Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав відповідачку [PERSON] по відношенню до неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачкою він перебував у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення суду. Від даного шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до актів обстеження умов проживання [PERSON] , проживає з батьком, а [PERSON] проживає з матір`ю. Рішенням виконавчого комітету Усатівської сільської ради визначено доцільним залишити малолітньою [PERSON] з батьком, а Служба у справах дітей надала висновок щодо доцільності залишити проживати малолітню [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю. Рішенням суду по справі 496/6672/23 визначено місце проживання [PERSON] разом з батьком. Зазначає, що відповідачка не піклується про фізичний і духовний стан дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, матеріально не забезпечує, не забезпечує, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі та не відвідує її. Цим займається позивач самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки. Дитина знаходиться на його повному утриманні. У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача до підготовчого судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву, згідно якої просив судове засідання розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 СК України право на звертання до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21травня 2012 року (а.с. 15). Факт невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України підтверджується наступними документами: - рішенням Виконавчого комітету Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області № 20 від 24.01.2025 року «Про затвердження висновку Служби у справах дітей щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] (а.с. 27); - висновком від 24.01.2025 року Служби у справах дітей Усатівської сільської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] (а.с.28). - рішенням Біляївського районного суду Одеської області по справі 496/6672/23 від 12.12.2024 року про визначення місця проживання [PERSON] разом з батьком [PERSON] (а.с.30-35). - рішенням виконавчого комітету Усатівської сільської ради про визначення місця проживання [PERSON] з батьком, а [PERSON] з матір`ю (а.с. 22); - довідкою виконавчого комітету Усатівської сільської ради від 16.01.2025 року №36(а.с.21); - актом обстеження умов проживання (а.с. 18-20). Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Пленум Верховного Суду України в п. 25 постанови №16 від 12.06.1998 року «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» роз`яснив, що «позбавлення батьківських прав... є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування може вирішуватися лише після повного, всебічного й об`єктивного з`ясування обставин справи і характеру ставлення батьків і дітей». Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку встановленому ч. 4\~ст. 206 цього ж Кодексу\~(у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову). Враховуючи викладене, звертаючи увагу на заяву відповідача про визнання позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved