Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, просив розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем. Позовні вимоги мотивує тим, що подружнє життя між Сторонами не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та втрату почуття любові. Продовжувати такі шлюбні відносини Позивач не бажає. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить його інтересам, а тому просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 08.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. Ухвалою суду від 21.02.2025 провадження у справі зупинено. Надано сторонам строк на примирення на 3 місяці. Ухвалою суду від 21.05.2025 провадження у справі поновлено. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Підтвердив, що вони з відповідачкою не підтримують шлюбних відносин, категорично заперечив проти продовження строку для примирення. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Вважає, що збереження шлюбу є можливим, оскільки сторони мають спільну історію сімейного життя, спільних дітей, а також інтереси. Просила продовжити сторонам строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 265, 281, 282 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно із статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За положеннями частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За положеннями статті 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , шлюб між сторонами зареєстровано 13 липня 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис 1170. Під час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє синів, які на час подання позовної заяви є малолітніми. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства вони не ведуть, а тому примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються письмовими поясненнями позивача, доказами, які містяться у матеріалах справи. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, а тому, враховуючи, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, шлюб між ними підлягає розірванню.

Outcome: approved