Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

У лютому\~ 2025\~ року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Ненько Ю.Я., звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] \~ пеню за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі\~ 207 738 грн. 47 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.11.2020 року за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, було стягнуто з відповідача аліменти на користь позивача на утримання\~ дітей, в розмірі 1 / 3 частини з усіх\~ видів заробітку відповідача, але\~ не менше\~ 50 % прожиткового мінімуму для\~ дитини\~ відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову i до досягнення старшою дитиною повноліття. Після досягнення старшою дитиною повноліття аліменти на іншу дитину стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. 07.12.2021 року шлюб між сторонами було розірвано.\~ Згідно розрахунку державного виконавця\~ від\~ 19.02.2025\~ року заборгованість відповідача\~ зі сплати аліментів становить 207 738 грн. 47 коп,\~ за період з 27.08.2020 р. по 01.01.2025 р.\~\~ Позивач стверджує, що\~\~ відповідач ухилявся від обов`язку утримувати дітей, з серпня 2020 року по грудень 2024 року здійснив лише чотири платежі, при цьому мав стабільний дохід, у власності має приватний будинок та керує ТЗ, будучи обмеженим у праві керування таким,\~ згідно постанови державного виконавця,\~ а тому позивач зазначає, що на підставі ст.196 СК України вона має право на стягнення неустойки /пені/ за прострочення сплати аліментів,\~ а тому позивач просила\~ стягнутиз відповідача\~ пеню за прострочення сплати аліментів, за період з 27.08.2020 р. по 01.01.2025 р.,\~ включно, в розмірі\~ 207 738 грн. 47 коп.\~\~\~ Процесуальні дії та рішення у справі. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 27.02.2025 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі в порядку спрощеного провадження, призначив справу до розгляду (а.с. 50). 18.04.2025\~ року представник позивача, адвокат Ненько Ю.Я.\~ подала клопотання про долучення доказів\~ (а.с.57,58). В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, 29.05.2025 р. представник позивача подала суду заяву про проведення судового засідання без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що згідно\~ рішення\~ Білоцерківського міськрайонного суду Київської області\~ від 16.11.2020 року по справі №357/8433/20\~ з відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та\~ [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 / 3 частини з усіх\~ видів заробітку відповідача, але\~ не менше\~ 50 % прожиткового мінімуму для\~ дитини\~ відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову i до досягнення старшою дитиною повноліття. Після досягнення старшою дитиною повноліття аліменти на іншу дитину мають стягуватися за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Виконавчий лист з виконання вказаного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області\~\~ по справі №357/8433/20\~ 2/357/3388/20\~ знаходиться\~ на примусовому виконанні у Білоцерківському відділі державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ). Наведене підтверджено копією виконавчого листа\~ та постановою про відкриття виконавчого провадження (а.с.22,23 24,25). Також, позивач надала суду постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, через ухилення від сплати аліментів (а.с.26,27). Згідно довідки-розрахунку державного виконавця від 19.02.2025 року №22746, заборгованість відповідача за період з 27.08.2020 р. по 01.01.2025 р.\~\~ складає\~\~ 207 738 грн. 47 коп.\~ (а.с.30). Матеріали справи містять: копію рішення виконавчого комітету БМР\~ Київської області від 11.03.2025 року №179, де відображена\~ інформація, що відповідач [PERSON] з 03.01.2025 року відбуває покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2024 року, справа №357/1380/24 в ҐДУ "Бердичівський виправний центр(108)"; копію вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2024 року, справа №357/1380/24 (а.с.63-66, 67). При вирішенні спору суд виходить з наступного. Одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Отже, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Цей обов`язок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному Кодексі України. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно вимог ч.1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 визначено, що передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Отже, така відповідальність може бути застосована лише за наявності вини боржника, яку необхідно довести. Тобто, якщо заборгованість виникла з незалежних від останнього обставин (хвороба, помилка бухгалтера, фактична неможливість здійснювати виплати з інших поважних причин), пеню на неї нараховувати не можна. В даному випадку, суд виходить з того, що відповідачем не надано жодного доказу відсутності його вини щодо виникнення боргу по аліментах. Будучи обізнаним про розгляд даного спору, відповідач не вчинив жодних процесуальних дій, не подав письмово свою позицію в справі, не вказав причини невиконання ним рішення суду про стягнення аліментів. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. А тому, вимога позивача про стягнення неустойки /пені/ за прострочення сплати аліментів підлягає до задоволення. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (частина третя статті 195 СК України). Відповідно до постанови КЦС ВС від 20.07.2020р. по справі № 362/4462/16 Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованістю зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць (сума аліментів які не були сплачені); Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць (сума аліментів які не були сплачені); Q2- кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України). Позивач наводить свій розрахунок пені, згідно якого за період з серпня 2020 року по грудень 2024 року, неустойка за несплату аліментів становитиме 1 679 302,91\~ грн.\~ Тобто, очевидним є, що розмір пені, розрахований у відповідності до наведеної формули та прикладу, буде значно більшим, ніж сума самої заборгованості по аліментам за вказаний період. Але відповідно до\~ ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України розмір пені обмежено 100 % заборгованості, тобто, в даному випадку, не може бути більшим від самої суми боргу станом на\~ лютий\~ 2025\~ року. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК. Судом встановлено, що у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів, яка відповідно до розрахунку державного виконавця від 19.02.2025 року, за період з серпня\~ 2020 року по січень 2025\~ року, складає 207 738 грн. 47 коп.\~ Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача\~ на\~\~ користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та\~ [PERSON] , [INFO] в сумі\~\~ 207 738 грн. 47 коп.\~ Відповідно до п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, на відповідача покладаються судові витрати у справі. Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, а тому розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача становить 2077,38 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved