Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до суду і просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача, як правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС», заборгованість за Договором про споживчий кредит № 128849 від 22 січня 2024 року в розмірі 12807 грн 55 коп., що складається із 6945 грн 00 коп. заборгованості за кредитом, 5461 грн 55 коп. заборгованості за відсотками та 401 гривень комісії. Також просить стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн 00 коп. Посилається на те, що 22 січня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит № 128849 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов кредитного договору сума кредиту складає 6945 грн 00 коп. (тіло кредиту 5000 грн 40 коп., комісія 1944 грн 60 коп., яка сплачується одноразово за ставкою 28,00 % від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника). ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, перерахувавши на рахунок відповідача кошти у вищезазначеному розмірі. Позивачем умови кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість у вищезазначеному розмірі. 12 липня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» був укладений Договір факторингу № 12072024, відповідно до якого позивач набув право вимоги до відповідача за даним кредитним договором. Крім того, представник позивача просить стягнути із відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн 00 коп. та судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп. Ухвалою від 31 березня 2025 року було в відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін по справі. (а.с.69). Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. 17 квітня 2025 року до суду надійшла заява представника відповідача адвоката Пушкарьова О.О. (а.с.75-84), в якій він просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Свою заяву обгрунтовує тим, що [PERSON] звернувся до Господарського суду Київської області із заявою від 21 травня 2024 року про відкриття справи про його неплатоспроможність. Ухвалою Господарського суду Київської області від 31 липня 2024 року було відкрито провадження у справі № 911/1320/24 про неплатоспроможність [PERSON] , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру реструктуризації боргів боржника, призначено арбітражного керуючого реструктуризацією. Ухвалою Господарського суду Київської області від 04 грудня 2024 року провадження у справі № 911/1320/24, повноваження арбітражного керуючого було припинено. Зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, що не були заявлені до боржника у встановлений законодавством строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню. Вважає, що оскільки позивач не звернувся із своїми вимогами під час проходження [PERSON] процедури відновлення платоспроможності, його вимоги слід вважати погашеними. Зважаючи на\~відсутність клопотань\~сторін щодо\~розгляду справи\~у судовому\~засіданні та\~незначну складність\~спору,\~суд не\~вбачає підстав\~для проведення\~судового засідання,\~а тому\~справа розглядається\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження без\~виклику сторін\~відповідно до\~ч.\~5\~ст.\~279\~ЦПК України. Розгляд справи здійснювався відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено наступне. 22 січня 2024 року [PERSON] підписав електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора індивідуальну частину Договору про споживчий кредит № 128849 та Паспорт споживчого кредиту (а.с.14-17, 24-25). До позовної частини додана також публічна частина Договору про споживчий кредит (а.с.18-23). \~ \~ \~ \~Із наданої на виконання ухвали суду від 31 березня 2025 року виписки АТ КБ «ПриватБанк» за договором № б/н від 27 січня 2024 року вбачається, що 22 січня 2024 року на відкритий на ім`я [PERSON] рахунок були зараховані грошові кошти в розмірі 5000 грн 00 коп. (а.с.88). Представником позивача подано довідку ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» № 1311/11-11 від 11 листопада 2024 року ( а.с.37), що містить інформацію про успішність операцій згідно Договору № 1412/22-1 від 14 грудня 2022 року, укладеного з ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім». Також представником позивача подано Правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС», затверджених наказом № 34-од від 20 листопада 2023 року) (а.с.26-36). Відповідно до картки обліку виконання договору № 128849 (а.с.42) заборгованість відповідача за Договором про споживчий кредит № 128849 від 22 січня 2024 року складає 12807 грн 55 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 6945 грн 00 коп., заборгованість відсотками 5461 грн 55 коп., заборгованість за комісією 401 грн 00 коп. Крім того, в матеріалах справи наявна виписка з особового рахунку за Кредитним договором № 128849 від 22 січня 2024 року (а.с.44), з якої вбачається, що заборгованість за кредитним договором станом на 04 березня 2025 року не погашена. 12 липня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «Фшнансова компанія «ЕЙС» був укладений Договір факторингу № 12072024 (а.с.45-51). За відступлення прав вимоги за Договором факторингу № 12072024 від 12 липня 2024 року були перерахована встановлена договором сума коштів, що підтверджується копіює платіжної інструкції № 3103 від 12 липня 2024 року (а.с.54). Актом прийому-передачі від 12 липня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія КРЕДПЛЮС» було передано право вимоги за кредитним договорами, зазначеним в Реєстрі боржників (а.с.53). Із витягу з реєстру боржників вбачається, що право вимоги за Договором про споживчий кредит № 128849 від 22 січня 2024 року було передане відповідачу за Договором факторингу № 12072024 від 12 липня 2024 року (а.с.52). На підтвердження\~факту понесення\~позивачем витрат\~на професійну\~правничу допомогу\~представником позивача\~подані наступні\~докази:\~копію Договору\~про надання\~правничої допомоги\~№ 04/02/25-01\~від 04\~лютого 2025\~року (а.с.55-56), копію Додаткової угоди № 11 до Договору про надання правничої допомоги № 04/02/25-01 від 04 лютого 2025 року (а.с.57); копію Акту прийому-передачі наданих послуг від 04 лютого 2025 року (а.с.58); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4956 від 24 квітня 2012 року (а.с.59); копію довіреності від 04 грудня 2024 року (а.с.60). Із поданих представником відповідача адвокатом Пушкарьовим О.О. доказів вбачається, що ухвалою Господарського суду Київської області від 31 липня 2024 року було відкрито провадження у справі № 911/1320/24 про неплатоспроможність [PERSON] , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру реструктуризації боргів боржника, призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Біленка Р.І. Ухвалою Господарського суду Київської області від 04 грудня 2024 року (а.с.80-82) було закрито провадження у справі № 911/1320/24 про неплатоспроможність боржника-фізичної особи [PERSON] , [INFO] . Повноваження керуючого реструктуризацією боргів [PERSON] припинено. Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені до боржника-фізичної особи [PERSON] , в заявлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню. Даною ухвалою було припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введено ухвалою Господарського суду Київської області від 31 липня 2024 року у справі № 911/1320/24. Суд приймає до уваги подані сторонами по справі та їх представниками докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст.514 ЦК України). Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч.1 ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до статті 516 ЦК заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст.514 ЦК України). Кодексом України з питань банкрутства, що набув чинності 21 квітня 2019 року, встановлено умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи. Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 7 КУзПБ, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Відповідно до положень ст. 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Згідно ч. 6 ст. 119 КУзПБ, з метою виявлення всіх кредиторів здійснюється офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника у порядку, визначеному цим Кодексом. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 90 КУзПБ, господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за його заявою не висунуто вимог. Згідно ч. 4 ст. 90 КУзПБ, у випадках, передбачених пунктами 5-8 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню. Відповідно до правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 05 жовтня 2022 року у справі № 921/39/21, частиною першою статті 45 КУзПБ встановлено обов`язок конкурсних кредиторів подати до господарського суду відповідні письмові заяви з вимогами до боржника у визначений законом строк. Разом з тим, хоч аналіз положень частини четвертої цієї статті свідчить про право кредитора заявити відповідні вимоги і після закінчення строку, встановленого для їх подання (що не впливатиме на характер та черговість таких вимог та матиме значення лише щодо права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів), однак таке право не може звільнити кредитора від правових наслідків недотримання ним вказаного обов`язку щодо подання письмової заяви з вимогами до боржника у відповідні строки. Такими правовими наслідками є закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи на підставі пункту 6 частини першої статті 90 КУзПБ та визначена частиною четвертою цієї статті можливість визнання погашеними вимог конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, а виконавчих документи за відповідними вимогами такими, що не підлягають виконанню. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Суд вважає встановленим, що 22 січня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит № 128849. В зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором станом на 01 квітня 2024 року утворилася заборгованість в розмірі 12807 грн 55 коп. 12 липня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» був укладений Договір факторингу № 12072024, за яким прави вимоги за даним кредитним договором перейшло до позивача. Разом з тим, судом також встановлено, що 21 травня 2024 року [PERSON] звернувся до Господарського суду Київської області із заявою про порушення відносно нього справи про неплатоспроможність, за наслідками розгляду якої, 04 грудня 2024 року судом було винесено ухвалу про закриття провадження, оскільки до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не висунуто вимог, в тому числі і кредитором, яким є позивач ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС». Таким чином, позивач у справі не був позбавлений можливості заявити свої кредиторські вимоги у межах справи про неплатоспроможність відповідача, однак таким правом не скористався. В резолютивній частині вказаної ухвали серед іншого, зазначено, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню. Ухвала набрала законної сили 04 грудня 2024 року. Копія ухвали була подана представником відповідача адвокатом Пушкарьовим О.О. до суду 17 квітня 2025 року та доставлена до зареєстрованого електронного кабінету ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС». Позивач, отримавши копію заяви представника відповідача про відмову в задоволенні позовних вимог та вищезазначену копію ухвали Господарського суду Київської області, будь-яким чином не відреагував, заяв чи клопотань до суду не направив. Враховуючи ту обставину, що відповідача [PERSON] звільнено від боргів на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, відсутні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором про споживчий кредит № 128849 від 22 січня 2024 року. В силу п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір не підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed