Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

у березні 2025 року позивач [PERSON] звернулась із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер [PERSON] , за життя він склав заповіт на ім`я своєї онуки [PERSON] , згідно якого зазначено, що житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] заповідається останній.07.09.2024 позивач подала державному нотаріусу Вільнянського державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про на спадщину за заповітом після померлого [INFO] калачника [PERSON] . 07.09.2024 року державним нотаріусом Вільнянської державної нотаріальної контори, проте було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що в заповіті житловий будинок , який знаходиться за адресою : [ADDRESS] а в свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок видане виконавчим комітетом Петро-Михайлівської сільської ради народних депутатів трудящих Вільнянського району Запорізької області за №29 від 25 липня 1989 року зазначено , що житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] в цілому належить [PERSON] на підставі виконавчого комітету Вільнянської районної ради народних депутатів від 11 травня 1989 за №84. Згідно реєстраційного запису даного Свідоцтва зазначено, що житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] в цілому зареєстрований в бюро технічної інвентаризації та належить на праві особистої власності [PERSON] , про що зроблено запис в реєстрову книгу за №3 за реєстровим записом №29. Такі розбіжності у запису Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок стали підставою для відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. У зв`язку з чим позивач просила визнати факт що Свідоцтво №29 підтверджує право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] за спадкодавцем [PERSON] та визнати право власності на спірний житловий будинок в порядку спадкування за заповітом за позивачем. Сторони просили розглянути справу за наявними матеріалами без їх участі. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи наступні обставини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим 14.12.1998 року Гнаровською сільською радою Вільнянського району Запорізької області. Відповідно до заповіту посвідченого секретарем Гнаровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 02 жовтня 1997 року [PERSON] , заповів житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] [PERSON] . Згідно довідки №63 від 03.02.2025 виданої виконавчим комітетом Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області виданій [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] про те, що [PERSON] , померлий [INFO] постійно проживав та був зареєстрований на території сільської ради за адресою: [ADDRESS] з 1964 року по день смерті. Разом з ним на день його смерті за цією адресою бала зареєстрована онука [PERSON] , [INFO] . За матеріалами витребуваної судом спадкової справи, встановлено, що інші спадкоємці відсутні, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Вільнянської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 07.09.2024 №819/02-31 року, встановлено, що 07.09.2024 до Вільнянської державної нотаріальної контори звернулась [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] . Спадкова справа №54/1999. Державним нотаріусом постановлено відмовити [PERSON] у видачі свідоцтва про справо на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що в заповіті зазначено житловий будинок , який знаходиться за адресою : [ADDRESS] а в свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок видане виконавчим комітетом Петро-Михайлівської сільської ради народних депутатів трудящих Вільнянського району Запорізької області за №29 від 25 липня 1989 року зазначено , що житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] в цілому належить [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Вільнянської районної ради народних депутатів від 11 травня 1989 за №84. Згідно реєстраційного запису Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок видане виконавчим комітетом Петро-Михайлівської сільської ради народних депутатів трудящих Вільнянського району Запорізької області за №29 від 25 липня 1989 року зазначено, що житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] в цілому зареєстрований в бюро технічної інвентаризації та належить на праві особистої власності [PERSON] , про що зроблено запис в реєстрову книгу за №3 за реєстровим записом №29. Згідно виписки із рішення Вільнянської районної ради народних депутатів Запорізької області №84 від 11.05.1989 року , яка міститься в інвентаризаційній справі на житловий будинок [ADDRESS] , встановлено, що право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за гр. [PERSON] . Згідно до статті 1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.\~1233\~ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1, ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженоїнаказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України упостанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки [PERSON] за життя мав право власності на спірний будинок згідно чинного законодавства на час виникнення такого права, будинок зареєстрований у БТІ, а позивач прийняв за ним спадщину, однак не може в зв`язку з помилкою у правовстановлюючому документі оформити свої спадкові права, то суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, судові витрати слід залишити за позивачем враховуючи його заяву,

Outcome: approved