Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

Позивач звернувся з цим позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 18 730,00 гривень. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.06.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір позики № 766731 від 03.06.2024 року. 29.10.2024 р. між ТОВ «ФК «ЕЛ. ЕН. ГРУП» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 291024, відповідно до умов якого право вимоги зокрема за Договором № 766731 від 03.06.2024 року перейшло до ТОВ Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП». Згідно п. 2.1. Договору Відповідач отримав позику у розмірі 5500,00 гривень. У п. 2.2. Договору вказано, що строк позики Договору складає 30 днів. Згідно з п. 2.3. Договору процентна ставка (базова) /день складає 1.38% фіксовано. Датою подання позики вважається 03.06.2024 року. Дата повернення позики (останній день) 03.07.2024 року. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛ. ЕН. ГРУП» набуло статусу кредитора за договором позики № 766731 від 03.06.2024 року. Згідно з розрахунком заборгованості за [PERSON] станом на 29.10.2024 року обліковується заборгованість в розмірі 18 730,00 грн, що складається з 5500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2277,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами та 10 953,00 грн. заборгованість за пенею. Оскільки, відповідач в добровільному порядку не сплатила заборгованість, а тому позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 20.03.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 17.04.2025 року відповідач подала відзив на позов, в якому зазначила, що позовні вимоги визнає частково, а саме в розмірі заборгованості за тілом кредиту в сумі 5500,00 грн., відсотків за користування кредитом у сумі 2277,00 грн. та судових витрат у сумі 3300,00 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Судом належними доказами встановлено, що 03.06.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір позики № 766731 від 03.06.2024 року (а.с. 16-21). Згідно п. 2.1. Договору Відповідач отримав позику у розмірі 5500,00 гривень. У п. 2.2. Договору вказано, що строк позики Договору складає 30 днів. Згідно з п. 2.3. Договору процентна ставка (базова) /день складає 1.38% фіксовано. Датою подання позики вважається 03.06.2024 року. Дата повернення позики (останній день) 03.07.2024 року. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.ч. 4, 6 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно ч. 8 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. За правилом ст.\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, судом встановлено, що кредитні кошти були перераховані відповідачу 03.06.2024 на платіжну картку № [NUMBER] хх-хххх-9918, що підтверджується копією платіжної інструкції (а.с. 15). 29.10.2024 р. між ТОВ «ФК «ЕЛ. ЕН. ГРУП» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 291024, відповідно до умов якого право вимоги зокрема за Договором № 766731 від 03.06.2024 року перейшло до ТОВ Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» (а.с. 49-55). Таким чином ТОВ «ФК «ЕЛ. ЕН. ГРУП» набуло статусу кредитора за договором позики № 766731 від 03.06.2024 року. Згідно з розрахунком заборгованості за [PERSON] станом на 29.10.2024 року обліковується заборгованість в розмірі 18 730,00 грн, що складається з 5500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2277,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами та 10953,00 грн. заборгованість за пенею (а.с. 30-33). Частиною 1ст.15\~Цивільного кодексу\~України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст.\~626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно дост. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогокодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1046 ЦК України\~передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно зі ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч. 3\~ст. 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно зі\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст.ст.\~1077,\~1079\~цього\~Кодексу\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор), яким може бути лише банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частина 1\~ст. 1078 ЦК України\~визначає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога) а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Суд наголошує, що процесуальним законом закріплено принципи змагальності сторін і диспозитивності цивільного судочинства, сторони мають обов`язок доказування і подання доказів (ст. ст. 10, 11, 60 Цивільно-процесуального кодексу України). Доказування не може ґрунтуватися на догадках і припущеннях суду чи учасників процесу. Враховуючи те, що фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку позичальником не повернуті, що і не заперечується відповідачем, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» про стягнення заборгованості у розмірі 5500,00 грн.\~за тілом кредиту, 2277,00 грн.\~за відсотками. Що стосується позовної вимоги про стягнення 10953,00 грн. - суми заборгованості за пенею, то відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан з 05.00 год. 24 лютого 2022 року, який триває по теперішній час. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23, Верховний суд зробив висновки щодо застосування пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а саме вказав, що\~на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18\~Прикінцеві та перехідні положення ЦК України. Тлумачення пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; Таким чином, позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень\~ЦК України та здійснено розрахунок пені у розмірі 10 953,00 грн. за період 03.06.2024 по 29.10.2024 (під час дії в Україні воєнного стану), а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. З огляду на вказані норми, позичальник (відповідач) звільняється від обов`язку сплати неустойки (пені) та інших платежів у період дії в Україні воєнного стану, тому позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 10953,00 грн до задоволення не підлягають. Виходячи з викладеного, з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» підлягає стягненню заборгованість за договором позики від № 766731\~від 03.06.2024\~року в загальній сумі 7777,00 грн. Щодо стягнення процесуальних витрат по справі, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 4 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач поніс судові витрати, що складаються з 2422,40 грн. сплаченого судового збору. Так як позов ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору в розмірі 1005,81 грн., виходячи з розрахунку: 7777,00 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2422,40 грн. (сума сплаченого судового збору) /18730,00 грн. (розмір заявлених позовних вимог). В частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн. суд зазначає, що до матеріалів справи було долучено договір про надання правової допомоги № 4 від 02.12.2024, укладений між позивачем та адвокатом Боденко А.А. (а.с. 67-70); детальний опис робіт, виконаних адвокатом по підготовці позовної заяви про стягнення заборгованості на суму 7000,00 грн. (а.с. 43), акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги №4 від 02.12.2024 (а.с. 67-73). Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому в описі наданих правових послуг зазначені загальні фрази, що характеризують обсяг наданої правової допомоги, а саме: надання усної консультації з вивчення документів та складання позовної заяви про стягнення боргу.\~При цьому, слід зазначити, що по даній категорій справи, правова практика є усталеною, представник позивача особистої участі у судовому засіданні не брав (написав заяву про розгляд справи без його участі). Відповідь на відзив, адвокатом не складався. З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи,

Outcome: partial