Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

10.03.2025 року адвокат Мерцалов М. Ю., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позову позивач вказує, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.02.2022 року у справі № 185/7129/21 з нього на користь відповідачки [PERSON] , [INFO] стягуються аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28 серпня 2021 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Позивач зазначає, що його матеріальний стан погіршився через стан здоров`я, оскільки він є пенсіонером, має низьку захворювань, не працює і не має можливості працювати. Просить зменшити розмір аліментів з 1/3 до 1/8 частини заробітку (доходу). Позивач та його представник не заперечує проти розгляду справи за його відсутності, судові витрати просить покласти на себе. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала до суду відзив на позовну заяву якою просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити, посилаючись на те, що її місячний дохід складає 5103,00 грн на двох, в наслідок навчання донька не може працювати , вона разом з донькою у скрутному становище. Позивачем не подано доказів які б підтверджували зміну його матеріального стану та стану здоров`я. Суд, дослідивши доводи позовної заяви, відзив на позовну заяву відповідача, перевіривши матеріали справи, висновує таке. Відповідно до частин 4, 5 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.02.2022 року у справі № 185/7129/21 було позов задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 28 серпня 2021 року та на весь час навчання, але не більш ніж досягнення нею 23-річчя. Позивач є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням, має проблеми зі здоров`ям. Ці обставини свідчать про погіршення матеріального стану позивача через неможливість працювати. Вирішуючи позов, суд виходить з такого. Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статтею 18 Конвенції батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до статей 150, 199 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її розвиток, забезпечити здобуття освіти, а також утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними 23 років, якщо батьки можуть надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, виникає за наявності сукупності юридичних фактів: досягнення дитиною віку від 18 до 23 років, продовження навчання, потреба у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 зазначено, що зміна сімейного стану є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Погіршення матеріального стану, зокрема через стан здоров`я, також може бути підставою для зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом, позивач послався на погіршення його матеріального стану через стан здоров`я, оскільки він є пенсіонером і не може працювати. Крім того, позивач сплачує аліменти на повнолітню дитину у розмірі 1/3 частини доходу, що також впливає на його матеріальні можливості. Відповідач не визнала позовні вимоги. Враховуючи викладене, суд вважає, що розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення від 07.02.2022 року, підлягає зменшенню з 1/3 до 1/6 частини заробітку (доходу) позивача щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. При вирішенні питання щодо судових витрат суд ураховує, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн та просив покласти судові витрати на себе. З урахуванням принципу розумності та того, що позивач не просив стягнути судові витрати з відповідача, судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial