Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

12 лютого 2025 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ»), яке діяло через представника Какун А.С., до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором №103954328 в розмірі 18772,67 грн, та судові витрати судовий збір 3028 грн та витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме, витребуванням доказів 1514 грн. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 103954328 від 25 жовтня 2021 року, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти, у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. 16 липня 2024 року відповідно між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 16072024, згідно якого позивач набув право вимоги до відповідача. [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість на суму 18772,67 грн, яка складається з: 11377 грн заборгованість за основною сумою боргу, 7395,67 грн - заборгованість за відсотками. Ухвалою суду від 19 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачу\~копію позовної заяви з додатками. Ухвалою суду від 17 квітня 2025 року розгляд справи призначено на 16 травня 2025 року. Учасники справи про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачу було\~направлено копію\~позовної заяви\~з доданими\~до неї\~документами та\~запропоновано подати\~відзив і\~докази,\~однак у\~визначений судом\~строк такі\~документи суду\~не подані.\~Відповідач про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи був\~повідомлений належним\~чином,\~відповідно до\~вимог ст. 128 ЦПК України. Ухвалою суду від 16 травня 2025 року постановлено проводити заочний розгляд справи. До початку розгляду справи будь-яких інших заяв, клопотань, доказів сторонами не подано. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено,\~що 25 жовтня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 103954328 (індивідуальна частина) та відповідачу були перераховані кредитні кошти на рахунок в сумі 20000 грн /а.с. 4-8/. До договору додатком №1 додано графік платежів /а.с. 8 зв./, додатком №2 - паспорт споживчого кредиту /а.с. 9/. Договір підписано [PERSON] одноразовим ідентифікатором V84619. Згідно з п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 20000 грн. Згідно з п. 1.3. Договору кредит надається строком на 30 днів з 25 жовтня 2021 року (строк кредитування). Відповідно до п. 1.4. Договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 24 листопада 2021 року. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 60 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. В силу п. 1.6. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно з п. 1.7. Договору фіксована процентна ставка. Згідно з п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника із сплати таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. Відповідно до п. 6.1. Договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний, зокрема, через сайт Кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Платіжним дорученням 34259353 від 25 жовтня 2021 року /а.с. 10/ підтверджується отримання [PERSON] коштів на суму 20000 грн. 16 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 16072024 /а.с. 12-13/, згідно якого та згідно із витягів з Реєстру боржників та акту приймання-передачі реєстру боржників, позивач набув право вимоги до відповідача /а.с. 14, 15/. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, заборгованість за кредитом не погашав /а.с. 16-17/, внаслідок чого закономірною є наявність заборгованості станом на 16 липня 2024 року у розмірі 18772,67 грн, яка складається з: 11377 грн заборгованість за основною сумою боргу, 7395,67 грн - заборгованість за відсотками. До позовної заяви додано копію статутів ТОВ «МІЛОАН» /а.с. 26-27/ та ТОВ «ФК «ЄАПБ» /а.с. 28-30/. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відтак після підписання договору електронним підписом у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги фінансової установи. Частиною 2 статті 1054\~ЦК\~України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно вимог ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Припис абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України встановлює, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. В силу положень Закону України «Про електронну комерцію» в момент укладення правочину відповідач прийняв на себе зобов`язання, погодившись на істотні умови фінансової установи. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 та від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 щодо можливості укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за договором стосовно надання кредиту виконало, а [PERSON] в порушення умов договору зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку у нього утворилася заборгованість. Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором на користь ТОВ «ФК\~«ЄАПБ», суд приходить до наступного. Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Вказана правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у № справі № 2-1055/11. У зв`язку з тим, що до ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] , суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення кредитної заборгованості на користь ТОВ «ФК\~«ЄАПБ». Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Виходячи із викладеного, позивачем доведено, що у відповідача перед ним виникла заборгованість за тілом кредиту у розмірі 11377 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача. Стосовно стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 7395,67 грн, суд приходить до наступного висновку. За змістом\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 зазначила, що нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до\~статті 1048 ЦК України\~сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а і за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц). У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17, щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою\~статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). У даному випадку, Договором укладеним між сторонами передбачається два види пролонгації: пролонгація на пільгових умовах - п.2.3.1.1 Договору та пролонгація на стандартних (базових) умовах - п.2.3.1.2 Договору Якщо пролонгація на пільгових умовах передбачає вчинення відповідачем певних дій передбачених в п. п.2.3.1.1 Договору то пролонгація на стандартних (базових) умовах - п.2.3.1.2 Договору передбачає - продовження користування кредитними коштами Позичальником після спливу строку кредитування визначеного п.1.3, п.2.3.1.1, п.2.3.1.2 Згідно п. 2.3.1.2. Договору Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6. Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Відповідач 24 листопада 2021 року кредит в сумі 20000 грн не повернув, а продовжував користуватися кредитним коштами, то ТОВ «МІЛОАН» відповідно до умов п. 1.6. Договору, з якими погодився відповідач, нарахував проценти за користування кредитом за ставкою 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Разом з тим, суд не погоджується із розрахунком заборгованості за відсотками, оскільки 60 днів нарахування відсотків відповідно до умов договору необхідно здійснювати за період з 25 листопада 2021 року по 24 січня 2022 року, та, з урахуванням сплачених відповідачем відсотків на суму 861,34 грн, складає 5198,66 грн (60 грн + 6000 грн 861,34 грн). З урахуванням викладеного, розмір заборгованості за кредитним договором становить 16575,66 грн, з яких 11377 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5198,66 грн - заборгованість за процентами. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню на суму 16575,66 грн, оскільки відповідачем порушені умови кредитного договору та норми цивільного законодавства України. Згідно вимог\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК\~України\~судовий збір\~покладається\~на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог,\~а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2673,72 грн (88,30%) /а.с. 35/. Доказів понесення витрат, пов`язаних з витребуванням доказів позивачем не надано, а тому ці судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: partial