Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що на підставі рішення адміністративної та проєктно-конструкторської служби будівельно - монтажних робіт і цивільних споруд ДП Придніпровської залізниці від 25.07.2002 р. № П-14 виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів 18 грудня 2002 р. видано позивачеві, як головному наймачу, ордер №02789 на житлове приміщення - двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Відповідно до цього ордеру, разом з позивачем до квартири заселяються двоє її дітей [PERSON] та [PERSON] . Станом на день подання позову в квартирі [ADDRESS] зареєстровано четверо осіб: позивач [PERSON] , її донька [PERSON] , син [PERSON] , а також онук [PERSON] (син [PERSON] та [PERSON] ). [PERSON] помер [INFO] . Як зазначається позивачем при зверненні до суду, відповідач [PERSON] зловживала спиртними напоями та неодноразово вчиняла домашнє насилля відносно своєї матері (позивача). В червні 2019 р. відповідач [PERSON] пішла з дому, залишивши свого сина [PERSON] , [INFO] , на його бабусю (позивача). З того часу відповідач-1 з сином зовсім не спілкується та не мешкає разом з ним та своєю матір`ю за місцем реєстрації місця проживання (кв. [ADDRESS] ). На підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2020 р. (справа 199/1275/20) [PERSON] (відповідач-1) позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] ; розпорядженням № 25-р від 16.01.2021 р. Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району ДМР призначено [PERSON] піклувальником [PERSON] , [INFO] . Останній раз відповідач-1 [PERSON] приходила до квартири [ADDRESS] в лютому 2022 р., однак в кінці березня 2022 р. [PERSON] пішла з квартири та до цього часу не поверталась; позивачу невідомо про місце перебування відповідача-1. Реєстрація місця проживання відповідача 1 в квартирі створює перешкоди позивачеві в користуванні житловою площею: позивач проводить надмірну плату за комунальні послуги з урахуванням реєстрації відповідача-2, а також позивача не має змоги повноцінно скористатися субсидією по оплаті комунальних послуг та інше. Стосовно вимоги до відповідача 2, то позивачем зазначається про те, що син позивача [PERSON] приблизно з 2017 р. переїхав мешкати до жінки та точної адреси їх місця проживання позивач не знає. [PERSON] веде антигромадський спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, приходить до квартири позивача у нетверезому стані, та оскільки ніде не працює постійно вимагає у [PERSON] гроші, а коли позивач йому відмовляє, влаштовує сварки та навіть бійки, псує майно, забирає з квартири побутові речі та продає їх, а гроші витрачає на придбання алкогольних напоїв. Відповідач [PERSON] у період з 2018-2024 р.р. систематично вчиняє домашнє насильство відносно [PERSON] (позивача) та вітчима [PERSON] , про більшість випадків прояву домашнього насилля позивач не повідомляла органи поліції. За вказаний період працівниками поліції складено не менше 12 протоколів про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КПК України, а також відносно нього складалися обмежувальні приписи. Протиправна поведінка відповідача-2 [PERSON] характеризується неодноразовим невиконанням заборонних приписів, повторюваними актами агресії та ігноруванням правових норм. Все це створювало високий ризик продовження [PERSON] своєї насильницької поведінки, що вимагало негайного втручання правоохоронних органів та соціальних служб, застосування корекційних програм та посиленого соціального супроводу. Однак всього цього ніхто не робив, що призвело до того, що 21 лютого 2024 р. [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до батьківської квартири [ADDRESS] вчергове просити у матері грошей, що спричинило гострий конфлікт з вітчимом [PERSON] . Під час словесної сварки та фізичної сутички на сходовому майданчику відповідач [PERSON] умисно штовхнув вітчима спиною донизу по сходах, внаслідок чого потерпілий отримав тяжку черепно-мозкову травму, від якої наступного дня помер у лікарні. Реєстрація місця проживання відповідача 2 в квартирі створює перешкоди позивачеві в користуванні житловою площею: позивач проводить надмірну плату за комунальні послуги з урахуванням реєстрації відповідача-2, а також позивача не має змоги повноцінно скористатися субсидією по оплаті комунальних послуг та інше. В окремо поданій суду заяві позивач просила суд про розгляд справи у її відсутності, просила суд задовольнити поданий позов. В силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, встановлено, що позивач є матір`ю [PERSON] \~та [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Місце проживання позивача та відповідачів зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому будинку/приміщенні осіб від 10.02.2025 р. Позивач є наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер, квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідним ордером №02789 на житлове приміщення, виданим підставі рішення адміністративної та проєктно-конструкторської служби будівельно - монтажних робіт і цивільних споруд ДП Придніпровської залізниці від 25.07.2002 р. №П-14 виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів 18 грудня 2002 р. Відповідно до згаданого ордеру, разом з позивачем до квартири заселяються двоє її дітей: [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 26.10.2020 р. в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна, третя особа: орган опіки та піклування в особі Амур-Нижньодніпровської районної в м. Дніпрі ради (https://reyestr.court.gov.ua/Review/92444714) позов задоволено частково: позбавлено батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої сина [PERSON] , [INFO] , в задоволенні решти вимог позову відмовлено. Як встановлено судом у справі про позбавлення [PERSON] батьківських прав, остання є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Батько дитини, [PERSON] , помер [INFO] . Мати дитини не працює, зловживає спиртними напоями, з 2019 року з сином не проживає та зовсім не спілкується. Вихованням дитини мати не займається, не створює належних умов для проживання, не цікавиться розвитком, не піклується про стан його здоров`я, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не забезпечує його необхідним одягом та взуттям в відповідності до сезону, а також продуктами харчування, ухиляючись тим самим від виконання своїх батьківських обов`язків. На теперішній час дитина проживає разом з бабусею позивачем по справі. Згідно з актом обстеження житлових умов, умови проживання у вказаній квартирі задовільні, в квартирі затишно, санітарно-гігієнічний стан житла відповідає вимогам. Відповідно до висновку інспектора ЮП АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 21.07.2020 року щодо [PERSON] , 1985 р.н., співробітниками поліції АНД ВП були направлені міри на встановлення місцезнаходження [PERSON] , що виявилось неможливим. Відповідач 2 неодноразово притягався до відповідальності за ст. 173 2 КУпАП: домашнє насильство вчинювалося ним відносно його матері (позивача), що підтверджується відповідними постановами суддів Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська (зокрема, у справі 199/1836/24, 199/1837/24, 199/1654/24, 199/1595/24, 199/1594/24, 199/1116/24, 199/1266/23, 199/9480/22 та ін.). Відносно [PERSON] було складено та надіслано до суду 73 протоколи у справах про адміністративне правопорушення, що підтверджується відомостями з Єдиного реєстру судових рішень. Згідно з актом від 31.01.2025 р.. який складений мешканцями квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , з 2020 р. по теперішній час. Відповідно до акту від 31.01.2025 р., який складений мешканцями квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , з 2024 р. по теперішній час. Правовідносини між учасниками справи з припинення права користування жилим приміщенням\~в будинках\~державного чи\~громадського житлового\~фонду та\~ регулюються\~ст.\~47\~Конституції України,\~ст.\~7,\~ч.\~1\~ст.\~61,\~ч.\~1\~ст.\~71,\~ст.\~72\~ ЖК\~УРСР.\~ Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Система та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначені у Законі України «Про місцеве самоврядування в Україні». За ст. 1 вказаного закону представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЖК Української РСР державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих рад (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд). Відповідно до статті 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. У\~статті 7 ЖК УРСР\~передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Тобто будь-яке виселення або позбавлення особи права користування житлом допускається виключно на підставах, передбачених законом, і повинно відбуватись в судовому порядку. У відповідності до ч. 1 ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер (ч. 2 ст. 61 ЖК УРСР). При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців (ч. 1 ст. 71 ЖК України). Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. При розгляді справи по суті необхідно звернути увагу на баланс інтересів сторін спору. Відповідно до ч. 1 ст. 13, ч.1 ст. 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту позовної заяви та наданих доказів встановлено, що відповідачі понад шість місяців не проживають у квартирі та будь-якого інтересу до житла не проявляють. Факт непроживання відповідачів у квартирі підтверджується актами від 31.01.2025 р., рішенням суду тощо (зокрема, у справі про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] ). За ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, які б свідчили про створення позивачем будь-яких перешкод відповідачам у користуванні квартирою під час судового розгляду не встановлені. Отже,\~ відповідач [PERSON] з неповажних причин відсутня у вказаному вище житлі. Відповідач -1 втратила право користування житловим приміщенням, оскільки більше шести місяців не проживає у спірній квартирі, виселившись з неї добровільно. Що стосується вимоги позову до іншого відповідача - [PERSON] , то суд задовольняє дану вимогу,

Outcome: approved