Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача, у якій просить стягнути аліменти на її користь та утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, на час навчання по день закінчення навчання, оскільки у зв`язку із продовженням навчання вона потребує матеріальної допомоги. Вказала, що навчається в Кіровоградському медичному фаховому коледжі ім. С.Й. Мухіна за спеціальністю медсестринство, період навчання 01.09.2023 30.06.2026, в зв`язку з чим не може самостійно влаштуватись на роботу щоб отримувати заробіток, тому потребує матеріальної допомоги на харчування, одяг, ліки, засоби гігієни, витрати на проїзд, формений одяг. Відповідач є працездатним, працевлаштованим, тому має змогу сплачувати аліменти до закінчення навчання позивачем в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але добровільно цього не робить. Позивач в судове засідання не з`явилася, але надала клопотання про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги позову та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи без його участі, визнав вимоги позову. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Батьком [PERSON] , [INFO] , являється [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Іванковецькою сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області. На час звернення позивача до суду вона навчається в Кіровоградському медичному фаховому коледжі ім. С.Й. Мухіна за спеціальністю медсестринство, період навчання 01.09.2023 30.06.2026, що підтверджується довідкою з навчального закладу №258 від 02.04.2025. Згідно з довідкою голови ОСББ «Інтернаціональна, 10/12», [PERSON] проживає разом з матір`ю та сестрою в [ADDRESS] . Відомості про місце роботи відповідача та отримуваний ним дохід відсутні. Позивачем не надано клопотання про витребування таких доказів, відповідачем в свою чергу також не надано доказів про дохід, відзив на позов також не надано. Відповідач перебуває в працездатному віці та в працездатному стані, відомості про обмеження у роботі чи неможливість взагалі працювати відсутні. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст.\~199,\~200\~Сімейного кодексу\~України,\~якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв`язку\~із цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов`язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу.\~Обов`язок утримувати\~повнолітню дитину,\~яка продовжує\~навчання,\~покладено на\~обох батьків,\~особа позбавлена\~батьківських прав,\~не звільняється\~від обов`язку\~щодо утримання\~дитини. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітнім дочкою, сином. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.\~ Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з\~ч.4\~ст.206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведені положення закону, при вирішенні питання про визначення розміру аліментів суд враховує те, що відсутні відомості про розмір доходу відповідача; зважаючи на навчання доньки на денній формі навчання; позивач обґрунтував в чому саме полягає потреба у матеріальній допомозі; також враховуючи працездатний вік відповідача та відсутність відомостей про неможливість працювати, визнання ним позову, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, які відповідач повинен сплачувати на користь доньки на період її навчання та буде достатнім для її утримання 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача до закінчення навчання донькою, тобто до 30.06.2026. Відповідно до частини першої та другої ст. 141 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved