Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та просить встановити постійний безоплатний земельний сервітут в інтересах власника (володільця) житлового будинку за адресою [ADDRESS] , шляхом зобов`язання власника чи володільця земельної ділянки та житлового будинку за адресою [ADDRESS] надати право тимчасового (на період ремонту) доступу до земельної ділянки з кадастровим номером 5910136600:07:004:0026 за адресою: [ADDRESS] з метою ремонту та обслуговування господарських споруд, а саме: шириною 1,0 метр від земельної ділянки з кадастровим номером 5910136600:07:004:0071 і довжиною 35 метрів вздовж убиральні «З», сарая «Л», сарая «Р», душу «О», навісу «М», навісу «Н», навісу «П», теплиці «С», які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 5910136600:07:004:0071. В обґрунтування позову зазначає, що є власником земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , цільове призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» кадастровий номер 5910136600:07:004:0071. На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок позивача та господарські споруди. Зазначає, що позбавлена можливості обслуговувати частину свого нерухомого майна з огляду на те, що частина нерухомого майна позивача, а саме : убиральня, сараї, душ, навіси, теплиця розташовані на її земельній ділянці, але задня частина цих об`єктів розташована на межі земельних ділянок і позивачка позбавлена можливості їх обслуговувати без доступу до земельної ділянки відповідача. Відповідач не надає дозволу позивачу заходити на її земельну ділянку для проведення ремонтних робіт її господарських споруд, тому позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді від 02.08.2024 позовна заява прийнята до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовчий судовий розгляд на 10:30 29.08.2024. Протокольною ухвалою судді від 29.08.2024 підготовче засідання відкладено на 11:00 05:11.2024, за клопотанням представника відповідача адвоката Сергеєвої С.А. 01.11.2024 до суду від представника відповідача [PERSON] адоката Сергеєвої С.А. надійшов відзив, згідно якого просять у задоволенні позову відмовити з огляду на те, що рішення суду у справі №592/16491/18 позивачка не виконала. Зазначеним рішенням позивачку було зобов`язано привести самовільно зайняту частину земельної ділянки площею 0,0029 га з кадастровим номером 5910136600:07:004:0026 до стану, придатного для її використання за цільовим призначенням, включаючи знесення самочинно збудованих будівель та споруд, в тому числі цегляної огорожі, теплиці, сараю для домашньої птиці та недобудованої будівлі з керамічної цегли, однак замість знесення навісу під господарську будівлю (сараю), теплиці, сараю для домашньої птиці та недобудованої будівлі з керамічної цегли, переобладнала їх таким чином, що вони залишились впритул до межі між спірними земельними ділянками та ставить питання про встановлення сервітуту для можливості їх обслуговування, в той час, коли вона була зобов`язана їх знести. Крім того зазначає, що господарські споруди для обслуговування яких позивачка просить встановити сервітут розташовані з порушенням норм ДБН. Крім того, просила витребувати з Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми, пр. Перемоги, 6) інформацію про стан виконання рішення суду у справі № 592/16491/18 у виконавчому провадженні ВП № 70603974, в тому числі зазначити, які дії виконані, які документи складені на підтвердження виконаних дій, чи притягувалась [PERSON] до відповідальності за невиконання рішення суду, в зв`язку з чим до цього часу рішення суду не виконане в повному обсязі. Ухвалою суду від 05.11.2024 клопотання представника відповідача про витребування інформації задоволено, підготовче судове засідання відкладено на 11:00 15.01.2025 для витребування інформації щодо виконавчого провадження та за клопотанням представника позивача. 03.01.2025 на виконання ухвали суду від 05.11.2024 начальником відділу Ковпаківського ВДВС Мозговим Д. надано інформацію, згідно якої для фактичного завершення виконавчого провадження №70603974 боржником [PERSON] потрібно привести самовільно зайняту частину земельної ділянки площею 0,0029 га з кадастровим номером 5910136600:07:004:0026 розташовану за адресою [ADDRESS] до стану придатного для її використання за цільовим призначенням включаючи знесення самочинно збудованих будівель та споруд в тому числі цегляної огорожі, теплиці, сараю для домашньої птиці та недобудованої будівлі з керамічної цегли. Ухвалою суду від 15.01.2025 закрите підготовче провадження у справі, справа призначена для розгляду по суті на 10:00 27.02. 2025. Протокольною ухвалою суду від 27.02.2025 слухання справи відкладено за клопотанням представника позивача для можливості мирного врегулювання спору на 10:00 07.05.2025. 12.03.2025 представником відповідача -адвокатом Сергеєвою С.А. до суду надано заперечення, згідно яких просить відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених раніше у відзиві. У судове засідання призначене на 07.05.2025 учасники справи не з`явилися, клопотань про відкладення справи від них не надходило, раніше сторони в судовому засіданні позивач та її представник підтримали вимоги позову, сторона відповідача заперечила щодо задоволенн позовних вимог, представником відповідача було надано відзив. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 73652404, [PERSON] є власницею земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 5910136600:07:004:0071, з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площа 0,1 га». Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 73651595, [PERSON] на праві власності належить житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості за адресою [ADDRESS] ; опис об`єкта нерухомого майна: житловий будинок під літ. «А-1»; складові частини об`єкта нерухомого майна: вбиральня «З», літня кухня «И», сіни «К», сарай «Л», погріб «пг», огорожа 1-3. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 5910136600:07:004:0026: місце розташування [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, інформація про зареєстроване право відсутня (станом на 20.08.2013). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, [PERSON] є власницею земельної ділянки з кадастровим номером 5910136600:07:004:0026 за адресою [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, дата реєстрації права власності 08.04.2014. Згідно схематичного плану земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , на ній розташовані зокрема і господарські будівлі зазначені позивачкою, а саме убиральня «З», сарай «Л», сарая «Р», душу «О», навісу «М», навісу «Н», навісу «П», теплиці «С», які розташовані на межі з сусідньою земельною ділянкою та згідно зазначеного вище витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 73651595, не є складовими частинами об`єкта нерухомого майна. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми 14.12.2021 у справі №592/16491/18 зобов`язано [PERSON] повернути [PERSON] самовільно зайняту частину земельної ділянки площею 0,0029 га з кадастровим номером 5910136600:07:004:0026, розташовану на території Сумської міської ради Сумської області в [ADDRESS] , самовільно приєднану до земельної ділянки за [ADDRESS] . Постановою Сумського апеляційного суду від 02.06.2022 у справі №592/16491/18 також зобов`язано [PERSON] привести самовільно зайняту частину земельної ділянки площею 0,0029 га з кадастровим номером 5910136600:07:004:0026, розташовану в [ADDRESS] до стану, придатного для її використання за цільовим призначенням, включаючи знесення самочинно збудованих будівель та споруд, в тому числі цегляної огорожі, теплиці, сараю для домашньої птиці та недобудованої будівлі з керамічної цегли. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічні положення містяться у ст. 321 ЦК України. За змістом статей 91, 96 ЗК України власники земельних ділянок\~та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Статтею 98 ЗК України визначено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Відповідно до ст. 99 ЗК України власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: а) право проходу та проїзду на велосипеді; б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; в) право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм); в-1) право на будівництво та розміщення об`єктів нафтогазовидобування; в-2) право на розміщення об`єктів трубопровідного транспорту; в-3) право на користування земельною ділянкою для потреб дослідно-промислової розробки родовищ бурштину, інших корисних копалин загальнодержавного значення та/або видобування бурштину, інших корисних копалин загальнодержавного значення, за умови що при цьому не порушуються права землевласника, передбачені ст. 98 цього Кодексу; в-4) право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, електронних комунікаційних мереж, трубопроводів, інших лінійних комунікацій; г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку; г-1) право розміщення (переміщення, пересування) об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем; ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку; д) право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми; е) право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми; є) право прогону худоби по наявному шляху; ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд; ж-1) право на будівництво та проходження інженерних, кабельних, трубопровідних мереж, необхідних для повноцінного функціонування індустріальних парків; з) інші земельні сервітути. Земельний сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно (стаття 100 ЗК України). Відповідно до ст. 101 ЗК України дія земельного сервітуту зберігається у разі переходу прав на земельну ділянку, щодо якої встановлений земельний сервітут, до іншої особи. Земельний сервітут не може бути предметом купівлі-продажу, застави та не може передаватися будь-яким способом особою, в інтересах якої цей сервітут встановлено, іншим фізичним та юридичним особам. Частина 1 ст. 