Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду до відповідача з відповідним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він працював провідним фахівцем апарату генерального директора ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» і 17.10.2019 року приблизно о 16 год. 00 хв. виконуючи свої посадові обов`язки вийшов з адміністративної будівлі ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в м. Павлограді по вул. Соборна, буд. 76, в якій розташовано його кабінет, на задній двір і знаходячись на території зазначеного підприємства, рухався на паркувальний майданчик. Раптово і швидко до нього наближався та кидався собака. Уникаючи нападу собаки позивач оступився і впав на спину, внаслідок чого вдарився потиличною частиною голови об залізобетонний бордюр паркувального майданчика, отримав тілесні ушкодження і втратив свідомість. Свідок [PERSON] надав позивачу першу допомогу і викликав швидку медичну допомогу. Машиною швидкої допомоги позивач був доставлений до КЗ «Павлоградська міська лікарня № 4» ДОР», де йому була надана медична допомога. Позивач неодноразово лікувався. 16.01.2024 року позивач усно звернувся до відповідача щодо видачі йому Акту про нещасний випадок на виробництві та отримав усну відмову у зв`язку з не проведенням розслідування цього нещасного випадку. 16.01.2024 року позивач письмово звернувся до відповідача для проведення розслідування вказаного нещасного випадку та надання відповідних документів. 28.02.2024 року позивач отримав письмову відповідь відповідача вих. № 1/573 від 28.02.2024 року, за наслідками розгляду його заяви від 16.01.2024 року, якою відповідач відмовив в задоволенні заяви посилаючись на строк давності настання нещасного випадку згідно п.9 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 337 від 17.04.2019 року (в подальшому Порядок№ 337). Ухвалою Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У відзиві відповідач заначив, що 16.01.2024 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою з проханням провести розслідування нещасного випадку, який трапився з ним 17.10.2019 року, та надати йому документи підтверджуючі травму на виробництві. Відповідач послався на положення п. 9 Порядку № 337 зазначивши, що строк давності для розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь) на виробництві становить три роки з дня їх настання. Тобто на момент звернення позивача 16.01.2024 року з моменту нещасного випадку пройшло більше 3-х років, отже сплив строк давності розслідування. У зв`язку з чим, відповідач листом від 28.02.2024 року № 1/573 надав позивачу відповідь, що нещасний випадок з пропущеним строком давності не підлягає розслідуванню. Третьою особою Головним управлінням пенсійного фонду України в Дніпропетровській областінадані письмові пояснення на позовну заяву, в яких третя особа посилається на положення Порядку № 337 та зазначає, що обов`язок провести розслідування нещасного випадку та оформити відповідні документи покладено на роботодавця, а в разі його відмови таке питання вирішується посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці. Окрім того пунктом 29 Порядку № 337 визначено, що факт нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) на виробництві може бути встановлений в судовому порядку. Якщо факт встановлено в судовому порядку і нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) не підлягає спеціальному розслідуванню, розслідування організовує підприємство (установа, організація), де сталися такі випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), або його правонаступник у разі реорганізації цього підприємства (установи, організації). Пунктом 33 Порядку № 337 до обов`язків комісії (спеціальної комісії) входить в тому числі визначити, пов`язані чи не пов`язані нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) з виробництвом. Третя особа також посилається на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у Постанові від 22.05.2024 року у справі № 227/2301/21 і зазначає, що суд не уповноважений встановлювати або вважати доведеним факт пов`язаності чи не пов`язаності нещасного випадку з виробництвом. Відповідно до пункту 9 Порядку № 337 строк давності для розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь) на виробництві становить 3 роки з дня їх настання. На момент звернення позивача до суду минуло майже 6 років. Третя особа просить врахувати її пояснення судом. Ухвалою Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов повністю, зазначив, що він працював провідним фахівцем апарату генерального директора ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». 17.10.2019 року позивач за своїми посадовими обов`язками планував виїзд на об`єкт близько 16 год. 00 хв., для чого відповідачем було надано службовий автомобіль під керуванням водія [PERSON] . Приблизно о 16 год. 00 хв. позивач вийшов адміністративної будівлі ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в м. Павлограді по вул. Соборна, буд. 76, в якій знадиться його службовий кабінет, у внутрішній двір де розташовано паркувальний майданчик. Позивач рухався по території відповідача на парувальний майданчик, де на нього чекав водій [PERSON] в службовому автомобілі. Він помітив великого собаку, що раптово і швидко наближався та кидався на нього. Увертаючись від нападу собаки позивач оступився і впав на спину, внаслідок чого вдарився потиличною частиною голови об залізобетонний бордюр, у зв`язку з чим отримав тілесні ушкодження і втратив свідомість. Коли він отямився біля нього був водій [PERSON] який надавав йому першу медичну допомогу накладав на рану серветки та бинт, але зупинити кровотечу не зміг і викликав швидку медичну допомогу. Медичні працівники швидкої допомоги зробили позивачу укол, наклали пов`язку, посадили в машину швидкої допомоги і доставили в лікарню, де йому була надана медична допомога та накладені шви. Позивач зателефонував секретарю, повідомив що з ним сталося і що поїздка скасовується, а також подзвонив водію і повідомив про скасування поїздки. З лікарні його забрала дружина пізно ввечері. Наступного дня він звернувся до лікаря та проходив амбулаторне лікування, оскільки у нього був поганий стан здоров`я він не звернув увагу на підстави зазначені у лікарняному. У зв`язку з тим, що за час знаходження позивача на лікарняному на роботі накопичилась велика кількість справ, він не звертався до відповідача щодо наслідків розслідування нещасного випадку. В подальшому його стан здоров`я погіршувався внаслідок вказаної травми, він систематично проходив лікування та лікар рекомендував йому отримати у відповідача акт розслідування нещасного випадку. Позивач 16.01.2024 року звернувся до служби охорони праці відповідача з проханням видати йому відповідний акт, де йому повідомили що акт не складався. Позивач, одразу, в той же день подав відповідачу заяву про проведення розслідування нещасного випадку на виробництві та скласти відповідний акт розслідування. Відповідач 28.02.2024 року надав йому відповідь, що з моменту нещасного випадку минуло більше трьох років, тобто минув строк розслідування нещасного випадку, відповідач таке розслідування провести не може і йому необхідно звернутися до суду. Про те, що розслідування нещасного випадку відповідачем не проводилося та акт розслідування не складався позивач дізнався лише 16.01.2024 року і до цього часу вважав, що відповідач виконав свої обов`язки щодо цього. У судовому засіданні представник позивача адвокат Сулейманов Ю.К. позовні вимоги позивача підтримав та пояснив, що 17.10.2019 року позивач працював у відповідача провідним фахівцем апарату генерального директора та працює до цього часу. 17.10.2019 близько 16 год. 00 хв., на території підприємства, у робочий час з позивачем трапився нещасний випадок, внаслідок якого він отримав травму. Подія нещасного випадку, дата, час та місце нещасного випадку, отримання позивачем травми повністю підтверджуються матеріалами справи, у тому числі медичною документацією. Крім того, безпосереднім очевидцем цієї події є водій [PERSON] , який мав везти позивача у службових справах, надавав позивачу першу допомогу, викликав швидку медичну допомогу. Заява про виклик та допит цього свідка, задоволена судом. Позивач дізнався, що відповідач не провів розслідування цього нещасного випадку лише 16.01.2024 рокупри звернені до відповідача про видачу йому акту розслідування, оскільки він був впевнений, що відповідач виконав усі вимоги Порядку № 337. Позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення розслідування нещасного випадку, але отримав відмову оскільки з моменту настання нещасного випадку минуло більше трьох років, тобто сплив строк давності для розслідування, який встановлено для роботодавця. При цьому спеціальна норма абз.3 п. 9 Порядку № 337 встановлює, що у разі встановлення факту нещасного випадку рішенням суду розслідування проводиться роботодавцем незалежно від дати настання нещасного випадку. Отже наявні усі підстави та обставини для задоволення позову. Представник відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву розгляд справи без його участі. Свідок [PERSON] надав суду свідчення, що він працює водієм в ДТЕК Павлоградвугілля. З позивачем не має родинних відносин та має робочі стосунки. Щодо нещасного випадку з позивачем пояснив, що нещасний випадок відбувся у другій половині дня, під вечір, у робочий час. Точну дату та місяць він не пам`ятає, але це було восени 2019 року. [PERSON] зателефонував йому, повідомив, що він замовив машину та йому буде необхідно їхати на об`єкт. [PERSON] під`їхав на задній двір об`єднання Павлоградвугілля на парковку та чекав на [PERSON] . Позивач вийшов з внутрішнього входу будівлі [PERSON] та направився до машини. В цей час у внутрішній двір забіг собака з боку [ADDRESS] та кинувся на [PERSON] , який ухилився від собаки назад, оступився та упав на спину, головою на бордюр. [PERSON] лежав, свідок підбіг до нього, він був без свідомості та у крові. [PERSON] побіг у машину, взяв аптечку, за допомогою нашатирного спирту привів [PERSON] до тями, намагався зупинити кровотечу з потилиці за допомогою бинта та серветок. Оскільки кровотеча не зупинялася він викликав швидку. Невдовзі, хвилин за десять, приїхала швидка допомога, медики почали надавати позивачу медичну допомогу, зробили укол, наклали тампони та пов`язку, свідок відійшов до своєї машини, а [PERSON] з медиками сіли в машину швидкої допомоги та уїхали. Пізніше [PERSON] подзвонив йому та повідомив, що поїздки не буде, секретар все знає. На питання представника позивача [PERSON] засвідчив, що вказана подія відбулась та території підприємства та у робочий час. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 17.10.2019 року позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем та працював провідним фахівцем апарату генерального директора ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з робочим місцем за адресом м. Павлоград, вул. Соборна, 76 та робочим часом з 8 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. 17.10.2019 року близько 16 год. 00 хв. під час виконання своїх посадових обов`язків позивач перебував на території підприємства відповідача, розташованого в [ADDRESS] , вийшов з адміністративної будівлі,в якій розташовано його кабінет, на задній двір цієї будівлі, де розташовано паркувальний майданчик. Позивач рухався пішки на паркувальний майданчик до службового автомобіля під керуванням водія [PERSON] . Уникаючи нападу собаки позивач оступився і впав на спину, внаслідок чого вдарився потиличною частиною голови об залізобетонний бордюр, отримав тілесні ушкодження та втратив свідомість. Водій [PERSON] надав позивачу першу допомогу та викликав швидку медичну допомогу. На місці події медичні працівники швидкої допомоги надали позивачу першу медичну допомогу да доставили його КЗ «Павлоградська міська лікарня № 4» ДОР», де йому 17.10.2019 року з 16 год. 30 хв. була надана медична допомога та встановлено діагноз забійна рана потиличної частини голови, струс головного мозку. Згідно з довідкою № 13093 від 17.10.2019 року, виданої КЗ «Павлоградська міська лікарня № 4» ДОР» 17.10.2019 року о 16 год. 30 хв. [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з падінням та ударом головою, забійною раною до 4 см. потиличної частини голови була надана медична допомога та встановлено діагноз забійна рана потиличної частини голови, струс головного мозку. Подорожнім листом службового автомобіля № 387273 від 17.10.2019 року та маршрутним листом до нього від 17.10.2019 року підтверджено, що [PERSON] 17.10.2019 року працював водієм у відповідача та керував службовим автомобілем державний реєстраційний номер [NUMBER] . У зв`язку з тимчасовою втратою працездатності з діагнозом забійна рана голови позивач був звільнений від роботи з 18.10.2019 р. по 25.10.2019 р. В подальшому позивач проходив амбулаторне лікування у лікаря невропатолога з приводу струсу головного мозку внаслідок відкритої черепно-мозкової травми 17.10.2019, про що свідчать записи в його медичній картці амбулаторного хворого від 23.10.2019 р., 21.02.2020 р., 07.05.2020 р., 07.10.2020 р., 17.11.2021 р., 07.04.2022 р. Згідно з медичною карткою амбулаторного хворого [PERSON] , оригінал якої досліджено у судовому засіданні, позивач проходив амбулаторне лікування у невропатолога з приводу струсу головного мозку внаслідок відкритої черепно-мозкової травми 17.10.2019, про що свідчать записи лікаря невропатолога від 23.10.2019 р., 21.02.2020 р., 07.05.2020 р., 07.10.2020 р., 17.11.2021 р., 07.04.2022 р., копії яких містяться у справі. 16.01.2024 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про проведення розслідування вказаного нещасного випадку та надання відповідних документів. 28.02.2024 року позивач отримав у відповідача письмову відповідь вих. № 1/573 від 28.02.2024 року на його заяву від 16.01.2024 року, якою йому було повідомлено, що строк давності настання нещасного випадку, який стався з позивачем 17.10.2019 року більше ніж три роки від дати звернення і на підставі п. 9 Порядку № 337 такий нещасний випадок розслідуванню не підлягає. Розслідування нещасних випадків, строк давності яких більше ніж три роки, може бути проведено у встановленому законодавством порядку за умови дотримання вимог вказаного п. 9 Порядку № 337. Після чого позивач звернувся з цим позовом до суду. Розслідування нещасного випадку, що стався 17.10.2019 року приблизно о 16 год. 00 хв. з позивачем, відповідачем не проводилось. Відповідач не заперечує, що 17.10.2019 року під час травмування позивач перебував з ним у трудових правовідносинах, не заперечує дату, час та місце травмування позивача, не заперечує перебування позивача під час травмування на території підприємства під час виконання трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця. Згідно зі частиною першою статті 3, частиною четвертою статті 43\~Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Згідно із частинами першою, другою статті 153 КЗпП Українина всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, крім випадків укладення між працівником та власником або уповноваженим ним органом трудового договору про дистанційну роботу. У частинах першій та другій статті 13\~Закону України\~"Про\~охорону праці" передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1\~Закону України\~"Про\~загальнообов`язкове\~соціальне страхування" нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю працівника або настала його смерть. Відповідно до частини другої статті 30\~Закону України\~"Про\~загальнообов`язкове\~соціальне страхування" факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України "Про охорону праці". Згідно зі статтею 171\~КЗпП України роботодавець повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. Статтею 22\~Закону України\~"Про\~охорону праці" також установлено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням із всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене в судовому порядку. Отже, обов`язок провести розслідування нещасного випадку та оформити відповідні документи покладено на роботодавця, а в разі його відмови таке питання вирішується посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці. Процедура проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві врегульована Порядком № 337. Пунктом 9 Порядку № 337 визначено, що розслідування (спеціальне розслідування) проводиться у разі настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), у тому числі про які своєчасно не повідомлено роботодавцю чи внаслідок яких втрата працездатності потерпілого настала не одразу. Строк давності для розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь) на виробництві становить три роки з дня їх настання. У разі встановлення факту нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) рішенням суду розслідування проводиться незалежно від дати їх настання. Пунктом 12 Порядку № 337 визначено, що на підприємстві (в установі, організації) утворюється комісія з розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь), що не підлягають спеціальному розслідуванню (далі - комісія). Комісія утворюється наказом роботодавця не пізніше наступного робочого дня після отримання інформації про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) від безпосереднього керівника робіт, повідомлення від закладу охорони здоров`я, заяви потерпілого, членів його сім`ї чи уповноваженої ним особи. Пунктом 29 Порядку № 337 визначено, що факт настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) на виробництві може бути встановлено в судовому порядку. Якщо такий факт встановлено в судовому порядку і нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) не підлягають спеціальному розслідуванню, розслідування організовує підприємство (установа, організація), де сталися такі випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), або його правонаступник у разі реорганізації цього підприємства (установи, організації). Пунктом 33 Порядку № 337 передбачено, що комісія (спеціальна комісія) зобов`язана: - провести засідання комісії (спеціальної комісії) з розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), на якому розглянути інформацію про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), розподілити функції між членами комісії, провести зустріч з потерпілим (членами його сім`ї чи уповноваженою ними особою) та скласти протоколи засідання комісії згідно з додатком 4; - обстежити місце, де сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), аварія, та скласти відповідний протокол згідно з додатком 5, розробити ескіз місця, де сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), аварія, згідно з додатком 6 і провести фотографування місця настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), аварії (у разі потреби та можливості); одержати письмові пояснення від роботодавця та його представників, посадових осіб, працівників підприємства (установи, організації), потерпілого (якщо це можливо) згідно з додатком 7, опитати осіб - свідків нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та осіб, причетних до них, згідно з додатком 8; - вивчити наявні на підприємстві документи та матеріали стосовно нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та у разі потреби надіслати запити до відповідних закладів охорони здоров`я для отримання медичних висновків щодо зв`язку нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) з впливом на потерпілого небезпечних (шкідливих) виробничих факторів та/або факторів важкості та напруженості трудового процесу; - визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устатковання, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устатковання, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, згідно з додатком 9; - визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; - визначити необхідність проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи тощо для встановлення причин настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння); - з`ясувати обставини та причини настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння); - визначити, пов`язані чи не пов`язані нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) з виробництвом; - установити осіб, які допустили порушення вимог нормативно-правових актів з охорони праці; - розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам та/або гострим професійним захворюванням (отруєнням), у тому числі пропозиції щодо внесення змін до нормативно-правових актів з охорони праці; - скласти акти за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1 у разі їх складення) згідно з додатком 11 у кількості, визначеній рішенням комісії (спеціальної комісії); у разі настання групових нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) скласти акти за формою Н-1 на кожного потерпілого; - розглянути та підписати примірники актів за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1 у разі їх складення), а у разі незгоди члена комісії (спеціальної комісії) із змістом розділів 5, 6, 8, 9 такого акта - обов`язково підписати ці акти з відміткою про наявність окремої думки, яка викладається членом комісії письмово, в якій він обґрунтовано викладає пропозиції до змісту розділів 5, 6, 8, 9 акта (окрема думка додається до цих актів та є їх невід`ємною частиною); - передати не пізніше наступного робочого дня після підписання актів за формою Н-1 матеріали розслідування та примірники таких актів керівнику підприємства (установи, організації) або органу, що утворив комісію (спеціальну комісію), для їх розгляду та затвердження; - дотримуватися вимог законодавства про інформацію щодо захисту персональних даних потерпілих та інших осіб, які зібрані в межах повноважень комісії (спеціальної комісії) під час проведення розслідування та задокументовані в акті за формою Н-1. Згідно з пунктом 34 Порядку № 337 рішення щодо визнання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) пов`язаними чи не пов`язаними з виробництвом приймається комісією (спеціальною комісією) шляхом голосування простою більшістю голосів. У разі рівної кількості голосів членів комісії (спеціальної комісії) голос голови комісії (спеціальної комісії) є вирішальним. Відповідно до пункту 52 Порядку № 337 обставинами, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом, серед інших, є також: - перебування потерпілого на робочому місці, на території підприємства (установи, організації) або в іншому місці під час виконання трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття на підприємство (в установу, організацію) до відбуття з нього, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства (установи, організації), у тому числі в робочий і надурочний час; - підготовка до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь виробництва, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування працівника з цією метою по території підприємства (установи, організації) перед початком роботи та після її закінчення; - раптове погіршення стану здоров`я потерпілого, одержання травм або його смерть під час виконання трудових (посадових) обов`язків внаслідок впливу шкідливих і небезпечних факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу, що підтверджено медичним висновком, або у разі, коли потерпілий не пройшов обов`язкового медичного огляду відповідно до законодавства, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку; Пунктом 53 Порядку № 337 визначено, що нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються не пов`язаними з виробництвом у разі вчинення потерпілим кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду або постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами; смерті працівника від загального захворювання або самогубства, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та/або відповідною постановою про закриття кримінального провадження. Відповідно до пункту 58 Порядку № 337 протягом трьох років з дати отримання акта за формою Н-1 потерпілий, член його сім`ї чи уповноважена ними особа або органи, установи та організації, представники яких брали участь у розслідуванні нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), мають право звернутися до роботодавця, Держпраці або її територіального органу щодо призначення повторного розслідування (спеціального розслідування) у зв`язку з незгодою з обставинами та причинами настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та/або з висновком комісії, які викладені в акті за формою Н-1. За наявності документів, що можуть суттєво вплинути на висновки комісії (спеціальної комісії), роботодавцем, Держпраці або її територіальним органом (або юридичною особою, яка утворювала комісію, та її органом управління) вживаються заходи до призначення повторного розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння). Голова Держпраці або керівник її територіального органу у разі невиконання спеціальною комісією визначених цим Порядком обов`язків має право призначити повторне спеціальне розслідування нещасного випадку, притягти до відповідальності посадових осіб територіального органу Держпраці та підприємства (установи, організації), які допустили порушення вимог цього Порядку. Повторне розслідування (спеціальне розслідування) нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) проводиться комісією (спеціальною комісією) в іншому складі (із заміною всіх членів комісії). Висновки повторного спеціального розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) можуть бути оскаржені лише у судовому порядку. Зазначені положення Порядку дають підстави дійти висновку,\~що до виключної компетенції комісії (спеціальної комісії) по розслідуванню нещасного випадку належать повноваження з визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, і такий факт не може бути визнаний таким у судовому порядку. Саме комісія (спеціальна комісія) встановлює факт пов`язаності чи непов`язаності нещасного випадку з виробництвом. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 22 травня 2024 року по справі № 227/2301/21 дійшла висновку, що до виключної компетенції комісії (спеціальної комісії) по розслідуванню нещасного випадку належать повноваження з визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, і такий факт не може бути визнаний таким у судовому порядку. Саме комісія (спеціальна комісія) встановлює факт пов`язаності чи непов`язаності нещасного випадку з виробництвом. Позов не містить вимог про визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний чи не пов`язаний з виробництвом, а предметом позову є встановлення факту нещасного випадку на виробництві, що прямо передбачено пунктами 9 та 29 Порядку № 337. За таких обставин, суд доходить до висновку, що обставини справи, викладені у позовній заяві підтверджуються матеріалами справи, а отже позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. \~ \~

Outcome: approved