Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

У травні 2024 року Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради звернулося до суду з позовом, в якому зазначає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є споживачами послуг водопостачання та водовідведення, які надаються за адресою: [ADDRESS] . На ім?я [PERSON] відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідачі своєчасно не здійснювали оплату за надані послуги, через що за період з січня 1999 року по січень 2024 року утворилася заборгованість у розмірі 41 725 грн. 20 коп. Крім того, відповідно до частини 2 статті 625\~ЦПК України\~відповідачам нараховано до сплати інфляційне збільшення в розмірі 8 433 грн. 30 коп. та три проценти річних у розмірі 1083 грн. 48 коп. за період з липня 2018 року по січень 2022 року. За цих підстав позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму боргу в загальному розмірі 51 241 грн. 98 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06 червня 2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з?явилася, надала заяву, в якій позов підтримала, просила справу розглянути в її відсутність. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з?явилися, повідомлялися про розгляд справи. При цьому відповідачем [PERSON] була подана заява про застосування позовної давності, в якій вона просить відмовити в задоволенні позову про стягнення заборгованості за період з січня 1999 року по січень 2021 року та штрафних санкцій за період з липня 2018 року по січень 2022 року. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Судом установлено, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . На ім`я відповідача [PERSON] відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Отже, відповідачі є споживачами послуг водопостачання та водовідведення, які надаються Комунальним підприємством «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради. В даному випадку між сторонами склалися цивільно-правові відносини, а саме Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради надає відповідачам послуги водопостачання та водовідведення, а відповідачі, в свою чергу, мають оплачувати вартість отриманих послуг відповідно до встановлених тарифів. Відповідачі свої зобов`язання щодо оплати отриманих послуг водопостачання та водовідведення належним чином не виконують. Згідно з розрахунком заборгованості, складеним Комунальним підприємством «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, за період з січня 1999 року по січень 2024 року включно за адресою: [ADDRESS] нарахована заборгованість у розмірі 41 725 грн. 20 коп. Крім того, за період з липня 2018 року по січень 2022 року відповідачам нараховано інфляційне збільшення в розмірі 8 433 грн. 30 коп. та три проценти річних у розмірі 1083 грн. 48 коп. Відповідно до ст. 20 Закону України "Про житло-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-ІV, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII також визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 22 Закону України "Про питну воду і питне водопостачання"\~також передбачено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~статті 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже згідно з нормами законодавства споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а також сплатити на вимогу кредитора в разі прострочення виконання грошового зобов`язання суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Тобто строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Статтею 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 02.04.2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~було доповнено п. 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Цей Закон набрав чинності 02.04.2020 року. В подальшому строк дії карантину неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України та був відмінений з 24 год. 00 хв. 30 червня 2023 року відповідно до\~постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у п. 100 постанови від 06.09.2023 року у справі № 910/18489/20, саме з 02.04.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», а тому початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме з моментом набрання чинності цим законом 02.04.2020 (п. 79 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2024 у справі № 167/1058/20). Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості по оплаті послуг водопостачання і водовідведення за період з січня 1999 року по січень 2024 року. Отже, позивачем пропущений строк позовної давності про стягнення заборгованості за період з січня 1999 року по 02.04.2017 року. Відповідач [PERSON] просила застосувати позовну давність до позовних вимог КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради по стягнення заборгованості за період з січня 1999 року по січень 2021 року, а також штрафних санкцій за період з липня 2018 року по січень 2022 року. Тому її заява підлягає частковому задоволенню та в задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання і водовідведення за період з січня 1999 року по 02.04.2017 у розмірі 18180,47 грн. необхідно відмовити у зв`язку з пропуском позовної давності. Разом із тим, враховуючи, що відповідачі свої зобов`язання по оплаті послуг водопостачання та водовідведення належним чином не виконують, про що свідчить наявність заборгованості, доказів на спростування вказаної заборгованості та необґрунтованості позовних вимог за період з квітня 2017 по січень 2024 року не надали, суд вважає, що позов Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради необхідно задовольнити частково, стягнувши солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість по оплаті послуг водопостачання і водовідведення за період з 02.04.2017 по 31.01.2024 в розмірі 23\~544 грн. 73 коп. (41725,20 18180,47), а також нараховані за період з липня 2018 року по січень 2022 року інфляційне збільшення в розмірі 8\~433 грн. 30 коп. та три проценти річних у розмірі 1083 грн. 48 коп., а всього 33 061 грн. 51 коп. Крім того, при зверненні до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн. Відповідно до частини 1\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних частках пропорційно розміру задоволених позовних вимог (64,52 %) у сумі 976,83 грн. з кожного.

Outcome: partial