Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

31.07.2023 року позивач ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 05.03.2020 року [PERSON] уклав з ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» кредитний договір № 0055/03/2020/0053, за умовами кредитного договору Кредитор надав кошти у розмірі 1074000,00 гривень на строк до 05.03.2020 року по 04.03.2024 року для придбання автомобіля марки SKODA, моделі KODIAQ, 2020 року випуску, який буде використовуватись в особистих та сімейних цілях (п.1.1 та 1.2.1 кредитного договору), а відповідач [PERSON] зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені Кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачені наступні істотні умови кредитування: Сума кредиту - 1074000,00 гривень (п. 1.1 та 1.2.1 Кредитного договору). Процентна ставка за користування кредитом 8,39 % річних та є фіксованою (п. 1.3.1 Кредитного договору). За користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені цим Договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється в розмірі 13,39 % річних (п. 1.3.2. Кредитного договору). Строк повернення кредитних коштів, до 04.03.2024 року (п. 1.2.1 Кредитного договору). Згідно договору застави (транспортного засобу) від 05.03.2020 року, укладеного одночасно з цим договором між позивачем та відповідачем [PERSON] , у забезпечення виконання зобов`язань за цим договором, банком приймається в заставу автомобіль, який зазначено у п.1.1 цього договору (п.2.1 кредитного договору). Банк належним чином виконав свої зобов`язання, передбачені умовами Кредитного договору, зокрема, відкрив Позичальнику рахунок з обліку кредиту, відсотків та інших рахунків передбачених умовами Кредитного договору, здійснив перерахування кредитних коштів на рахунок, зазначений у п. 1.1 Кредитного договору (меморіальний ордер NTR.14682810.148639.13077 від 05.03.2020 р. додається), тощо. 13.04.2020 р. укладено додаткову угоду № 1 до Кредитного договору, щодо викладення в новій редакції Додатку № 2 та визначення прядку погашення боргу за тілом кредиту та за процентами. 01.09.2020 р. укладено додаткову угоду № 2 до Кредитного договору, щодо викладення в новій редакції Додатку № 2 та визначення прядку погашення боргу за тілом кредиту та за процентами. 25.02.2021 р. було укладено додаткову угоду до Кредитного договору, щодо викладення в новій редакції Додатку № 2 та визначення прядку погашення боргу за тілом кредиту та за процентами. Відповідач припинив виконувати належним чином зобов`язання за Кредитним договором та не повертав кредитні кошти у визначених Кредитним договором строк, у зв`язку з чим за кредитом та процентами утворилась заборгованість, яка станом на 14.04.2023 рік складає 84 6981,97 гривень, а саме: - 512179,62 гривень - заборгованість по кредиту (строкова); - 263162,11 гривень - заборгованість по кредиту (прострочена); - 2529,78 гривень - заборгованість по процентах (строкова); - 69110,46 гривень - заборгованість по процентах (прострочена). В якості забезпечення зобов`язань за Кредитним договором між Банком, позичальником та [PERSON] укладений договір поруки №0055/03/2020/0053Р від 05.03.2020 року, за умовами пункту 1.1. якого поручитель зобов`язався в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед Банком за виконання у повному обсязі Позичальником зобов`язань по Кредитному договору. З огляду на вищенаведене, позивач просить суд солідарно стягнути з відповідачів на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість за прострочення виконання зобов`язання , що станом на 14.04.2023 року складає в загальному розмірі 846981,97 гривень, а саме: - 512179,62 гривень - заборгованість по кредиту (строкова); - 263162,11 гривень - заборгованість по кредиту (прострочена); - 2529,78 гривень - заборгованість по процентах (строкова); - 69110,46 гривень - заборгованість по процентах (прострочена) та сплачений судовий збір в розмірі 12704,73 гривень. Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду 31/0/9-22 від 06.03.2021 «Про зміну територіальною підсудності судових справ в умовах воєнного стану» Ленінському(нині Новокодацький) районному суду м. Дніпропетровська була визначена територіальна підсудність Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя, Приморського районного суду м. Маріуполя та Першотравневого районного суду м. Маріуполя. 27.02.2024 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Козакова О.А. на адресу суду надійшли пояснення по справі, в яких він зазначив, що відповідач заперечує проти позовної заяви з наступних підстав. Відповідно до умов Кредитного договору [PERSON] зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в термін, не пізніше о4 березня 2024 року, позовна заява одержана судом 31.07.2023, тобто Банк звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором передчасно, до закінчення терміну повернення кредиту. У позовній заяві банк посилається на умови Кредитного договору, які нібито дозволяють Банку вимагати дострокового повного виконання [PERSON] своїх зобов`язань по Кредитному договору. Проте, відповідно до п. 4.2.3. кредитного договору, вимога про дострокове виконання Позичальником у своїх зобов`язань по цьому Договору направляється Позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від банку. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов, визначених у цьому підпункті, вимога банку втрачає чинність Відповідно до п. 2.2. Договору поруки поручитель зобов`язаний не пізніше 2-х (двох) банківських днів з дати отримання письмової вимоги кредитора перерахувати суму заборгованості позичальника за кредитним договором на рахунок, на яких враховується заборгованість позичальника в АБ "УКРГАЗБАНК". Банк додав до Позовної заяви два листа-Вимоги, які нібито були направлені на ім`я [PERSON] та [PERSON] , але дані листи не були отримані адресатами. Звернув увагу суду на те, що зобов`язання за кредитним договором виникають не з дати направлення вимоги про дострокове виконання зобов`язань, а саме з дати одержання повідомлення про дострокове виконання зобов`язань. Відповідно до Позовної заяви та Розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №: 0055/03/2020/0053 від О5 березня 2020 року (надалі - "Розрахунок заборгованості"), станом на 14.04.2023 заборгованість [PERSON] становить 846 981,97 гривень ,з яких: 512 179,62 гривень - заборгованість по кредиту (строкова); - 263 162,11 гривень - заборгованість по кредиту (прострочена) 2529.78 гривень - заборгованість по процентам (строкова); - 69 110,46 гривень - заборгованість по процентам (прострочена). З огляду на Розрахунок заборгованості, простроченою заборгованістю [PERSON] за Кредитним договором становить лише 332 272.57 гривень, але при цьому Банк намагається стягнути з відповідачів заборгованості в повному обсязі за Кредитним договором. Враховуючи обставини справи та правову позицію Верховного Суду можна зробити наступний висновок, що позивачем не надано жодного доказу того, що відповідачами, зокрема [PERSON] , були отримані Листи-Вимоги та/або вимоги/повідомлення про дострокове виконання зобов`язань за Кредитним договором, Позивачем порушено обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за Кредитним договором, а отже і звертатися до суду про стягнення заборгованості в повному обсязі за Кредитним договором в достроковому порядку Банк (Позивач) не мав права. Акцентує увагу і на тому, що звертатися до суду з вимогою до [PERSON] . Банк також не мав права, оскільки термін до якого [PERSON] зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі, на момент звернення Банку до суду, не настав, а порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за Кредитним договором, банком порушено. Докази,що [PERSON] отримала вимоги, повідомлення про дострокове виконання своїх зобов`язань за Договором поруки та/або зобов`язань [PERSON] за Кредитним договором, включаючи повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними, коштами, комісій, та/або Листи-Вимоги процентів за матеріалах справи відсутні. Звернув увагу суду, що 05 березня 2020 року [PERSON] уклав Кредитний договір, а вже 12 березня 2020 року по всій Україні було встановлено карантин з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19 (Постанова КМУ від11 березня 2020року№ 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COV/D-19"). В подальшому карантин та запроваджені обмежувальні протиепідемічні заходи з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19 ставали більш жорсткішими (Постанова КМУ від 09 грудня 2020 року №1236), що негативно вплинуло на роботу та платоспроможність [PERSON] , оскільки функціонування, робота авіакомпаній була частково, а потім і зовсім паралізована та зупинена. 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні було введено воєнний стан. Враховуючи вищезазначене, будь-яка можлива просрочка, яка могла мати місце, за Кредитним договором сталася не з вини [PERSON] , а через обставини, які не залежать від нього. 04.04.2024 року представником позивача - Слісаренко Л.Л. на адресу суду надано відповідь на пояснення. Зазначила, що Верховний суд зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Посилання представника позивача на постанову Верховного суду від 12.04.2023 року по справі №707/353/17 не має жодного відношення до даної справи, в справі що розглядається за умовами кредитного договору не передбачено направлення цінних листів. Одночасно звернула увагу суду, що строк дії договору відповідно до п.1.2.1 кредитного договору по 04.03.2024 року, тобто вже завершився, а заборгованість відповідачами не погашена. Ухвалою суду від 23.08.2023 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11.11.2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність. Відповідачі, представник відповідача [PERSON] - адвокат Козаков О.А. в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Відповідно до вимог ст.190, ст. 272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки. Відповідачем [PERSON] та його представником надано відзив на позов. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, суд вирішив справу на підставі наявних у справі доказів за відсутністю відповідачів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, з таких підстав. Судом встановлено, 05.03.2020 року [PERSON] уклав з ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» кредитний договір № 0055/03/2020/0053, за умовами кредитного договору Кредитор надав кошти у розмірі 1074000,00 грн. на строк з 05.03.2020 року по 04.03.2024 року для придбання автомобіля марки SKODA, моделі KODIAQ, 2020 року випуску, який буде використовуватись в особистих та сімейних цілях (п.1.1 та 1.2.1 кредитного договору), своїм підписом Позичальник повністю та безумовно погодився на умови кредитного договору та підтвердив факт того, що ознайомився з умовами кредитного договору та не заперечує проти них. Відповідно до п. 1.2.1 Кредитного договору кредит надасться з 05.03.2020 по 04.03.2024 p. Позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі і в термін, не пізніше 04.03.2024 р. та у порядку передбаченому цим Договором, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений за домовленістю Сторін на підставі додаткової угоди до цього Договору або достроково, відповідно до умов цього Договору. (п. 1.2.2 Кредитного договору). Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами за весь термін фактичного користування кредитом: 1.3.1. В період з 05.03.2020 по 04.03.2024 р.: - процентна ставка за користування кредитними коштами у межах терміну кредитування встановлюється у розмірі 8.39% річних та є фіксованою; Відповідно до п.3.9 Кредитного договору проценти за користування кредитними коштами нараховуються на суму строкової та простроченої заборгованості за кредитом з дотримання умов п.3.10 цього Договору. Крім того, 05.03.2020 року між позивачем та відповідачем [PERSON] , було укладено договір поруки № 0055/03/2020/0053Р, згідно якого остання, як поручитель взяла на себе зобов`язання позичальника. Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Згідно з ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з п. 1.1 Договору Поруки № 0055/03/2020/0053Р Поручитель поручається перед Кредитором за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору №0055/03/2020/0053 від 05.03.2020 року, укладеному між Кредитором та позичальником, за умовами якого Позичальник зобов`язаний Кредитору у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом коштами, сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором, а також комісії та неустойки у розмірах і випадках, передбачених кредитним договором. Крім того, між позивачем та відповідачем [PERSON] 05.03.2020 укладено договір застави транспортного засобу, згідно якого договір забезпечує всі вимоги заставодержателя, які випливають із кредитного договору №0055/03/2020/0053 від 05.03.2020 року. Банк належним чином виконав свої зобов`язання, передбачені умовами Кредитного договору, зокрема, відкрив Позичальнику рахунок з обліку кредиту, відсотків та інших рахунків передбачених умовами Кредитного договору, здійснив перерахування кредитних коштів. Відповідач припинив виконувати належним чином зобов`язання за Кредитним договором та не повертав кредитні кошти у визначених Кредитним договором строк, у зв`язку з чим за кредитом та процентами утворилась заборгованість, яка станом на 14.04.2023 рік складає 84 6981,97 гривень, а саме: - 512179,62 гривень - заборгованість по кредиту (строкова); - 263162,11 гривень - заборгованість по кредиту (прострочена); - 2529,78 гривень - заборгованість по процентах (строкова); - 69110,46 гривень - заборгованість по процентах (прострочена). Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З наданих матеріалів вбачається, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, у разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У частині другій статті 627 ЦК України закріплено, що у договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів (правовий висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-223цс16). Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулює Закон № 1023-XII, який також встановлює права споживачів, визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII). Споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункт 23 частини першої зазначеної статті, який був чинний до 10 червня 2017 року). У чинній до 10 червня 2017 року редакції частини десятої статті 11 Закону № 1023-XII було закріплено, якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність. 10 червня 2017 року набрав чинності Закон № 1734-VIII, який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні. Закон № 1023-XII застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону № 1734-VIII (стаття 11 Закону № 1023-XII у редакції, чинній з 10 червня 2017 року). Отже, регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб до 10 червня 2017 року відбувалося з урахуванням приписів Закону № 1023-XII. З 10 червня 2017 року на ці відносини поширюється Закон № 1734-VIII, а у частині, що йому не суперечить, - також Закон № 1023-XII. Якщо кредитодавець згідно з договором про надання споживчого кредиту одержує внаслідок порушення споживачем умов договору право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, або на вилучення продукції чи застосування іншої санкції, він може використати таке право лише у разі: 1) затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше - на три календарні місяці; або 2) перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; або 3) несплати споживачем більше однієї виплати, яка перевищує п`ять відсотків суми кредиту; або 4) іншого істотного порушення умов договору про надання споживчого кредиту. Якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність (частина десята статті 11 Закону № 1023-XII зі змінами, передбаченими Законом України від 22 вересня 2011 року № 3795-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», який набрав чинності 16 жовтня 2011 року). У пункті 4.2.3 кредитного договору передбачено, що банк має право дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань по цьому договору, включаючи повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за користування кредитним коштами, комісій, у разі невиконання позичальником будь-яких своїх зобов`язань по цьому договору, включаючи повернення всієї суми кредиту. Вимога про дострокове виконання позичальником своїх зобов`язань по цьому договору направляється позичальником письмово у вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу банку. Відповідно до листів - вимог №129/893/2023 від 18.01.2023 року на ім`я [PERSON] та №129/19804/2023 від 29.05.2023 на ім`я [PERSON] вбачається, що позивач вимагає відповідачів виконати порушені зобов`язання та повністю повернути суму кредиту за кредитним договором та сплатити штрафні санкції. Конверти з листами повернені на адресу банку з позначкою «за закінченням терміну зберігання». У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором станом на 14.04.2023 року у нього виникла заборгованість перед Банком у розмірі 846981,97 гривень. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за Договором не погашає. Відповідач не спростовує факту отримання кредитних коштів згідно договору, та контррозрахунку заборгованості за кредитом суду не надає. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Підсумовуючи вищевикладене, суд при вирішенні спору по суті відхиляє позицію відповідача [PERSON] та його представника щодо необґрунтованості позовних вимог позивача, оскільки така позиція спростовується вищевикладеними матеріалами справи. Враховуючи вимоги діючого законодавства та встановлені по справі обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» є обґрунтованими, оскільки відповідач тривалий час не в повному обсязі виконує свої зобов`язання за договором, не здійснює платежів у рахунок погашення суми кредиту та нарахованих відсотків, чим порушує прийняті на себе договірні зобов`язання, відповідач [PERSON] , з якою укладено договір поруки, взяла на себе зобов`язання позичальника, тому суд задовольняє позовні вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів на користь Банку заборгованості за кредитним договором у сумі 846981,97 гривень. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 12704,73 гривень, а саме по 6352,37 гривень з кожного.

Outcome: approved