащення вже підключеного до ГРМ об`єкта та/або зміни форми власності чи власника цього об`єкта є необхідність внесення змін до персоніфікованих даних споживача або укладання договору розподілу природного газу з новим власником, споживач (замовник) повинен самостійно звернутися до Оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладання договору розподілу природного газу. Відповідно до п. 10 розділу 6 глави 3 Кодексу газорозподільних систем у разі звільнення займаного об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний повідомити про це Оператора ГРМ не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) та остаточно розрахуватись з ним за договором розподілу природного газу до вказаного споживачем дня звільнення об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) включно. У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем Оператора ГРМ про звільнення об`єкта або приміщення (остаточне припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний здійснювати оплату послуг за договором розподілу природного газу, як випливає з умов договору. Договір розподілу природного газу з новим споживачем укладається після припинення договору розподілу природного газу із споживачем, який звільняє об`єкт або приміщення. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] було підписано заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) ПАТ «Полтавагаз» 28.11.2016 року. Також з наданої стороною позивача картки про підсумки споживання газу по лічильникам щодо абонента [PERSON] вбачається, що за адресою [ADDRESS] за період з січня 2018 року по травень 2019 року відбувалося споживання природного газу. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] була споживачем природного газу та перебуває у договірних відносинах з АТ «Полтавагаз». Водночас суд не може погодитися з позицією позивача про необхідність солідарного стягнення заборгованості за розподіл природного газу з відповідачів з огляду на наступне. Верховний Суд у постанові від 01 вересня 2020 року № 686/6276/19 дійшов висновку, що «з моменту переходу права власності на квартиру попередній власник втрачає права і обов`язки співвласника багатоквартирного будинку, а новий власник набуває прав і обов`язків співвласника такого будинку. Адже згідно з частиною першою статті 2 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку. Отже, діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу». З системного тлумачення вказаного висновку слідує, що як новий власник майна не несе відповідальності за отримані раніше попереднім власником житлово-комунальні послуги, так і на попереднього власника не можуть бути покладені обов`язки щодо сплати боргу за отримані комунальні послуги новим власником майна. Суд також звертає увагу, що відповідно до п. 6 розділу 6 глави 3 Кодексу газорозподільних систем якщо у разі зміни власника об`єкта виникла необхідність в укладенні договору розподілу природного газу з новим власником, споживач повинен самостійно звернутися до Оператора ГРМ з відповідною заявою про укладення договору розподілу природного газу. Тобто, у випадку зміни власника об`єкта саме на нового власника покладено обов`язок здійснити приєднання до договору розподілу природного газу, а тому зміна власника не завжди супроводжується остаточним припиненням користування природним газом. При цьому правило про те, що споживач зобов`язаний здійснювати оплату послуг за договором у випадку неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем постачальника про звільнення приміщення (остаточне припинення користування природним газом) застосовується лише у випадку коли споживач припинив користування природним газом, проте не припинив бути власником майна. Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, наведеними у постановах від 1 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19 (провадження №61-604св20) та від 15 жовтня 2020 року у справі № 522/19127/18 (провадження № 61-20547св19), в яких Верховний Суд виходив із того, що відповідно до статті 322 ЦК України саме на власника покладається тягар утримання майна. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 03.04.2020 року відповідно до договору купівлі-продажу. Таким чином, договір розподілу природного газу за вказаною адресою, укладений з [PERSON] був припинений з 03.04.2020 року у зв`язку з переходом права власності до [PERSON] , який відповідно до вимог п. 6 розділу 6 глави 3 Кодексу газорозподільних систем повинен був звернутися до постачальника з відповідною заявою-приєднання до договору розподілу природного газу. За таких обставин, саме на власника майна повинен бути покладений обов`язок щодо сплати заборгованості за розподіл природного газу. Щодо заявленого стороною позивача розміру заборгованості суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 глави 6 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Відповідно до п. 4 глави 6 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем для нового споживача та/або його об`єкта, що має фактичний період споживання природного газу менший ніж дев`ять місяців (крім об`єктів споживачів, що не є побутовими), або за умови відсутності споживання природного газу споживачем та/або його об`єктом протягом усього попереднього газового року річна замовлена потужність споживача (його об`єкта) визначається Оператором ГРМ за замовчуванням на рівні: 39 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі; 126 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі; 314 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим. Для цілей визначення мінімального розміру річної замовленої потужності побутових споживачів відповідно до цього пункту Оператор ГРМ не враховує опломбоване газове обладнання. При цьому якщо газопостачання на весь об`єкт побутового споживача припинено мінімальний розмір річної замовленої потужності об`єкта побутового споживача визначається на рівні 39 куб.м. Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПТЕСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, зокрема у випадку визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт (п. 8 пункту 1 глави 7 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем). Відповідно до п. 9 глави 6 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача. При цьому суд зазначає, що послуга з розподілу не складається лише з фактичного переміщення природного газу розподільчою системою трубопроводів. До послуги з розподілу також входить цілодобове надання фактичного доступу замовленої потужності об`єктів споживача до газорозподільної системи, що буквально означає - наявність технічної можливості у будь-який час необхідний споживачу скористатись можливістю розпочати газоспоживання. Тобто, оператор ГРМ, знаючи, що об`єкт відповідача підключено до газорозподільної системи, підтримує належний тиск у системі з урахування замовленої потужності приєднаних об`єктів споживача. Нарахована заборгованість за розподіл природного газу відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості проведена відповідно до положень Кодексу газорозподільних систем, контррозрахунку відповідачами не надано. За таких обставин необхідно стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за послуги з розподілу природного газу за період з січня 2020 року по березень 2020 року відповідно до розрахунку заборгованості у розмірі 518,16 гривень. При цьому, заборгованість за послуги з розподілу природного газу за період з квітня 2020 року по листопад 2024 року у розмірі 3784,37 гривень підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] . Щодо стягнення втрат від інфляції та відсотків за користування коштами суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 625 ЦУ України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стороною позивача заявлено позовну вимогу про стягнення втрат від інфляції за період з 01.02.2024 року по 31.10.2024 року та процентів за користування коштами за період з 21.01.2024 по 22.12.2024 року. Отже, необхідно стягнути з відповідачів інфляційні втрати за формулою: (сума боргу) * (індекс інфляції) / 100% - (сума боргу) та 3% річних за формулою (сума боргу) * (процентна ставка) / 100% / кількість днів у році. Таким чином з відповідача [PERSON] необхідно стягнути інфляційні втрати за період з 01.02.2024 року по 31.10.2024 року у розмірі 41,16 гривень (518,16 * 107,943% / 100% - 518,16) та 3% річних за період з 21.01.2024 року по 22.11.2024 року у розмірі 13,04 гривень (518,16 * 3% / 100% / 307). У свою чергу з відповідача [PERSON] підлягають до стягнення інфляційні втрати за період з 01.02.2024 року по 31.10.2024 року з урахуванням заборгованості за період з квітня 2020 по січень 2024 року у розмірі 3764,17 (втрати від інфляції = 3764,17 * 107,943% / 100% - 3764,17), за лютий\~ 2024 у розмірі 6,86\~ гривень (втрати від інфляції = 6,86 * 107,620% / 100% - 6,86), за березень 2024 у розмірі 6,86\~ гривень (втрати від інфляції = 6,86 * 107,085% / 100% - 6,86), за квітень 2024 у розмірі 6,86\~ гривень (втрати від інфляції = 6,86 * 106,871% / 100% - 6,86), за травень 2024 у розмірі 6,86\~ гривень (втрати від інфляції = 6,86 * 106,234% / 100% - 6,86), за червень 2024 у розмірі 6,86\~ гривень (втрати від інфляції = 6,86 * 103,947% / 100% - 6,86), за липень 2024 року у розмірі 6,86\~ гривень (втрати від інфляції = 6,86 * 103,947% / 100% - 6,86), за серпень 2024 року у розмірі 6,86\~ гривень (втрати від інфляції = 6,86 * 103,327% / 100% - 6,86), за вересень 2024 року у розмірі 6,86\~ гривень (втрати від інфляції = 6,86 * 101,800% / 100% - 6,86). Таким чином, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути інфляційні втрати за період з 01.02.2024 року по 31.10.2024 року у розмірі 301,80 гривень (299+ 0,52 + 0,49 + 0,47 + 0,43 + 0,27 + 0,27 + 0,23 + 0,12). Також з [PERSON] необхідно стягнути 3% річних за період з 21.01.2024 року по 22.11.2024 року у розмірі 94.29 гривень (93,50+0,16+0,14+0,12+0,10+0,09+0,07+0,05+0,04+0,02). Таким чином, позовні вимоги АТ «Оператор газорозподільної системи» «Полтавагаз» підлягають до задоволення частково. Щодо застосування строків позовної давності заявлених представником відповідача, адвокатом Берніченко О. П., суд зазначає таке. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 259 ЦК України). Водночас Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (далі по тексту «Указ») на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан. Згідно з п. 19 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Тобто, виходячи з вищесказаного, якщо позовна давність спливає під час дії воєнного, надзвичайного стану, то останнім днем строку слід вважати перший робочий день після закінчення періоду дії в Україні воєнного, надзвичайного стану. З огляду на викладене, позовна давність до позовних вимог не може бути застосована, а відповідні доводи сторони відповідача суд відхиляє. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на вищевикладене з відповідачів необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог, з [PERSON] у розмірі 364,57 гривень (3028 * 12,04%), з [PERSON] у розмірі 2663,43 гривень (3028 * 87,96%).

Outcome: partial