Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Представник Акціонерного\~товариства «Оператор\~газорозподільної системи\~«Полтавагаз» Ревягіна\~С.І.\~звернулася до\~Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] суму основного боргу, в розмірі 1375 грн.. 22 коп. та сплачений судовий збір. В обґрунтування позову зазначено, що з метою здійснення обліку всіх операцій щодо нарахувань за спожитий природний газ, оплат та інших операцій на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Згідно з\~довідкою про\~заборгованість за\~природний газ\~перед АТ\~«Оператор газорозподільної\~системи «Полтавагаз»,\~відповідач [PERSON] \~сплачував за\~розподіл природного\~газу не\~в повному\~обсязі,\~внаслідок чого\~утворилася заборгованість:\~за газовий\~рік з\~01.10.2019\~р.\~по 30.09.2020\~р.\~споживачем було\~спожито 1552\~м.куб.\~природного газу,\~1/12\~від 1552\~м.куб\~становить 129,33\~м.куб.,\~129,33\~м.куб.*\~2,136\~грн.\~=276,26\~грн.(квітень-грудень\~2021\~р.).За газовий\~рік з\~01.10.2020\~р.\~по 30.09.2021\~р.\~споживачем було\~спожито 1835\~м.куб.\~природного газу,\~1/12\~від 1835\~м.куб\~становить 152,92\~м.куб.152,92\~м.куб.*\~2,112\~грн.\~=322,96\~грн.(січень-грудень\~2022\~р,),За газовий\~рік з\~01.10.2021\~р.\~по 30.09.2022\~р.\~споживачем було\~спожито 2415\~м.куб.\~природного газу,\~1/12\~від 2415\~м.куб\~становить 201,25\~м.куб.201,25\~м.куб.*\~2,112\~грн.\~=425,04\~грн.(січень-грудень\~2023\~р.),За газовий\~рік з\~01.10.2022\~р.\~по 30.09.2023\~р.\~споживачем було\~спожито 1469\~м.куб.\~природного газу,\~1/12\~від 1469\~м.куб\~становить 122,41\~м.куб.122,41 м.куб.* 2,112 грн. =258,54 грн.(січень березень 2024 р.), які споживачу було необхідно сплатити до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу. Предметом розгляду даної справи є заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу. 07.11.2024 представник Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» Ревягіна С.І. надала до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, а саме в частині стягнення основного боргу просила зменшити суму до 893,00 грн, яка прийнята ухвалою суду 07.11.2024 року. Представником відповідача Зінченко Г.В. надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що Відповідач не визнає позовні вимоги у повному обсязі з наступних підстав: У своїй позовній заяві, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 07.11.2024 року, позивач просить суд стягнути з відповідача 893,00 грн. основного боргу по договору з розподілу природного газу за період з квітня 2021 року по березень 2024 року. Відповідно пунктів 1, 2, розділу 6 Кодексу ГРМ, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. З 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу. Як вбачається із позовної заяви та картки абонента, позивач при проведенні розрахунку зазначає річну замовлену потужність на 2023 розрахунковий календарний рік, яка визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному 2023 року, тобто з 01.10.2021 року по 30.09.2022 року, визначаючи річну замовлену потужність на 2023 розрахунковий календарний рік виходячи із обсягу споживання природного газу за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року безпідставно зазначаючи обсяг спожитого природного газу за попередній газовий рік в розмірі зі 2415 м.куб. природного газу, який взагалі нічим не підтверджується і не відповідає дійсності, а тому позивач невірно обрахує розмір суми місячного платежу на 2023 календарний рік в розмірі 425,04 грн. Разом з тим зазначений позивачем обсяг споживання природного газу за газовий рік, що передував 2023 розрахунковому календарному року в розмірі зі 2415 м.куб. не відповідає дійсності та спростовується відповідними первинними платіжно- розрахунковими документами, які містять інформацію про обсяг спожитого газу у відповідному періоді. Так за відповідний газовий рік, що передував розрахунковому календарному 2023 року, який тривав в період з 01.10.2021 року по 30.09.2024 року, відповідачем фактично було спожито 1961 м.куб. природного газу, що підтверджується відповідними платіжними документами, а саме: Згідно платіжної квитанції від 16.11.2021 року відповідачем було проведено оплату за спожитий природний газ за жовтень 2021 року, з якої вбачається, що на початок звітного періоду газового року, що передував розрахунковому календарному року початковий показник лічильника становив 45497. Згідно платіжної інструкції від 16.10.2022 року відповідачем було проведено оплату за спожитий природний газ за вересень 2022 року, з якої вбачається, що на кінець звітного періоду газового року, що передував розрахунковому календарному року кінцевий показник лічильника становив 47458. Різниця між кінцевим та початковим показниками лічильника становить 1961, із чого слідує, що впродовж звітного періоду газового року із жовтня 2021 по вересень 2022 року відповідачем було спожито 1961 м.куб. газу, що є фактичним обсягом використаного природного газу, за вказаний розрахунковий період. Таким чином розрахунок повинен проводитись виходячи із обсягу фактично використаного природного газу, а саме: 1961 м.куб. / 12 місяців = 163,4166 м.куб. на місяць 163,4166 м.куб. х 2,112 = 345,13 грн. на місяць Із вищезазначеного слідує, що позивачем невірно було обраховано суму місячного платежу на 2023 календарний рік в розмірі 425,04 грн. Згідно нижченаведеного розрахунку нарахованих сум платежу та проведеної оплати за період з квітня 2021 року та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог по жовтень 2024 року, на кінець зазначеного періоду вбачається відсутність боргу, натомість наявна передплата в сумі 388,94 грн., а саме: № п/пПеріод Нараховано Сплачено Різниця 12021 р. Квітень 276,25276,25 22021 р. Травень276,25 32021 р. Червень276,25276,00 42021 р. Липень 276,25276,25 52021 р. Серпень276,25276,25 62021 р. Вересень276,25276,25 72021 р. Жовтень276,25276,26 82021 р. Листопад276,25276,25 92021 р. Грудень276,25276,25 10Всього 2486,252209,76276,49 грн. - борг 112022 р. Січень 322,96322,96 122022 р.Лютий 322,96322,96 132022 р.Березень 322,96322,96 142022 р.Квітень 322,96322,96 152022 р.Травень322,96322,96 162022 р.Червень322,96322,96 172022 р.Липень 322,96322,96 182022 р.Серпень322,96322,46 192022 р.Вересень322,96322,96 202022 р.Жовтень322,96322,96 212022 р.Листопад322,96322,96 222022 р.Грудень322,96322,96 23Всього 3875,523875,020,50 грн. - борг 242023 р. Січень 345,13322,96 252023 р. Лютий 322,96 262023 р. Березень 527,12 272023 р. Квітень 350,00 282023 р. Травень 350,00 292023 р. Червень 350,00 302023 р. Липень 350,00 312023 р. Серпень 322,96 322023 р. Вересень 322,96 332023 р. Жовтень 322,96 342023 р. Листопад 322,96 352023 р. Грудень345,13306,00 36Всього4141,564170,8929,33 грн. - переплата 372024 р. Січень 258,54310,00 382024 р Лютий 258,54310,00 392024 р Березень 258,54310,00 402024 р Квітень 258,54310,00 412024 р Травень258,54350,00 422024 р Червень258,54350,00 432024 р Липень 258,54320,50 442024 р Серпень258,54320,50 452024 р Вересень258,54320,50 462024 р Жовтень258,54320,50 47Всього2585,43222,00636,60 грн. - переплата 48Разом за період з квітня 2021р. по жовтень 2024р.388,94 грн. - переплата [PERSON] зазначає, що позовні вимоги позивача з урахуванням його заяви про зменшення позовних вимог є необґрунтовані і безпідставні, а отже не підлягають задоволенню в повному обсязі, так-як будь-який борг відсутній натомість має місце переплата. 20.12.2024 представник Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» Ревягіна С.І. надала до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи розяснення щодо визначення обсягів спожитого природного газу по споживачу [PERSON] та картку абонента з детальної розшифровкою нарахувань, оплат та дат платежів. В судовому засіданні 21.05.2025 представник позивача зменшені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Представник відповідача адвокат Зінченко Г.В. в судовому засіданні заперечував проти позову та просив суд відмовити у його задоволенні. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Виходячи з вимог ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно дост.16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. За визначеннямст.11\~ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Статтею 12\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач є споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз». AT "Полтавагаз" є оператором газорозподільної системи, суб`єктом господарювання, що на підставі ліцензії (постанова № 778 від 15.06.2017 р. "Про видачу ліцензії на розподіл природного газу AT "Полтавагаз" та постанови № 941 від 04.06.2019 р. «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 15 червня 2017 року № 778»), виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, та здійснює щодо неї функції технологічного управління. Між AT\~"Полтавагаз"\~(надалі\~оператор ГРМ)\~та [PERSON] \~за адресою:\~ [ADDRESS] , укладено договір розподілу природного газу (затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах оперативно-енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2498) (надалі договір), за умовами якого оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором, (п. 2.1. Договору). Відповідно до підпункту 4 розділу VI Кодексу Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви- приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Абзацами 4, 5 пункту 5 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що в разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Послуга з розподілу природного газу - послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача (п.1.4. Договору). Відповідно до Кодексу газорозподільних систем, затвердженого\~постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494, побутовий споживач - споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року ( п.4. розділ 1 глава І Кодексу ГРМ). Річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього\~Кодексу. Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу об`єктом (об`єктами) споживача за попередній газовий рік, величину планованої місячної плати за послуги розподілу із зазначенням її складових (визначається Оператором ГРМ відповідно до абзацу першого цього пункту). Така інформація може бути надана споживачеві шляхом розміщення її в особистих кабінетах споживача (за наявності), актах приймання-передачі природного газу (для споживачів, що не є побутовими), платіжних документах тощо. На період до кінця 2019 року Оператор ГРМ визначає річну замовлену потужність об`єкта споживача виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року, (п.2 розділ 6, глава VI Кодексу ГРМ). Відповідно до\~ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 6.1. Договору розподілу природного газу оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (п. 6.3. Договору). Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 6.4. Договору). Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ (п. 6.6. Договору). Таким чином встановлено, що між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу. З метою здійснення обліку всіх операцій щодо нарахувань за розподіл природного газу, оплат та інших операцій на ім`я [PERSON] відкрито скобовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою про заборгованість за природний газ перед АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», відповідач [PERSON] сплачував за розподіл природного газу не в повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 893 грн (відповідно до заяви про зменшення позовних вимог). Як вбачається із позовної заяви та картки абонента, позивач при проведенні розрахунку зазначає річну замовлену потужність на 2023 розрахунковий календарний рік, яка визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному 2023 року, тобто з 01.10.2021 року по 30.09.2022 року, визначаючи річну замовлену потужність на 2023 розрахунковий календарний рік виходячи із обсягу споживання природного газу за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року безпідставно зазначаючи обсяг спожитого природного газу за попередній газовий рік в розмірі зі 2415 м.куб. природного газу, який взагалі нічим не підтверджується і не відповідає дійсності, а тому позивач невірно обрахує розмір суми місячного платежу на 2023 календарний рік в розмірі 425,04 грн. Разом з тим зазначений позивачем обсяг споживання природного газу за газовий рік, що передував 2023 розрахунковому календарному року в розмірі зі 2415 м.куб. не відповідає дійсності та спростовується відповідними первинними платіжно- розрахунковими документами, які містять інформацію про обсяг спожитого газу у відповідному періоді. Так за відповідний газовий рік, що передував розрахунковому календарному 2023 року, який тривав в період з 01.10.2021 року по 30.09.2024 року, відповідачем фактично було спожито 1961 м.куб. природного газу, що підтверджується відповідними платіжними документами, а саме: Згідно платіжної квитанції від 16.11.2021 року відповідачем було проведено оплату за спожитий природний газ за жовтень 2021 року, з якої вбачається, що на початок звітного періоду газового року, що передував розрахунковому календарному року початковий показник лічильника становив 45497. Згідно платіжної інструкції від 16.10.2022 року відповідачем було проведено оплату за спожитий природний газ за вересень 2022 року, з якої вбачається, що на кінець звітного періоду газового року, що передував розрахунковому календарному року кінцевий показник лічильника становив 47458. Різниця між кінцевим та початковим показниками лічильника становить 1961, із чого слідує, що впродовж звітного періоду газового року із жовтня 2021 по вересень 2022 року відповідачем було спожито 1961 м.куб. газу, що є фактичним обсягом використаного природного газу, за вказаний розрахунковий період. Таким чином розрахунок повинен проводитись виходячи із обсягу фактично використаного природного газу, а саме: 1961 м.куб. / 12 місяців = 163,4166 м.куб. на місяць 163,4166 м.куб. х 2,112 = 345,13 грн. на місяць Із вищезазначеного слідує, що позивачем невірно було обраховано суму місячного платежу на 2023 календарний рік в розмірі 425,04 грн. Згідно наведеного відповідачем розрахунку нарахованих сум платежу та проведеної оплати за період з квітня 2021 року та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог по жовтень 2024 року, на кінець зазначеного періоду вбачається відсутність боргу, натомість наявна передплата в сумі 388,94 грн. Тобто, відповідач у повному обсязі здійснив оплату за розподіл природного газу за період квітень 2021 жовтень 2024. Представник позивача вказала що відповідач [PERSON] не надавав кожного місяця показників лічильника до їх підприємства як Оператора газорозподільної системи у спосіб визначений договором розподілу , а у разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця , що настає за розрахунковим , показань лічильника газу за умови , що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних , фактичний об`єм розподілу та споживання природнього газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період , що розраховується , виходячи з групи споживання побутового споживача з урахуванням вимог Кодексу . ( Якщо ж за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу , формування об`єму розподілу та споживання газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань ), тому вони нарахували споживання на рівні планового , а не того що відповідач спожив . А сторона відповідача не надала доказів , що споживач [PERSON] передавав показники . Суд зазначає, що сторона позивача в додатках до позову на підтвердження позовних вимог не надала доказів того , що сторона відповідача не передавав показників Оператору як і будь яких первинних доказів на підтвердження позовних вимог. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог\~статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.06.2019 у справі № 750/1627/18. Викладене свідчить про те, що довідка надана позивачем не є первинним документом, за яким можливо встановити наявність чи відсутність заборгованості, що унеможливлює визначення дійсного розміру боргу. Згідно з ч.1\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Статтею 79 ЦПК України\~визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до\~ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.ч.1,5,6\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частинами 1-5\~статті 95 ЦПК України\~визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. З огляду на наведене, враховуючи, що обставини, на які посилається представник позивача, як на підставу для задоволення своїх позовних вимог не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що в їх задоволенні слід відмовити. Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43\~ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Згідно з положеннями ч.1ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч.1ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, то судовий збір на користь позивача не стягується. Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За законом право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Таким чином відповідно до статті 141 ЦПК України, необхідно здійснити розподіл судових витрат, які згідно частини першої статті 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідачем було укладено з адвокатом договір про надання правничої допомоги, та сплачено адвокату 4000 грн. за надання правничої допомоги, що становить суму понесених відповідачем судових витрат, які покладаються на позивача, а отже мають бути за його рахунок відшкодовані відповідачеві. Приймаючи до уваги викладене,

Outcome: dismissed