Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

Адвокат Лук`янчук Ю.В. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог представник позивача посилається на те, що відповідачка не виконує щодо сина жодного з батьківських обов`язків, абсолютно байдужа до морального, фізичного та духовного розвитку дитини. Відповідачка дитиною не цікавиться, не провідує, не виявляє абсолютно ніякого інтересу до внутрішнього світу дитини; матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, зі святами не вітає. На думку представника позивача [PERSON] , зазначені обставини є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав у зв`язку з її ухиленням від виконання батьківських обов`язків. 03.03.2025 у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 24). Ухвалою суду від 12.05.2025 підготовче судове засідання закрито та призначено справу до розгляду по суті (а.с. 41). У судових засіданнях під час розгляду справи по суті адвокат Лук`янчук Ю.В. позов підтримував та просив задоволити з підстав, викладених у ньому. Вказав, що відповідачка не виконує свої батьківські обов`язки з 2019, підтверджуючі документи наявні у матеріалах справи, також наголошував, що було рішення Житомирського районного суду Житомирської області у 2023 році про попередження відповідачки щодо зміни ставлення до своїх батьківських обов`язків. Також вказав, що відповідачка обізнана про розгляд даної справи, оскільки батьки відповідачки проживають в одному селі із позивачем. Позивач вказав, що дитина проживає разом із ним, із відповідачкою розлучені та разом не проживають, за словами знайомих відповідачка перебуває закордоном, із дитиною зв`язок не підтримує. Відповідачка в судові засідання не з`являлась, 02.04.2025, 12.05.2025, 22.05.2025 про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем її проживання (а.с. 23), поштові повідомлення отримала особисто (а.с. 28, 35, 54). Також на адресу суду 22.05.2025 надійшла заява в якій вказано, що відповідачка [PERSON] просить відкласти проведення судового засідання, проте вказана заява не може бути взята судом до уваги, оскільки вона подана з порушенням вимог ст. 14 ЦПК України, в електронному вигляді подана без використання системи "Електронний суд" в ЄСІТІС, не скріплена електронним цифровим підписом відповідачки, що унеможливлює ідентифікувати особу, яка надіслала її до суду (а.с. 50). Згідно зі ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частинами 1, 2, 4 \~статті 223 ЦПК України\~передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує\~справу на\~підставі наявних\~у ній\~даних чи\~доказів (постановляє заочне рішення). Представник третьої\~особи [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, надала суду заяву в якій покладалась на розсуд суду, до заяви долучила висновок про визначення місця проживання дитини з батьком (а.с. 37, 39). Таким чином, беручи до уваги встановлені і наведені обставини, з огляду на те, що відповідачка тричі поспіль без поважних причин не з`являлась в судове засідання, про судові засідання повідомлялась належним чином, достовірно обізнана про судове провадження, предметом якого є позбавлення її батьківських прав відносно сина, її неявка не перешкоджає завершенню судового розгляду, тому суд вважає, що справа може бути розглянута у відсутності відповідачки на підставі наявних в ній матеріалів. Суд на підставі ст. 244 ЦПК України перейшов до стадії ухвалення судового рішення, складення повного тексту відкладено до 29.05.2025. Статтею 51 Конституції України\~визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з\~постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої, другої\~статті 12 Закону України "Про охорону дитинства"\~виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга\~статті 15 Закону України "Про охорону дитинства"). Статтею 141 СК України\~передбачено рівні права та обов`язки обох батьків щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з частиною 2 статті 150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до пункту 2 частини 1\~статті 164 СК України\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України\~визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено,\~що [INFO] народився\~ [PERSON] .\~Його батьками\~є [PERSON] \~та [PERSON] ,\~що підтверджується\~змістом копії\~свідоцтва про\~народження серії\~ [NUMBER] \~від 18.05.2016 (а.с. 9). 04.09.2020 Житомирським районним судом Житомирської області ухвалено рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією наявною у матеріалах справи (а.с. 48-49). Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 11.01.2023 про позбавлення батьківських прав [PERSON] , у позові відмовлено, про те судом вказано про необхідність зміни ставлення щодо малолітнього сина та покладено на службу у справа дітей контроль за виконанням матір`ю батьківських обов`язків (а.с.13-14). 13.09.2024 рішенням Житомирського районного суду Житомирської області із відповідачки стягнуто аліменти на утримання дитини, [PERSON] (а.с. 15-16). Зі змісту характеристики Ліщинської гімназії Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, вбачається, що [PERSON] є учнем 3 класу, вихованням сина займається виключно батько, мати дитини [PERSON] зв`язок з навчальним закладом не підтримує, в телефонному режимі життям дитини не цікавиться (а.с.18). Відповідно до довідки Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області вбачається, що на утриманні [PERSON] перебуває його син [PERSON] . Мати дитини відсутня, місце перебування її невідоме (а.с.19). Згідно з Висновком комісії з питань захисту прав дитини Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , який затверджений рішенням Виконавчого комітету Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 144 від 20.10.2022, встановлено, що виходячи з інтересів дитини, виконавчий комітет, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Таким чином, з досліджених судом письмових доказів, які суд оцінив на предмет їх належності, допустимості, достатності та достовірності у взаємозв`язку і в сукупності, встановлено, що малолітній [PERSON] проживає разом з батьком, який здійснює за ним догляд, повністю займається його вихованням і матеріальним забезпеченням. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина, з ним не спілкується, не цікавиться його життям, не займається його матеріальним забезпеченням, згідно висновку органу опіки та піклування визнано за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав стосовно її малолітнього сина, а відтак на підставі пункту 2 частини 1\~статті 164 СК України суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правничу допомогу. Відповідно до частин 1,2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підставі ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~суд стягує з відповідачки на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 1 211, 20 грн. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 05.02.2025 між [PERSON] та адвокатом Лук`янчуком Ю.В., який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 001361 від 03.04.2023, укладений Договір №05/02 про надання правничої (правової) допомоги. В прохальній частині позовної заяви, адвокат заявив вимогу про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на правничу допомогу, вказав лише її орієнтовний розмір, що складає 40 000,00 грн. (на звороті а.с. 3). Адвокат Лук`янчуком Ю.В. просив стягнути понесені судові витрати, проте до матеріалів справи не долучено доказів, що підтверджують розмір понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved