Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

У січні 2025 року в електронному вигляді з використанням системи ЄСІТС підсистеми «Електронний суд» представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (далі - ТОВ «Фінпром Маркет») Ткаченко Ю.О. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 75648951 від 13.07.2021 року у розмірі 28 798 грн, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу - 8 500 грн; заборгованості за відсотками - 20 298 грн, а також просить стягнути понесені позивачем судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 13.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та [PERSON] було укладено договір позики № 75648951, за умовами якого відповідачу надано грошові кошти в сумі 8 500 грн строком на 30 днів зі сплатою відсотків у розмірі 1,99% в день. Договір позики укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису, відтвореного шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу. 21 грудня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (далі - ТОВ «Фінансова компанія управління активами») укладено договір факторингу №2112, відповідно до умов якого останнє набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 75648951 від 13.07.2021 року, в сумі 28 798 грн, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу - 8 500 грн; заборгованості за відсотками - 20 298 грн. 31 березня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу №310323-ФМ за умовами якого останнє набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 75648951 від 13.07.2021 року, в сумі 28 798 грн, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу - 8 500 грн; заборгованості за відсотками - 20 298 грн. Згідно з умовами договору позики № 75648951 від 13.07.2021 року [PERSON] зобов`язався вчасно повернути позичені кошти, сплатити відсотки за користування позикою в порядку, визначеному цим договором. Однак, в подальшому відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення наданої йому позики. Оскільки [PERSON] в добровільному порядку не виконав своїх зобов`язань за договором позики № 75648951 від 13.07.2021 року, тому ТОВ «Фінпром Маркет», яке набуло права вимоги за договором позики, просить стягнути з [PERSON] на свою користь 28 798 грн, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу - 8 500 грн; заборгованості за відсотками - 20 298 грн. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28.01.2025 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали не надав відзив на позов в порядку, визначеному ст. 178 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.07.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 75648951. За умовами цього договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язалось передати [PERSON] у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а [PERSON] зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. 13 липня 2021 року [PERSON] надано в борг позику в сумі 8 500 грн, шляхом перерахування коштів на платіжну карту № [NUMBER] , строком на 30 днів - по 12.08.2021 року включно зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 1,99% в день (п.2 договору). У п.3 договору сторони передбачили, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Договір позики № 75648951 укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи згідно Закону України «Про електронну комерцію» із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «nw5AJty6Nw», що був надісланий [PERSON] на вказану ним електронну адресу - [INFO] (п.11 договору). Отже, за згодою сторін на підставі укладеного договору позики № 75648951 від 13.07.2021 року, строк дії договору позики сторони визначили у 30 днів, тобто по 12.08.2021 року включно. До вказаного строку сторони передбачили і право нараховувати відсотки за користування кредитом у розмірі 1,99% в день. За умовами вищезазначеного договору позики [PERSON] зобов`язався повернути отримані грошові кошти у визначений договором строк. Фінансова установа виконала свої зобов`язання за договором позики та надала відповідачу у позику грошові кошти в сумі 8 500 грн, згідно умов договору, однак [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав та не повернув отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого у нього перед кредитором виникла заборгованість за вказаним договором позики. 21 грудня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу №2112, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія управління активами» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимог. 31 березня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу №310323-ФМ, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило ТОВ «Фінпром Маркет» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінпром Маркет» прийняло належні ТОВ «Фінансова компанія управління активами» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі заборгованості. Відповідно до реєстру заборгованості від 31.03.2023 року до договору факторингу №310323-ФМ, ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 75648951 від 13.07.2021 року, в сумі 28 798 грн, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу - 8 500 грн; заборгованості за відсотками - 20 298 грн. З моменту отримання права вимоги до [PERSON] позивачем будь-яких нарахувань за договором позики не проводилось. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Надані позивачем договір факторингу №2112 від 21.12.2021 року, акт прийому-передачі інформації згідно Реєстру заборгованості в електронному вигляді за договором факторингу №2112 від 21.12.2021 року, акт звірки взаєморозрахунків за договором факторингу №2112 від 21.12.2021 року, договір факторингу №310323-ФМ від 31.03.2023 року, реєстр заборгованості від 31.03.2023 року, акт звірки взаємних розрахунків за договором факторингу №310323-ФМ від 31.03.2023 року, свідчать про те, що ТОВ «Фінпром Маркет» набуло у встановленому законом порядку право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 75648951 від 13.07.2021 року. Отже, [PERSON] несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вищезазначеним договором позики перед новим кредитором ТОВ «Фінпром Маркет» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором. Враховуючи факт підписання відповідачем [PERSON] електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «nw5AJty6Nw», що був надісланий [PERSON] на вказану ним електронну адресу - [INFO] , суд вважає, що укладення договору позики № 75648951 від 13.07.2021 року відбулось, що узгоджується зі ст.ст.6, 627 ЦК України та ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», та останньому перераховано суму позики в розмірі 8 500 грн на банківську картку № [NUMBER] . При цьому, факт отримання [PERSON] позики в сумі 8 500 грн підтверджується копією платіжної інструкції від 13.07.2021 року про перерахунок 13.07.2021 року на картку № [NUMBER] грошових коштів в сумі 8 500 грн. Крім того, згідно довідки №КД-000005373/ТНПП від 24.12.2024 року, виданої ТОВ «ФК «Фінекспрес», яке є платіжним провайдером ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на підставі договору №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, ТОВ «ФК «Фінекспрес» підтвердило факт перерахування 13.07.2021 року на банківську картку № [NUMBER] для отримувача [PERSON] грошових коштів в сумі 8 500 грн, номер платежу 85e335fd-e992-4427-842d-c4d0173dd87. А також отримання відповідачем коштів підтверджується випискою по рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ КБ «Приватбанк» за період з 13.07.2021 року до 16.07.2021 року, так 13.07.2021 року на рахунок [PERSON] зарахований переказ на карту у сумі 8 500 грн. Таким чином, договір позики № 75648951 від 13.07.2021 року є укладеним, будь-які умови, викладені в договорі відповідачем не оспорювалися. З огляду на вищезазначене, оскільки відповідач своїх зобов`язань за договором позики не виконав, позику в сумі 8 500 грн та відсотки, передбачені договором не повернув, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 28 798 грн, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу - 8 500 грн; заборгованості за відсотками - 20 298 грн, підтверджені наявними у справі доказами, належним чином обґрунтовані, тому підлягають задоволенню. В частині заявлених вимог щодо стягнення судових витрат, суд приходить до наступних висновків. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. У зв`язку із задоволенням позову, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 2 422,40 грн (який сплачено з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки при подачі позову через систему «Електронний суд»). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивача ТОВ «Фінпром Маркет» у даній справі на підставі договору про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024 року та ордеру серії АХ №1149961 від 01.11.2024 року, виданого на підставі цього договору, здійснювала адвокат Ткаченко Ю.О. Згідно акту №2-П від 06.12.2024 року приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором №01-11/24 від 01.11.2024 року сторони погодили, що адвокатом Ткаченко Ю.О. надано ТОВ «Фінпром Маркет» у даній справі такі види правової допомоги: вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу (вартість послуги 500 грн), підготовка та складання позовної заяви (вартість послуги 3 000 грн). Загальна вартість наданих послуг - 3 500 грн. З матеріалів справи вбачається, що відсутні банківські документи про оплату ТОВ «Фінпром Маркет» послуг правничої допомоги на розрахунковий рахунок адвоката Ткаченко Ю.О. на суму 3 500 грн, а тому в цій частині слід відмовити.

Outcome: approved