Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 01.06.2023 р. о 05 год. 44 хв. відповідач [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ-2109» номерний знак [NUMBER] , рухаючись по шляхопроводу смт. Удачне Покровського району Донецької області, не вибрав безпечної швидкості руху, відволікся від керування автомобілем, виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення із зустрічним автомобілем «Ford Escape» [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. Внаслідок зіткнення автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. 24 липня 2023 року постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 17 серпня 2023 року Дніпровським апеляційним судом, апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, залишено без змін. Просить суд, стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду у розмірі 235\~801, 83 грн., 15\~000 грн. моральної шкоди, 15\~000, 00 грн. вартість виконання автотоварознавчої експертизи, 15\~000 грн. витрати за надання правничої допомоги, судовий збір 2508,02 грн.. Ухвалою судді Димитровського міського суду Донецької області Клепка Л.І. від 28 березня 2024 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження по справі за вказаним позовом. 21 лютого 2025 року після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 226/607/24 у зв`язку із рішенням Вищої ради правосуддя України 29.08.2024 № 2584/0/15-24 щодо зміни територіальної підсудності судових справ, що розглядались в Димитровському міському суді Донецької області, шляхом її передачі до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, дану судову справу передано на розгляд судді Малінову О.С.. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2025 року зазначену справу прийнято до провадження судді Малінова О.С. Позивач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник позивача у судовому засідання підтримав заявлені вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не надав. \~ \~ \~ \~ Зі згоди позивача, представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання без поважних причин не з`явився, не повідомив про причини, не подав відзив, та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивачів мають бути задоволеними частково, виходячи з наступного - відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Судом встановлено, що 01.06.2023 р. о 05 год. 44 хв. відповідач [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ-2109» номерний знак [NUMBER] , рухаючись по шляхопроводу смт. Удачне Покровського району Донецької області, не вибрав безпечної швидкості руху, відволікся від керування автомобілем, виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення із зустрічним автомобілем «Ford Escape» [NUMBER] , під керуванням позивача [PERSON] .. Внаслідок зіткнення автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. 24 липня 2023 року постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 17 серпня 2023 року Дніпровським апеляційним судом, апеляційну скаргу відповідача [PERSON] залишено без задоволення, а постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, залишено без змін. Відповідно до частини 4ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Правове регулювання відносин із заподіяння шкоди ґрунтується на вихідних засадах ст. 1166 ЦК України, яка визначає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, а саме майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. 01 липня 2004 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Зазначеним Законом були визначені обов`язки учасників дорожньо-транспортної пригоди (стаття 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (стаття 38). Відповідно до ст. 38.1.1.ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1статті 33 цього Закону. Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому в порядку встановленому законодавством. Судом встановлено, що вищезазначену ДТП було визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування. Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові застрахованого автомобіля, судовим експертом Дегтярем В.О.. було складено висновок № 051 від 11 червня 2023 року, згідно якого вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля «Ford Escape» [NUMBER] , складає 439\~701,83 грн.. На момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 2109», номерний знак [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «СК «Саламандра», яка 02.11.2023 р. виплатила позивачу страхову відшкодування у сумі 157 400,00 грн.. Різниця вартості спричинення матеріального збитку складає 282\~301,83 грн.. До вказаної суми додаються витрати по послуги евакуатора з місця події в сумі 2500,00 грн.. Після ДТП позивач не залишив собі автомобіль, та продав його у тому стані, що був після ДТП за 19000,00 грн. З урахуванням чого суд вважає, що позивач [PERSON] має право на відшкодування вартості заподіяного збитку внаслідок пошкодження його автомобіля, за вирахуванням сплаченого страхового відшкодування в розмірі 282\~301,83 грн. -49 000,00 грн. + 2500,00 грн., а всього 235\~801 грн.. Відповідно до ч. 1ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. Згідно з ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України передбачено, що збитками, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі, є «...втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права...» Відповідно до п. 3Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» -«... Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно дост. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Частиною 1статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. З урахуванням наведеного, приймаючі до уваги доводи позивачів щодо обґрунтування спричинення їм моральної шкоди, суд вважає, що визначена позивачем [PERSON] сума морального збитку в розмірі 15 000 грн., не може бути стягненою в повній мірі, оскільки позивачем, представником позивача в судовому засіданні належним чином не наведено обґрунтування щодо визначення такого розміру моральної шкоди. Тому суд, виходячи з принципу пропорційності задоволення позовних вимог, а також приймаючи до уваги спричинення позивачу моральної шкоди, вважає за належне визначити суму цієї шкоди в розмірі 10 000 грн., що буде відповідати засадам розумності та справедливості, а також обставинам справи та наслідкам, що наступили для позивача, який зазнав моральних страждань та втрат немайнового характеру. Частиною 1ст.141ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача також підлягають стягненню судові витрати в сумі 32508,02 грн., які включають в себе витрати по сплаті судового збору (2 508,02 грн.), оплаті послуг експерта (15 000, грн.) та надання професійної правничої допомоги (15 000,00 грн.).

Outcome: partial