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно: 1) право володіння; 2) право користування (сервітут); 3) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); 4) право забудови земельної ділянки (суперфіцій). Відповідно до ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій особі, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Згідно з ч. 1, 3 ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Статтею 404 ЦК України передбачено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту. Пленум Верховного Суду України у п. 22-2 постанови від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вказав що, види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені статтею 99 ЗК України і цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном. Отже, закон вимагає від позивача надання суду доказів того, що нормальне використання своєї власності неможливе без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. При цьому необхідно довести, що задоволення потреб позивача неможливо здійснити будь-яким іншим способом. Тлумачення цих норм свідчить про те, що умовою встановлення сервітуту є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб. Отже, передумовою звернення до суду за встановленням сервітуту повинен бути доказ вчинення дій зацікавленою особою щодо встановлення сервітуту та недосягнення про це згоди із власником ділянки, щодо якої планується встановити сервітут. Якщо особа до звернення до суду не вчиняла дій щодо встановлення сервітуту за домовленістю сторін (зокрема, не звернулася до іншої сторони з пропозицією про укладення договору про встановлення сервітуту), то у суду немає підстав для задоволення відповідних вимог у зв`язку з відсутністю у позивача права вимагати встановлення сервітуту за рішенням суду. Зазначене узгоджується з висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 20.03.2024 у справі № 463/2640/21. 23.07.2024 позивачкою було направлене письмове звернення до відповідачки з проханням надати безперешкодний доступ з ділянки відповідачки для проведення ремонтних робіт її господарських споруд та не будувати паркан на межі земельних ділянок, оскільки це унеможливить обслуговування її господарських споруд, однак доказів звернення до відповідачки з пропозицією про укладення договору про встановлення сервітуту та відмову від укладення такого договору відповідачкою до суду не надано. Питання використання господарських будівель, для обслуговування яких позивачка просить встановити земельний сервітут, вирішувалося під час розгляду справи №592/16491/18. Так, згідно рішення суду у справі №592/16491/18, яке набрало законної сили та щодо якого відкрите виконавче провадження, [PERSON] зобов`язано повернути [PERSON] самовільно зайняту частину земельної ділянки площею 0,0029 га з кадастровим номером 5910136600:07:004:0026, розташовану на території Сумської міської ради Сумської області в [ADDRESS] , самовільно приєднану до земельної ділянки за [ADDRESS] та привести самовільно зайняту частину земельної ділянки площею 0,0029 га з кадастровим номером 5910136600:07:004:0026, розташовану в [ADDRESS] до стану, придатного для її використання за цільовим призначенням, включаючи знесення самочинно збудованих будівель та споруд, в тому числі цегляної огорожі, теплиці, сараю для домашньої птиці та недобудованої будівлі з керамічної цегли. Тобто, рішення суду у справі №592/16491/18 не виконані, самочинно збудовані споруди не знесені мірі, достатній для виконання зазначеного рішення суду, відсутні підстави для висновку про те, що у разі виконання позивачкою рішення суду у справі №592/16491/18 обслуговування належних позивачці будівель без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки буде неможливим. Таким чином, суду не надано доказів неможливості обслуговування та ремонту господарських споруд: убиральні «З», сарая «Л», сарая «Р», душу «О», навісу «М», навісу «Н», навісу «П», теплиці «С», без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки будь-яким іншим способом. Також, з доданої до позовної заяви схеми (а.с. 25) вбачається, що за рішенням суду у справі №592/16491/18 позивачка зобов`язана повернути відповідачці шириною в найширшому місці, 1,2 м, а в середньому, шириною 0,42 м (0,0029 га = 29 кв. м., довжина земельної ділянки відповідача 70 м (а.с. 68)), тобто позивачка просить встановити постійний безоплатний земельний сервітут на плошці більшій (35 кв. м.), ніж вона повинна звільнити згідно рішення суду у справі №592/16491/18, у зв`язку з виконанням якого, вона просить встановити сервітут. Враховуючи, відсутність доказів звернення до відповідачки з пропозицією про укладення договору про встановлення сервітуту та відмову від укладення такого договору відповідачкою, а також доказів неможливості обслуговування та ремонту господарських споруд: убиральні «З», сарая «Л», сарая «Р», душу «О», навісу «М», навісу «Н», навісу «П», теплиці «С», без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки будь-яким іншим способом, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. При цьому при виникненні підстав для земельного сервітуту після виконання рішення суду у справі №592/16491/18 позбавлена можливості звернутись до відповідачки з відповідним зверненням, а в разі недосягнення згоди і до суду.

Outcome: dismissed