Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

представник Акціонерного товариства «Сенс Банк» адвокат Мужик Н.Т. 27.02.2024 року звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 02.11.2021 р. [PERSON] уклала з АТ «Альфа Банк» угоду про надання споживчого кредиту №501384039. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання Позичальником Договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від Банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав внаслідок чого утворилась заборгованість за Кредитним договором, яка становить 101 511,20 грн. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», запис про зміну внесено до єдиного державного реєстру 30.11.2022 року. З метою досудового , добровільного врегулювання спору на адресу позичальника направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань. Дану вимогу залишено відповідачем без реагування. Відповідач свідомо не скористалися своїм правом на дотримання строку для погашення заборгованості за Кредитним договором. АТ «Сенс банк» вчинило всі необхідні дії для досудового урегулювання спору. Станом на 28.02.2023 року відповідач має заборгованість в розмірі 101 511,16 грн. з яких: 75 788,02 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 25 723,14 грн. сума заборгованості по відсотках, 0,00 грн. заборгованість по комісії, 0,00 грн. заборгованість по штрафам, 0,00 грн. заборгованість по пені. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором 501384039, у розмірі 101 511,2 грн., витрати по сплаті судового збору. Під час розгляду справи в суді 09.01.2025 р. представник позивача подав до суду пояснення через систему «Електронний суд» в яких вказав, що між сторонами кредитний договір укладено у формі електронного документу з використанням відповідачем електронного підпису, виписка по рахунку клієнта є тим документом, який підтверджує факт видачі коштів клієнта, так як є тим документом, який відповідає законодавству про бухгалтерський облік та фінансову звітність, а тому є належним та допустимим доказом, який підтверджує наявну заборгованість позичальника; долучений банком до матеріалів справи розрахунок заборгованості підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), а також включає суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду; наданий банком паспорт споживчого кредиту, що підписаний відповідачем, містить істотні умови кредитного договору щодо розміру кредиту, порядку його повернення, строку кредитування, розміру процентів за користування кредитом та інші важливі правові аспекти; в паспорті споживчого кредиту зазначено, що відповідач отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування; при укладенні спірного правочину сторони погодили його умови, кредитний договір був підписаний позичальником електронним підписом; не оскаржував й не порушував питання про розірвання кредитного договору, тривалий час виконував умови кредитного договору, сплачуючи кредитні кошти, а отже, не вважав його умови несправедливими. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав просив суд їх задовольнити. Представник відповідачки в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. 22.04.2024 р. представником відповідача до суду направлено письмовий відзив по справі в якому в обґрунтування заперечень на позов представник відповідачки вказала, що її довірителька певний час була клієнтом АТ «Альфа Банк», також мала відкритий рахунок в АТ «Альфа Банк», але кредитний договір 501384039 відповідачка з АТ «Альфа Банк» не укладала; вважає що представник позивач надав суду фальсифіковані документи оскільки в них дати укладення кредитного договору її довірителькою не вказано. В суді представник відповідача свою позицію підтримав, вказав суду, що надані суду копії договору не є належним та допустимим доказом оскільки не містять жодних реквізитів які б засвідчували підписання її довірителькою кредитного договору, в т.ч. електронним шляхом, дійсно її довірителька має рахунок в цьому банку однак їй невідомо, що б з її рахунку здійснювалися проплати по кредитному договору. Ухвалою суду від 29.07.2024 року зобов`язано АТ «Сенс Банк» надати суду додаткові докази по справі. Ухвалою суду від 18.04.2025 року зобов`язано АТ «Сенс Банк» надати суду додаткові докази по справі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 02.11.2021 р. між АТ «Альфа банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання в електронній формі оферти на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501384039 (а.с.3-4) та акцепту пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501384039 від 02.11.2021 р. (а.с.5-6). Тип кредиту «кредит готівкою» в сумі 80 000,00 грн., під 35,00 % річних, строком на 42 місяців. Дата повернення кредиту 02.05.2025 року, кредит надається для власних потреб. Відповідно до додатку №1 до угоди про надання споживчого кредиту від 02.11.2021 р. № 501384039 (а.с.6-7) сторонами було передбачено щомісячний платіж 02 числа кожного місяця, розмір мінімального щомісячного платежу з в сумі 3328,35 грн.. за період з 02.11.2021 року по 02.04.2025 року, з 02.05.2025 року в сумі 3328,01 грн.. Свої зобов`язання за кредитним договором банк виконав, надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується копією меморіального ордеру про переказ коштів на суму 80 000,00 грн. (а.с.11), випискою по особовому рахунку кредитора(12-17). В рахунок погашення заборгованості по кредиту відповідачка здійснила п`ять проплат: 26.11.2021 р. в сумі 3385,00 грн., 21.12.2021 р. в сумі 3350,96 грн., 25.01.2022 р. в сумі 3300,96 грн., 21.02.2022 р. в сумі 3325,96 грн. та 14.09.2022 року в сумі 500,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.10), випискою по особовому рахунку(а.с. 15-16). 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». (а.с.23). Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року, в НБУ 01.12.2022 р. 06.11.2023 року відповідачу банком було направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань (а.с.18) з повідомленням про наявність заборгованості в розмірі 101 511,20 грн. Дану вимогу було залишено відповідачкою без реагування. АТ «Сенс Банк» вчинило всі необхідні дії для досудового урегулювання спору. Згідно розрахунку банку(а.с.10) розмір заборгованості відповідача по кредитному договору складає 101 511,16 грн., в т.ч.: за кредитом - 75 788,02 грн., по відсоткам - 25 723,14 грн., по комісії - 0,00 грн., по штрафам - 0,00 грн., по пені - 0,00 грн. по штрафам за календарний рік - 0,00 грн.. 26.01.2024 року представник позивача надав суду додаткові докази через систему «Електронний суд», а саме: довідку про ідентифікацію від 25.07.2024 року №22778-57.2/2024 (а.с.91), згідно якої підтверджується, що між [PERSON] та АТ «Альфа Банк» укладено Оферту на укладення угоди про надання споживчого кредиту №501384039 від 02.11.2021 року, акцепт договору №501384039 позичальником здійснено підписаним аналоговим ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора, «0699» 02.11.2021 року за номером телефону [NUMBER] . На виконання ухвали суду від 29.07.2024 року представник позивача 27.03.2025 року надав суду додаткові докази через систему «Електронний суд», а саме: засвідчену аналоговим ЕЦП копію меморіального ордеру та виписку по рахунку відповідачки. Представник позивача 27.03.2025 року надав суду додаткові докази через систему «Електронний суд», а саме довідку про ідентифікацію відповідачки. На виконання ухвали суду від 18.04.2025 року представник позивача 16.05.2025 року надав суду додаткові пояснення через систему «Електронний суд», в яких вказав, що раніше долучено довідку про ідентифікацію клієнта, відповідачки, додаткові документи чи матеріали відсутні у розпорядженні представника позивача, докази надання коштів відповідачці наявні у матеріалах справи, а саме банківські виписки та меморіальний ордер за кредитним договором 501384039. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. З наданих представником позивача суду доказів видно, що відповідач згідно укладеного угодою про надання споживчого кредиту №501384039 від 02.11.2021 р.отримала від позивача кредит в сумі 80 000,00 грн. (а.с.3-6). Відповідач умови договору належним чином не виконувала, щомісячні платежі не здійснювала в рахунок погашення заборгованості за умовами договору, підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.10), випискою по особовому рахунку позичальника (а.с.12-17). В зв`язку із цим станом на 28.02.2023 р. його заборгованість перед банком складає 101 511,16 грн., в т.ч.: заборгованість по кредиту - 75 788,02 грн., заборгованість по відсотках - 25 723,14 грн., заборгованість по комісії - 0,00 грн., заборгованість по штрафам - 0,00 грн., заборгованість по пені - 0,00 грн. 06.11.2023 р. банком було направлено відповідачу досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості(а.с.18), після її отримання відповідачка не здійснила погашення заборгованості. Суд критично оцінює заперечення представника відповідача, щодо недопустимості наданих суду представником позивача в обгрунтування вимог доказів - копії кредитного договору оскільки вони не містять підпис її довірительки, не містять відомості про підписання його електронним ключем. При цьому суд враховує зміст цих документів: оферти на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501384039 від 02.11.2021 р. в кінці якої зазначено, що вона просить направити акцепт пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредиту № 501384039 на електронну адресу та вказує, що підписанням електронним підписом цієї оферти свідчить про отримання всієї інформації про умови кредитування, а також акцептом пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501384039 від 02.11.2021 р. в якому зазначено, що підставою для угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб, що угода направлена позичальнику у спосіб, обраним останнім у Оферті на укладення цієї угоди. Крім цього суд враховує, що представник відповідача у відзиві на позов та в суді не заперечувала що її довірителька користувалася послугами банку, має в ньому розрахунковий рахунок. Факт підтвердження ідентифікації відповідача при укладенні кредитної угоди підтверджено також довідкою позивача від 25.07.2024 року №22778-57.2/2024 (а.с.91), згідно якої підтверджується, що між [PERSON] та АТ «Альфа Банк» укладено Оферту на укладення угоди про надання споживчого кредиту №501384039 від 02.11.2021 року, акцепт договору №501384039 позичальником здійснено підписаним аналоговим ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора, «0699» 02.11.2021 року за номером телефону [NUMBER] . Суд також критично оцінює заперечення представника відповідача, що відповідачка кредитних коштів не отримувала, оскільки з меморіального ордеру №671977394 від 02.11.2021 року (а.с.11) вбачається про переказ коштів на ім`я [PERSON] в сумі 80 000,00 грн., що також підтверджується випискою з особового рахунку яка є належним та допустимим доказом(а.с.12-14) Факт часткового виконання відповідачем умов кредитного договору підтверджується також випискою з кредитного рахунку(а.с.15-17) із змісту якого видно, що погашення заборгованості по кредитному договору здійснювалося з іншого рахунку відповідача в цьому ж банку, розмір здійснених відповідачкою проплат узгоджується із розрахунком заборгованості(а.с.10) який надано позивачем в обгрунтування позовних вимог. Факт направлення відповідачу досудової вимоги підтверджено належними доказами: копією вимоги про усунення порушень від 06.11.2023 р.(а.с.18), копією опису поштового вкладення(а.с.19-21). Враховуючи, що розмір заборгованості підтверджено належними та допустимими доказами, розмір заборгованості відповідачем не спростовано, позивач в порядку ч.2 ст. 1050 ЦК України має право на дострокове стягнення заборгованості, на час розгляду справи строк кредитування закінчився. За вищевказаних обставин, враховуючи, що стороною відповідача не надано суду доказів на підтвердження не укладення договору, не погодження з розрахунком позивача, суд вважає про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved