Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

18.03.2025 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що є пенсіонером, розмір її пенсії складає 3240 грн. Інших доходів не має. Розмір пенсії є значно нижчим за розмір її щомісячних витрат. Має незадовільний стан здоров`я, страждає на цукровий діабет 2 типу з ускладненнями, кардіосклероз, хронічне захворювання легенів. Потребує санаторно-курортного лікування та постійних витрат на ліки. Враховуючи стан здоров`я, розмір коштів які залишаються після придбання ліків та оплати комунальних послуг, є недостатнім для забезпечення власних потреб, тому потребує матеріальної допомоги. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно. Ухвалою суду від 19.03.2025 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 21.04.2025 року витребувано від відділу у м.Кременчуці Управління Державної Міграційної Служби у Полтавській області письмові докази. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час і місце слухання справи повідомлялась належним чином - рекомендованою кореспонденцією за адресою реєстрації. Відзив до суду не надійшов. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується заявами про видачу паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 20.08.1999 Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області на ім`я [PERSON] по причині зміни прізвища з [PERSON] ; про видачу паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 09.01.1998 Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області на ім`я [PERSON] у зв`язку з обміном паспорта зразка 1974 року. Позивач [PERSON] є пенсіонером, отримує пенсію у розмірі 3240 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою № 140 від 25.02.2025 року, виданою Управлінням ПФУ в Полтавській області. Розмір пенсії за період з вересня 2024 року по лютий 2025 року становить 19449 грн. Як вбачається з довідки МСЕК серія МСЕ № 0171053 [PERSON] є особою з інвалідністю ІІІ групи безстроково, внаслідок загального захворювання. Згідно долученої медичної документації позивач має хронічні захворювання: цукровий діабет 2 типу з ускладненнями, кардіосклероз, хронічне обструктивне захворювання легенів. Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 03.12.2003 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку, починаючи з 21.10.2003 року. Як зазначає позивач після смерті чоловіка [PERSON] у 2020 році стягнення аліментів на її користь припинилось. Розмір пенсії, який залишається після купівлі ліків, оплати комунальних послуг, є недостатнім для забезпечення власних потреб, тому потребує матеріальної допомоги від повнолітньої доньки. Обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений в статті 51 Конституції України. Дана конституційна норма знайшла своє відображення і в Сімейному кодексі України (статті 202-206). Так, згідно ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Тлумачення ст. 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх «дітей» утримувати своїх батьків виникає на підставі сукупності наступних умов - походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення), непрацездатність матері, батька та потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Таким чином, право на утримання від дочки, сина - мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Положеннями статті 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. При цьому отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі №757/52096/18. Позивач [PERSON] є пенсіонером та особою з інвалідністю III групи, а отже є непрацездатною особою. Відповідач [PERSON] , [INFO] , є особою працездатного віку. Доказів на підтвердження того, що [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] та ухилялась від виконання своїх батьківських обов`язків суду не надано. На момент розгляду справи позивач отримує пенсію у розмірі 3240 грн. щомісячно, що забезпечує їй прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, однак, оскільки є особою з інвалідністю та має хронічні захворювання постійно потребує коштів на ліки та медичні послуги. Як вбачається з долучених до матеріалів справи квитанцій позивач несе витрати на придбання ліків, зокрема на лікарські препарати від цукрового діабету у розмірі 1300 грн. та по сплаті комунальних послуг у розмірі приблизно 1000 грн. на місяць. Отже, позивач у зв`язку з пенсійним віком та наявністю захворювань, відсутністю інших доходів, крім пенсії, потребує матеріальної допомоги. Враховуючи те, що позивач є непрацездатною особою з інвалідністю, розмір її пенсії 3240 грн. щомісячно, виходячи з її стану здоров`я, наявністю хронічних захворювань, умов проживання та постійних витрат на ліки та комунальні послуги, не може задовольнити її життєві потреби, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, відповідач [PERSON] , [INFO] є особою працездатного віку, суд приходить до висновку, що наявні підстави для задоволення позову, та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 18 березня 2025 року і довічно. Відповідачем не надано доказів того, що у неї немає можливості надавати допомогу та судом не встановлено підстав, передбачених положеннями статті 204 СК України, для звільнення відповідача від обов`язку утримувати непрацездатну матір. Згідно ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. .Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved