Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

орган опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області в інтересах малолітньої [PERSON] звернувся в суду з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити останню батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка перебуває у Благодійній організації «Будинок Милосердя «Добрий Самаритянин» на повному утриманні та цілодобовому перебуванні на підставі заяви сестри [PERSON] від 06 червня 2023 року та наказу директора від 06 червня 2023 року № 14 про зарахування до закладу, а також стягувати з відповідача на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , на користь інтернатних закладів, в яких вона перебуватиме, або осіб, які будуть її утримувати, аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття щомісяця. Свої позовні вимоги мотивує тим, що до органу опіки та піклування Перечинської міської ради від Благодійної організації «Будинок Милосердя «Добрий Самаритянин» надійшов лист № 16 від 27 лютого 2024 року, у якому йдеться про те, що на виконання Постанови КМУ від 04 лютого 2021 року № 843 «Деякі питання соціального захисту дітей, влаштованих на цілодобове перебування до закладів різних типів, форм власності та підпорядкування» адміністрація вказаного закладу інформує, що на його утриманні з 06 червня 2023 року перебуває дитина [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Перечин. Ця дитина влаштована на цілодобове перебування згідно заяви сестри [PERSON] 06 червня 2023 року та на підставі наказу № 14 від 06 червня 2023 року про зарахування до закладу. Водночас, з метою доукомплектовування особової справи дитини потрібно надати копію наказу про перебування дитини на обліку ССД, акту обстеження умов проживання сім`ї, акту оцінки потреб сім`ї, довідку місця реєстрації проживання дитини, індивідуальний план соціального захисту, характеристику на сім`ю, довідку про наявність/відсутність братів/сестер у дитину, довідку про наявність/відсутність житла/майна, опис майна. У зв`язку з наведеним 25 червня 2024 року начальником служби у справах дітей [PERSON] скликано комісію, де було поставлене питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , місце реєстрації: [ADDRESS] , місце фактичного проживання: [ADDRESS] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] , яка перебуває у Благодійній організації «Будинок Милосердя «Добрий Самаритянин» в [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] на засідання комісії не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце, де буде слухатися питання про доцільність позбавлення її батьківських прав. У другій половині дня [PERSON] все ж з`явилася до служби у справах дітей і надала письмове пояснення про те, що їй відомо, де знаходиться її донька [PERSON] , хоча ні адреси, ні назви благодійної організації вона не знає. Дочку за весь час перебування її в благодійній організації не відвідувала та фінансово дитину не утримує, участі у вихованні не приймає. Також [PERSON] визнала той факт, що не виконує своїх батьківських обов`язків. Так, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Зі слів відповідача, вона є одинокою матір`ю, оскільки батько дитини записаний за ч. 1 ст. 135 СК України. Раніше відповідач у судовому порядку була позбавлена батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 2001 року народження, та [PERSON] , [INFO] . 25 червня 2024 року відбулася комісія з питань захисту прав дитини, на якій одноголосно прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав. Рішенням виконавчого комітету Перечинської міської ради Закарпатської області від 27 червня 2024 року № 143 з додатком № 2 затверджено висновок органу опіки та піклування Перечинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав матері відносно дитини. Згідно заяви від 09 серпня 2023 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , мешканці [ADDRESS] , повідомили про те, що їх менша сестра [PERSON] , 2011 року народження, знаходиться в Благодійній організації «Будинок Милосердя «Добрий Самаритянин» на цілодобовому перебуванні та повному утриманні за їх заявою у зв`язку з тим, що їх мама ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про [PERSON] , не переймається її потребами. Тому вони просять вжити заходів щодо захисту прав та інтересів їх неповнолітньої сестри [PERSON] . Копія довідки про проведенні індивідуальної роботи спеціаліста у справах дітей відділу охорони здоров`я, соціального захисту населення та у справах дітей Перечинської міської ради з проблемними сім`ями, надання їм консультативної та психолого-корекційної допомоги від 05 вересня 2019 року матір [PERSON] попереджено про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків та роз`яснено законодавство. Відсутність з боку відповідача батьківського піклування відносно дитини доведено комісією з питань захисту прав дитини в Перечинській ТГ під час виїзних засідань. Умови проживання дитини є вкрай несприятливими. Окрім відсутності дотримання будь-яких елементарних санітарно-гігієнічних норм, відповідач не виконала вказівки комісії та не облаштувала належним чином кімнату для дитини за адресою останнього місця проживання - [ADDRESS] . Наразі жінка там вже не проживає тривалий час. Комісія з питань захисту прав дитини в Перечинській ТГ вважає, якщо дитина повернеться під опіку в сім`ю матері, то вона страждатиме через відсутність батьківського піклування, неповноцінного виховання та відсутність емоційної підтримки зі сторони матері, а також неповноцінного раціонального харчування, неналежного догляду, оскільки мати часто зловживає спиртними напоями, ніде не працює, неналежно дбає за донькою. Оскільки вважає, що повернення дитини [PERSON] в сім`ю матері [PERSON] є вкрай небезпечним для життя, здоров`я і морального виховання дитини, тому просить позов задовольнити. Ухвалою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 09 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом органу опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, відтак призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву (а. с. 29-30). Ухвалою суду від 15 січня 2025 року підготовче провадження в цивільній справі за позовом органу опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а. с. 35-36). У судове засідання представник органу опіки та піклування Бобай О.Т. не з`явилася, подала заяву, у якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила такі задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву, у якій визнала позовні вимоги та не заперечила проти ухвалення судом рішення про задоволення позову, оскільки на даний час не має можливості покращити свої житлово-побутові умови, тоді як власного житла у неї немає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області 20 січня 2011 року (а. с. 20). Наказом служби у справах дітей Перечинської міської ради Закарпатської області від 10 серпня 2023 року № 5 «Про взяття на первинний облік дитини [PERSON] » взято на первинний облік служби у справах дітей Перечинської міської ради дитину, яка залишилася без батьківського піклування - [PERSON] , [INFO] , уродженку м. Перечин Ужгородського (Перечинського) району Закарпатської області. Форма влаштування: заява сестри [PERSON] від 06 червня 2023 року та наказу директора БО «Будинок Милосердя «Добрий Самаритянин» від 06 червня 2023 року № 14 про зарахування до закладу (а. с. 10). З повідомлення Благодійної організації «Будинок Милосердя «Добрий Самаритянин» від 27 лютого 2024 року № 16 вбачається, на виконання Постанови КМУ від 04 серпня 2021 року № 843 «Про деякі питання соціального захисту дітей, влаштованих на цілодобове перебування до закладів різних типів, форм власності та підпорядкування», адміністрація закладу інформує, що на утриманні закладу з 06 червня 2023 року перебуває дитина [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Перечин. Дитина влаштована на цілодобове перебування згідно заяви сестри [PERSON] від 06 червня 2023 року та на підставі наказу № 14 від 06 червня 2023 року про зарахування до закладу. Зазначена інформація направлена для організації роботи із забезпечення прав і найкращих інтересів дитини та соціальної підтримки сім`ї відповідно до її потреб, подолання або мінімізації обставин, через які виникла потреба в цілодобовому перебуванні дитини у закладі (а. с. 11). Як вбачається з витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини в Перечинській ТГ № 6 від 25 червня 2024 року, комісія вирішила рекомендувати виконавчому комітету Перечинської міської ради затвердити висновок органі опіки та піклування про доцільність позбавлення батьків яких прав матері [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] , місце перебування: [ADDRESS] (а. с. 14-15). Двадцять п`ятого червня 2024 року [PERSON] надала начальнику служби у справах дітей Перечинської міської ради заяву-пояснення, у якій зазначила, що є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Від сина [PERSON] їй стало відомо, що дитина знаходиться у дитячому закладі (адресу і назву не знає). Жодного разу дитину не відвідувала. Наразі вона не працює офіційно, проживає в орендованій квартирі, тому що зараз не має свого житла. Визнає, що не виконує батьківських обов`язків, фінансово не утримує, участі у вихованні не приймає (а. с. 12). Крім цього, факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , також встановлено висновком органу опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області про доцільність позбавлення батьківських прав матері відносно дитини, затвердженим рішення виконавчого комітету Перечинської міської ради Закарпатської області від 27 червня 2024 року № 143 «Про затвердження висновків органу опіки та піклування Перечинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав відносно дітей», в резолютивній частині якого уповноважений орган вважає за доцільне позбавити батьківських прав матір [PERSON] , [INFO] , жительку [ADDRESS] (місце реєстрації: [ADDRESS] ), відносно дитини [PERSON] , [INFO] , яка перебуває у [ADDRESS] (а. с. 16-18). Із висновку органу опіки та піклування також вбачається, що 25 червня 2024 року у зв`язку з отримання від Благодійної організації «Будинок Милосердя «Добрий Самаритянин» листа № 16 від 27 лютого 2024 року, начальником служби у справах дітей Рашкі Г.А. скликано комісію, де було поставлене питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , місце реєстрації: [ADDRESS] , місце фактичного проживання: [ADDRESS] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] , яка перебуває у Благодійній організації «Будинок Милосердя «Добрий Самаритянин» в [ADDRESS] . [PERSON] на засідання комісії не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце, де буде слухатися питання про доцільність позбавлення її батьківських прав. У другій половині дня [PERSON] з`явилася до служби у справах дітей Перечинської міської ради і надала письмове пояснення про те, що їй відомо, де знаходиться її донька [PERSON] , хоча ні адреси, ні назви благодійної організації вона не знає. Дочку за весь час перебування її в благодійній організації не відвідувала та фінансово дитину не утримує, участі у вихованні не приймає. Також [PERSON] визнала той факт, що не виконує своїх батьківських обов`язків. На підставі копій свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області 20 січня 2011 року, її батьком є [PERSON] , громадянин України, а матір`ю - [PERSON] , громадянка України. Копія паспорту серії [NUMBER] , виданого Перечинським РВ УМВС України в Закарпатській області 15 серпня 2007 року [PERSON] , [INFO] , свідчить про те, що місце реєстрації зареєстровано в [ADDRESS] , від 27 квітня 2001 року. Також у копії паспорту є зазначені відомості про трьох повнолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 2001 року народження, та [PERSON] , [INFO] . Зі слів мами [PERSON] остання твердить, що по відношенню до цих трьох дітей її було позбавлено батьківських прав у судовому порядку. Так, відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. На необхідності дотримання вказаного принципу неодноразово наголошено у практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка застосовується судами України на підставі частини четвертої статті 10 ЦПК України та положень Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (рішення ЄСПЛ від 06 липня 2010 року у справі «Neulinger and Shuruk v. Switzerland», заява № 41615/07, п. 135; рішення ЄСПЛ від 11 жовтня 2017 року у справі «M.S. v. Ukraine», заява № 2091/13, п. 77). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Mamchur v. Ukraine», заява № 10383/09, п. 100). Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 155 цього Кодексу батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Такі правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 13 листопада 2020 року у справі № 760/6835/18 (провадження № 61-19550св19), від 24 грудня 2020 року у справі № 676/3740/19 (провадження № 61-8098св20), від 28 липня 2021 року у справі №225/134/20 (провадження № 61-18248св20), від 12 серпня 2021 року у справі № 263/401/20 (провадження № 61-8118св21). Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Як роз`яснено в п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню до неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , достатніх доказів протилежного нею в ході судового розгляду не подано, тому суд вважає, що її слід позбавити батьківських прав відносно останньої. Крім цього, слід звернути увагу, що відповідно до частини першої статті 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною, а згідно з частинами першою-другою статті 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав; поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. При цьому, відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи те, що позов щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав підлягає задоволенню, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Отже, що стосується розміру аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] , то з урахуванням вищевказаних норм та ч. 1 ст. 182 СК України, а також того, що відомості про заробіток (дохід) платника аліментів у матеріалах справи станом на момент розгляду справи відсутні, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3 028,00 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 141 цього Кодексу якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позов органу опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області містить вимоги немайнового характеру (позбавлення батьківських прав) та вимоги майнового характеру (стягнення аліментів). Таким чином, оскільки позивач відповідно до пункту 14 частини другої статті 3 та пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому з врахуванням ціни позову суд приходить до висновку, що судовий збір, який би мав понести позивач у сумі 6 056,00 грн (3 028,00 грн за вимогою немайнового характеру + 3 028,00 грн за вимогою майнового характеру), підлягає стягненню з [PERSON] на користь держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved