Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

У листопаді 2024 року [PERSON] в особі представника - адвоката Мегедь Л.Н., звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд: розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який зареєстровано 12 лютого 2019 року Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 89. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 12 лютого 2019 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що було зроблено відповідний актовий запис № 89. Від шлюбу сторони дітей не мають. Протягом перебування у шлюбі стосунки між сторонами не склались. Причиною розірвання шлюбу став факт розбіжності у релігійних поглядах сторін та різних поглядах на життя і протилежності характерів сторін. Відповідач живе на основі релігійних і морально-етичних норм відповідно до мусульманського права. У зв`язку з тим, що між сторонами виникали суперечки в процесі яких сторони словесно принижували один одного та почуття любові та поваги між сторонами зникло, подружні стосунки себе вичерпали, що призвело до їх фактичного припинення. На цих відносинах в розумінні позивача сім`я не може існувати. І позивачка остаточно вирішила, що шлюб необхідно розірвати. Майнових спорів на час подання позовної заяви між сторонами не існує. Подальше збереження шлюбу є неможливим, таким що суперечить інтересам позивача. Примирення між сторонами є неможливим. На даний час сім?я існує формально протягом тривалого часу сторони не вели спільного господарства та не підтримували шлюбно-сімейні стосунки, також не проживали разом. Відповідач відмовляється спілкуватися з позивачем і тому розірвати шлюб в органах РАЦС добровільно було не можливо. 18 листопада 2024 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані судді Тесленко І.О. Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлявся запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Відповідь на запит надійшла до суду 19 листопада 2024 року. 25 листопада 2024 року Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва позовну заяву залишено без руху. На виконання вимог ухвали від 25 листопада 2024 року про залишення позову без руху на адресу суду 23 грудня 2024 року надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Недоліки позовної заяви усунуто. 26 грудня 2025 року Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася в порядку, передбаченому процесуальним законодавством. Від представника позивача 10 березня 2025 року та 19 травня 2025 ркоу надійшли до суду заяви в яких вона просила розглядати справу за відсутності позивача та представника, позов підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб - порталі судової влади. Оскільки у встановлений судом строк відповідачем відзиву на позовну заяву не подано, на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства. 12 лютого 2019 року Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 89 (а. с. 4). Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] прізвище не змінювала. Обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що шлюбні відносини між ними фактично припинені, шлюб між ними є формальним, сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, а подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим і суперечить їхнім інтересам. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд роз`яснює, що відповідно до п. п. 1, 2, 3 р. 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 719/4940), державна реєстрація розірвання шлюбу проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану у встановлених законом випадках. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану, який отримав рішення суду про розірвання шлюбу, повинен у день його надходження зробити відмітку про розірвання шлюбу на лицьовому боці актового запису про шлюб, зазначивши дату і номер рішення суду, повне найменування суду, яким ухвалено рішення, а також внести відповідні відомості до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Після цього не пізніше наступного робочого дня відділ державної реєстрації актів цивільного стану надсилає повідомлення (додаток 9) до архіву органу державної реєстрації актів цивільного стану, у якому зберігається другий примірник актового запису про шлюб, який у строк, що не перевищує семи робочих днів з дня отримання повідомлення, проставляє у ньому відповідну відмітку. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 211 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат на оплату судового збору, сплачених відповідно до квитанції № 9363-3634-2973-4084 від 12.12.2024 року та виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 12 грудня 2024 року, На підставі викладеного та

Outcome: approved