Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

30.07.2024 року Позивач АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг Монобанк від 12.07.2018 року у розмірі 182 043,16 грн. станом на 26.05.2024, мотивуючи свої вимоги тим, що АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме відповідачу надав можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбаченими договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 26.05.2024 утворилась заборгованість у розмірі 182 043,16 грн. Представник позивача просить позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 182 043,16 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 грн. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2024 справу передано головуючому судді Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 08.08.2024 року справу прийнято до свого провадження, справу продовжено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження із викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання. 25.09.2024 року через «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] - адвоката Літвінова О.В. надійшов відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на таке. У позові відсутні докази ознайомлення Відповідача з Договором про надання банківських послуг від 12.07.2018 року; між сторонами не обумовлено у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань; крім того, безпосередньо укладена між сторонами анкета-заява, не містить і строку повернення кредиту (користування ним); вважає, що Договір про надання банківських послуг не є Договором приєднання; оскільки Угода-Заява укладена 12 липня 2018 року, то посилання на Умови та Правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank Universal Bank у редакції від 24.11.2021 року, яка набула чинності з 27.11.2021 року є неправильним, оскільки на момент укладання Угоди її не існувало; розрахунок заборгованості за договором № б/н від 12.07.2018 р, укладеного між Позивачем та Відповідачем станом на 26.05.2024 року не є доказом наявності заборгованості між Позивачем та Відповідачем; Звертає увагу, що Відповідачу повідомлення «Пуш» не надходило, докази у Позовній заяві щодо направлення будь-яких повідомлень до Відповідача відсутні Також, зазначає, що відповідно до Розписки від 14.09.2022 року чоловік відповідачки [PERSON] , «взял без ведома моей жены, [PERSON] с ее банковской карты Монобанк 80 000 грн.». Розписка підписана власноручно. Щодо платіжної карти, то звертає увагу, що платіжну карту [NUMBER] у неї викрали, а гроші у розмірі 80 000 грн. (на які посилається Позивач у Позовній заяві) вона не брала. Відповідач направив Повідомлення до Позивача з інформацією про вчинення щодо Відповідача крадіжки та шахрайських дій з проханням заблокувати картку та зупинити нарахування процентів на кредит. Також хоче звернути увагу, що на даний момент Відповідач звернулась до органів поліції з заявою про злочин щодо здійснення крадіжки та шахрайських дій. Враховуючи те, що до направлення позовної заяви їй не було відомо про наявність кредитної заборгованості у заявленій сумі Позивачем, вважає, що вона не має відношення до отримання кредиту, а також до укладання Договору. Таким чином, з огляду на усе вищевикладене просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 30.09.2024 через «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якій просив задовольнити позовні вимоги за позовом АТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості з фізичної особи [PERSON] . Відмовити у стягненні з АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на користь [PERSON] витрати на правову допомогу які були понесені при розгляді справи. 01.10.2024 року від представника [PERSON] - адвоката Літвінова О.В. через «Електронний суд» надійшов зустрічний позов. 02.10.2024 від представника [PERSON] - адвоката Літвінова О.В. через «Електронний суд» надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив. 07.10.2024 від представника банку через «Електроннйи суд» надійшли додаткові пояснення в яких просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, у стягненні з АТ «Універсал банк» на користь [PERSON] витрат на правничу допомогу - відмовити. Ухвалою суду від 07.10.2024 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову [PERSON] 10.10.2024 року відповідач [PERSON] через свого представника - адвоката Літвінова О.В. звернулася із апеляційною скаргою до Київського апеляційного суду на ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 07.10.2024 року. 18.10.2024 року представником [PERSON] - адвокатом Літвіновим О.В. було подано клопотання про витребування доказів. Постановою Київського апеляційного суду від 17.12.2024 року апеляційну скаргу [PERSON] , подану її представником Літвіновим О.В. - задоволено. Ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 07.10.2024 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 26.12.2024 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну судового засідання для розгляду справи по суті підготовчим судовим засіданням. 11.02.2025 року від представника відповідача - адвоката Літвінова О.В. надійшло клопотання про зупинення розгляду справи. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 11.02.2025 року у клопотанні представника відповідача [PERSON] - адвоката Літвінова О.В. про зупинення провадження у справі - відмовлено. 25.02.2025 року через «Електронний суд» від представника [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява до АТ «Універсал банк» про стягнення коштів. Ухвалою суду від 26.02.2025 року, що занесена до протоколу судових засідань, долучено зустрічну позовну заяву до матеріалів первісного позову, постановлено розгляд зустрічної позовної заяви проводити разом із первісним позовом. Ухвалою суду від 26.02.2025 року клопотання представника [PERSON] - адвоката Літвінова О.В. про витребування доказів від 18.10.2024 року - задоволено. 06.03.2025 від представника АТ «Універсал Банк» надійшли витребувані судом докази. Ухвалою суду від 07.04.2025 року, що занесена до протоколу судового засідання - долучено до матеріалів справи витребувані судом докази, закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті. 13.05.2025 року на адресу суду через «Електронний суд» від представника АТ «Універсал Банк» надійшли додаткові докази. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою надав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи проводити без їхньої участі. Підтримують свою позицію викладену у Відзиві на позов, запереченнях на відповідь на відзив та у Зустрічній позовній заяві. На підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з відсутністю учасників справи. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 12.07.2018 року [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. 12.07.2018 року [PERSON] звернулася до Позивача із Анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку зі встановленням кредитного ліміту на суму у розмірі 80 000,00 грн., який отримала на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № [NUMBER] . Оригінал заяви було витребувано та досліджено судом. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору, у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку та виписці про рух коштів по картці від 27.09.2024 року, що наданий на ухвалу суду про витребування доказів від 26.02.2025 року, відповідачка має заборгованість за кредитним договором, яка станом на 26.05.2024 становить 182 043,16 грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 182 043,16 грн.; заборгованість за пенею - 0 грн. та заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0 грн. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За приписами статей 530, 610, 611, 625 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст.1048 та ст.1049 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Щодо вимог зустрічної позовної заяви, то судом встановлено наступне. Як зазначає у своїй зустрічній позовній заяві [PERSON] відповідно до розписки від 14.09.2024 року її колишній чоловік [PERSON] без її відома «взял с ее банковской карты Монобанка 80 000 грн.» Відповідно до Руху коштів по картці від 27.09.2024 року - [PERSON] жодного разу картою не користувалася, а усі нарахування, витрати, зняття коштів здійснював [PERSON] . До отримання копії Позовної заяви з додатками Первинному Відповідачу не було відомо про наявність Договору, кредиту, а також заборгованості у розмірі, заявленої Первинним Позивачем у Позовній заяві. Тож, вважає, що Первинний Відповідач не має відношення до отримання кредиту, а також до укладання Договору. На вимоги суду представником АТ «Універсал Банк» було надано витребувані докази в оригіналі, які існують виключно в електронній формі. Також, до суду надано аудіозапис розмови Відповідачки із службою турботи банку від 26.07.2022 року о 15 год. 59 хв., у якому вона підтверджує факт, що вона передала свою платіжну картку, номер мобільного телефону та інші аутентифікаційні дані третій особі. У відповідності до п. 5.2 розділу 2 Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг Клієнт зобов`язаний: 5.2.7. Не передавати Платіжну картку та / або номер мобільного телефону та / або мобільний телефон, що використовується для Мобільного додатку у користування третім особам. 5.2.8. Зберігати ПІН-код, Коди доступу, Аутентифікаційні дані в таємниці і ні за яких обставин не повідомляти їх третім особам. Відповідно до п. 33.3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», платник зобов`язаний відшкодувати шкоду, заподіяну банку або іншій установі - учаснику платіжної системи, що його обслуговують, внаслідок недотримання цим платником вимог щодо захисту інформації і проведенням незаконних операцій з компонентами платіжних систем (платіжні інструменти, обладнання, програмне забезпечення тощо). При цьому банк або інша установа - учасник платіжної системи, що обслуговує платника, звільняється від відповідальності перед платником за проведення переказу. У постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 зазначено, що: «відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення № 223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, касаційний суд дійшов помилкового висновку про вину [PERSON] як підставу цивільно-правової відповідальності. Висновки судів про те, що операції щодо зняття з платіжної картки [PERSON] спірної суми супроводжувались правильним вводом ПІН-коду вказаної картки, а умовами договору від 5 лютого 2010 року передбачено обов`язок позивача щодо нерозголошення даного ПІН-коду, що виключає можливість задоволення позову про стягнення з банку на користь позивача спірної суми, є помилковими, оскільки такі висновки судів не свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції». Беручи до уваги висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 13 травня 2015 року у справі №6-71цс15, які є релевантними станом на сьогодні, у зв`язку з тим, що Відповідачка порушила умови Договору, щодо обов`язку не передавати платіжну картку, номер мобільного телефону та інші аутентифікаційні дані третій особі, ( у даному випадку своєму чоловікові), що підтверджує сама ж [PERSON] в аудіо дзвінку до служби Банку від 26.07.2022 року, то суд приходить до висновку що Відповідачкою було порушено умови Договору, а отже має нести за це цивільно-правову відповідальність. Таким чином, суд перевіривши надані до суду докази стороною позивача та стороною відповідача, приходить до висновку, про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог у повному обсязі. Надані позивачем за первісним позовом докази, суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення первісного позову АТ «Універсал Банк» у повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до вимогст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved