Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернулося Акціонерне товариство «Таскомбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі ТОВ «ФК «ЦФР») та [PERSON] укладено кредитний договір № 2075835945. Відповідно до умов кредитного договору позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума \~ 76 602,02 грн; строк користування 36 місяців; річні проценти 0,01 % від суми за договором; щомісячні проценти 2,49% від суми кредиту. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, передбачений умовами кредитного договору, отже кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. 18 січня 2022 року права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01 вересня 2021 року. Відповідно до умов цього договору та витягу з Реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01 вересня 2021 року, позивач є новим кредитором боржника [PERSON] за кредитним договором №2075835945 від 14.01.2022 з усіма наступними додатками та змінами. Умови кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановленому договором строк не повернуті. Станом на 17.11.2023 заборгованість позичальника за кредитним договором № 2075835945 від 14.01.2022 становить 106 390,26 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту (в тому числі прострочена) 76 110,32 грн; заборгованість за річними процентами (в тому числі прострочена) 7,27 грн; заборгованість за щомісячними процентами (в тому числі прострочена) 30 272,67 грн. Посилаючись на те, що взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, позивач, як правонаступник кредитодавця, звернувся до суду з указаним позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати зі сплати судового збору. Представник АТ «Таскомбанк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розглядати справу без участі представника, не заперечує проти винесення заочного рішення. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від нього до суду не надходило. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Зважаючи на викладене, суд, відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 22.05.2025. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. \~ \~ \~ \~ 14 січня 2022 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] укладено кредитний договір №2075835945, шляхом підписання, у тому числі паспорта кредиту. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з п. 1.2., 1.3. кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених кредитним договором. Згідно з п. 2.1. кредитного договору всі інші умови кредитного договору викладені в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті товариства. У відповідності до п. 1.2 кредитного договору позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 76 602,02 грн; строк кредитування 36 місяців; річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2,49% від суми кредиту. Так, відповідно до п. 5.1 умов отримання кредитів та інших послуг ТОВ «ФК «ЦФР» та п .1.3. кредитного договору позичальник зобов`язується щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти. 18 січня 2022 року ТОВ «ФК «ЦФР» права вимоги за кредитним договором відступило АТ «Таскомбанк» на підставі договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01 вересня 2021 року. Відповідно до умов цього договору та витягу з Реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01 вересня 2021 року, позивач є новим кредитором боржника [PERSON] за кредитним договором №2075835945 від 14.01.2022 з усіма наступними додатками та змінами. Як слідує з розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 2075835945 від 14.01.2022 станом на 17.11.2023 складає 106 390,26 грн, з яких: 76 110,32 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7,27 грн заборгованість по річним процентам, 30 272,67 грн заборгованість по щомісячним процентам. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. У постановах Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14-ц (провадження № 61-16754св19), від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц (провадження № 61-22158св19) вказано, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом із тим відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. З огляду на те, що наданий банком розрахунок заборгованості за кредитним договором у сукупності з випискою з рахунку позичальника та іншими доказами підтверджують наявну заборгованість відповідача перед позивачем, наявні підстави для задоволення позовних вимог. З урахуванням наведеного, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Також згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають документально підтверджені судові витрати, понесені останнім при поданні позовної заяви до суду, а саме в розмірі 3 028,00 грн по сплаті судового збору.

Outcome: approved