Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (надалі також позивач, [PERSON] ,\~споживач)\~звернувся до\~суду з\~позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Баришівка-Сервіс» (надалі також відповідач, ТОВ «Управляюча компанія «Баришівка-Сервіс») про захист прав споживача житлових послуг. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач проживає у квартирі [ADDRESS] і одночасно є її власником (співвласником). З 01.12.2020 управителем багатоквартирних будинків (надалі також БКБ) житлового масиву «Софіївський» в селищі Баришівка, в тому числі, і БКБ № 31, згідно із проведеним виконавчим комітетом Баришівської селищної ради Броварського району Київської області (надалі також виконавчий комітет Баришівської селищної ради) конкурсом, було призначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Баришівка-Софіївська», з яким підписано відповідний договір № 2 від 30.11.2020. За доводами позовної заяви, конкурс, що став передумовою укладення договору №2 від 30.11.2020, був проведений відповідно до положень пункту 5 статті 13 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Позивач зазначає, що протягом періоду з початку грудня 2020 року по кінець липня 2024 року у нього як споживача послуги управління БКБ (житлової послуги) фактично не виникало претензій до роботи ТОВ «Баришівка-Софіївська». Водночас, починаючи з серпня 2024 року відбулося не просто різке погіршення якості послуг управління, а фактично взагалі припинилося виконання окремих видів робіт. Зважаючи на означені обставини, позивач звернувся з роз`ясненнями до ТОВ «Баришівка-Софіївська», де йому повідомили, що виконавчий комітет Баришівської селищної ради своїм рішенням № 230 від 12.07.2024 в односторонньому порядку припинив з 01.08.2024 дію договору управління з ТОВ «Баришівка-Софіївська» і призначив надавачем послуг по житловому масиву «Софіївський» в селищі Баришівка нове підприємство - Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Баришівка-Сервіс». В якості підтвердження позивачу було надано, в тому числі, копію договору про надання послуги з управління багатоквартирними будинками № 2/24 від 17.07.2024 (надалі також договір № 2/24 від 17.07.2024, договір з управління БКБ, договір). Зважаючи, що позивач не отримав договір від ТОВ «Баришівка-Сервіс», він не зміг ознайомитись із його істотними умовами, що фактично позбавило позивача як споживача контролю за наданням послуги управління і складання актів претензій, а також права на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлові послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості. Водночас, отримавши копію договору з управління БКБ та ознайомившись із його умовами, в процесі детального вивчення Закону України «Про житлово-комунальні послуги», позивач встановив, що виконавчий комітет Баришівської селищної ради взагалі не мав повноважень проводити конкурс з призначення управителя БКБ, зважаючи на приписи абз. 1 п. 6 розділу IV «Прикінцеві і перехідні положення» означеного Закону. Крім того, за доводами позовної заяви, договір № 2/24 від 17.07.2024 укладений із порушеннями законодавства України, не відповідає положенням Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 712 від 05.09.2018, та укладений за відсутності будь-якого погодження із співвласниками БКБ [ADDRESS] . Позивач стверджує,\~що договір про надання послуги з управління багатоквартирними будинками № 2/24 від 17.07.2024, укладений між виконавчим комітетом Баришівської селищної ради Броварського району Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Баришівка-Сервіс», слід визнати недійсним з моменту його підписання, оскільки зазначений договір суперечить положенням Законів України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та «Про житлово-комунальні послуги». Відтак,\~позивач,\~із посиланням\~на положення\~статей 10,\~12,\~18,\~21\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів»,\~зазначив про\~порушення його\~прав як\~споживача житлово-комунальних\~послуг та\~просив на\~підставі ст.\~215\~Цивільного кодексу\~України визнати\~недійсним з моменту підписання договір № 2/24 про надання послуги з управління багатоквартирними будинками від 17.07.2024. Також позивач просив постановити окрему ухвалу про допущені виконавчим комітетом Баришівської селищної ради Броварського району Київської області порушення Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідач, скориставшись своїм процесуальним правом, подав відзив на позов, у якому, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що рішенням виконавчого комітету Баришівської селищної ради від 07 червня 2024 року № 194 «Про проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирних будинків на території Баришівської селищної територіальної громади Київської області» оголошено конкурс та рішенням від 12 липня 2024 № 230 «Про призначення управителя багатоквартирних будинків на території Баришівської селищної територіальної громади Київської області» Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Баришівка-Сервіс» призначено управителем багатоквартирних будинків на території Баришівської селищної територіальної громади Київської області по багатоквартирних будинках ж/м «Софіївський» селища Баришівка. На виконання вищевказаних рішень між виконавчим комітетом Баришівської селищної ради Київської області та відповідачем укладено Договір № 2/24 від 17.07.2024 про надання послуг управління багатоквартирними будинками. Відповідач зазначає,\~що вищезазначені\~рішення виконавчого\~комітету Баришівської\~селищної ради\~є чинними,\~оскільки не\~були оскаржені\~чи скасовані. Відповідно, договір, укладений на підставі вимог Порядку проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку (затвердженого Наказом Мінрегіону від 13.06.2016 № 150) та Типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 № 712) (надалі також Типовий договір), який є похідним від цих рішень, також залишається чинним. Відповідно до пункту 33 Типового договору якщо протягом строку дії цього договору співвласники приймають рішення про зміну форми управління будинком або про обрання іншого управителя, цей договір достроково припиняється через два місяці з дати отримання управителем повідомлення від співвласників (уповноваженої ними особи) про таке рішення. Цей пункт включається до договору у випадку укладення договору уповноваженою особою органу місцевого самоврядування (виконавчого органу відповідної місцевої ради), за рішенням якого призначено управителя на конкурсних засадах відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Отже, законодавством визначено єдиний можливий спосіб для співвласників багатоквартирного будинку, в який вони можуть внести зміни до договору, укладеного за результатами конкурсу та підписаного уповноваженою особою виконавчого органу, а саме, шляхом прийняття рішення зборами співвласників (загальними зборами об`єднання співвласників) багатоквартирного будинку про дострокове розірвання такого договору. В усіх інших випадках, до прийняття зазначеного рішення співвласниками, підписантом договору від імені співвласників багатоквартирного будинку залишається уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради. Також відповідач зазначив, що до ТОВ «Управляюча компанія «Баришівка-Сервіс» не надходило та не зафіксовано жодного звернення, скарги чи претензії від позивача стосовно ненадання чи неналежного надання послуг з управління багатоквартирним будинком, передбаченого договором № 2/24 від 17.07.2024 про надання послуг з управління багатоквартирними будинками, тож відповідач не знав та відповідно і не мав можливості використати своє право на усунення зауважень, у разі їх наявності. Обставини ненадання чи надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком відповідач заперечив. Зважаючи на означене, відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю. Виконавчий комітет Баришівської селищної ради Броварського району Київської області, залучений судом в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, надав пояснення із запереченнями проти доводів позовної заяви. За доводами третьої особи, позивач не скористався передбаченим законом механізмом врегулювання спору, основним доказом у справі слугує договір про надання відповідних послуг, ні квитанцій про сплату за послуги, ні належним чином складеного акту-претензії, ні фото- та відеоматеріалів пошкодженого майна, ні показів свідків позивачем до матеріалів справи не долучалось. Відтак, позивачем не доведено надання неякісних послуг відповідачем. Стосовно процедури\~укладення спірного\~договору про надання послуги з управління багатоквартирними будинками № 2/24 від 17.07.2024 третя особа наголосила на її дотриманні, а також відповідності умов спірного договору вимогам чинного законодавства. Виконавчий комітет Баришівської селищної ради також наголосив на чинності та відсутності обставин скасування рішень виконавчого комітету, на підставі яких було укладено спірний договір. Відтак, третя особа зазначила про безпідставність позовних вимог. ІІ. Рух справи. Процесуальні дії у справі. Заяви, клопотання учасників справи. 10 січня 2025 року до Баришівського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] (а.с 1-8). Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 15.01.2025 позовна заява залишена без руху, судом наданий строк на усунення недоліків позовної заяви (а.с. 32). 28 січня 2025 року до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (а.с. 35-36). Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 29.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 26.02.2025 (а.с 39-40). 07.02.2025 позивачем подана заява про розгляд справи без участі сторони позивача за наявними матеріалами справи (а.с. 44). 13.02.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, за підписом директора ТОВ «Управляюча компанія «Баришівка-Сервіс» Калініченка І. В. (а.с. 45-49). Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 25.02.2025 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, залучено виконавчий комітет Баришівської селищної ради Броварського району Київської області (а.с 67). Позивач у судове засідання 26.02.2025 не з`явився. Представник відповідача у судовому засіданні 26.02.2025 наполягав на визнанні явки сторони позивача обов`язковою. Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 26.02.2025 визнано обов`язковою явку позивача [PERSON] під час розгляду цієї справи, розгляд справи відкладено на 28.03.2025. 04.03.2025 до суду від позивача надійшла заява про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Баришівка-Софіївська». 28.03.2025 до суду надійшли пояснення третьої особи щодо позову або відзиву, за підписом представника Нєкрасової Марини Василівни. У судове засідання 28.03.2025 з`явилися учасники справи та їх представники. позивач підтримав подану заяву від 04.03.2025 про залучення до участі у справі в якості третьої особи ТОВ «Управляюча компанія «Баришівка-Софіївська». Для надання можливості учасникам справи висловити свою позицію щодо залучення третьої особи у судовому засіданні оголошено перерву до 25.04.2025. У судове засідання 25.04.2025 з`явилися учасники справи та їх представники. Судом задоволено клопотання позивача про посвідчення довіреності на ведення справи та допуск до участі у справі як представника позивача Варениченка Володимира Павловича. За клопотанням представника позивача заява від 04.03.2025 про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Баришівка-Софіївська», залишена без розгляду. Учасники справи надали пояснення по суті справи, судом досліджені наявні у матеріалах справи докази. У судовому засіданні оголошено перерву до 28.05.2025 для надання процесуальної можливості учасникам справи надати пояснення та/або докази щодо питань, розглянутих у судовому засіданні. 21.05.2025 до суду надійшли письмові пояснення, за підписом представника позивача, Варениченка В. П. із доданням в якості додатків документів (12 пунктів). 23.05.2025 представник відповідача Калініченко І. В. подав додаткові пояснення у справі, щодо письмових пояснень позивача від 21.05.2025. 27.05.2025 до суду надійшли пояснення третьої особи щодо позову або відзиву, за підписом представника Сірика Олексія Миколайовича. 27.05.2025 представником третьої особи Сіриком О. М. подано клопотання про долучення доказів. У судове засідання 28.05.2025 з`явилися учасники справи та їх представники. Подані учасниками справи письмові пояснення долучені до матеріалів справи. Клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи доказів, доданих до письмових пояснень від 21.05.2025, задоволено в частині перших двох пунктів додатків. Клопотання про долучення інших доказів, зазначених у пунктах 3-12 додатків, залишено без розгляду за клопотанням представника позивача. Учасники справи та їх представники не заперечували проти долучення до матеріалів справи доказів, поданих із клопотанням третьої особи від 27.05.2025. Означене клопотання судом задоволено, подані третьою особою докази долучені до матеріалів справи. У судовому\~засіданні 28.05.2025\~судом оглянуто\~оригінал спірного\~договору про надання послуги з управління багатоквартирними будинками № 2/24 від 17.07.2024, укладеного між виконавчим комітетом Баришівської селищної ради Броварського району Київської області та ТОВ «Управляюча компанія «Баришівка-Сервіс», з усіма додатками до нього (додатки № 1-5 до означеного договору). Учасниками справи надані усні пояснення по суті спору. У судовому засіданні 28.05.2025 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим Баришівською житлово-експлуатаційною конторою при виконкомі Баришівської селищної ради від 06.01.1998 на підставі розпорядження (наказу) від 11.12.1997 № 87. 27.08.2020 виконавчим комітетом Баришівської селищної ради прийнято рішення №282 «Про призначення управителя багатоквартирних будинків на території Баришівської селищної ради Київської області» (а.с. 9). За результатами проведеного конкурсу 30.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Баришівка-Софіївська» (переможцем конкурсу) та виконавчим комітетом Баришівської селищної ради укладено договір № 2 про надання послуги з управління багатоквартирними будинками, відповідно до п. 1.2. умов якого управитель зобов`язується надавати співвласникам багатоквартирних будинків, вказаних в додатку № 1 до договору, послугу з управління їхніми багатоквартирними будинками, а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору (а.с. 10-14). У додатку № 1 до вказаного договору міститься перелік будинків, переданих в управління, та вартість послуг з їх управління (а.с. 14, зворот), з якого вбачається, що ТОВ «Управляюча компанія «Баришівка-Софіївська» було призначено 23-х багатоквартирних житлових будинків, розташованих на [ADDRESS] . 07.06.2024 виконавчим комітетом Баришівської селищної ради прийнято рішення №194 «Про проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирних будинків на території Баришівської селищної територіальної громади Київської області». Об`єкт конкурсу №2: багатоквартирні будинки для призначення управителя ж/м « [INFO] », що включає 23 (двадцять три) багатоквартирні житлові будинки, розташовані на [ADDRESS] та [ADDRESS] , зазначений у додатку № 2 до рішення виконавчого комітету Баришівської селищної ради №194 від 07.06.2024. Додатком № 5 до означеного рішення виконавчого комітету Баришівської селищної ради є конкурсна документація для проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирних будинків на території Баришівської селищної територіальної громади Київської області, відповідно до п. 5 якої визначено, зокрема, об`єкт конкурсу №2: багатоквартирні будинки для призначення управителя ж/м « [INFO] », що включає 23 (двадцять три) багатоквартирні житлові будинки, розташовані на [ADDRESS] та [ADDRESS] . Типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком є додатком № 4 до вказаної конкурсної документації. Відповідно до преамбули типового договору, він укладається з управителем, з однієї сторони, та співвласниками багатоквартирних будинків згідно додатку № 1 до такого договору (список співвласників і площа квартир та приміщень, що перебувають у їх власності), в особі, зокрема, уповноваженої особи виконавчого органу відповідної місцевої рази, за рішенням якого призначається управитель. Рішенням виконавчого комітету Баришівської селищної ради №230 від 12.07.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Баришівка-Сервіс» призначено управителем багатоквартирних будинків на території Баришівської селищної територіальної громади Київської області по об`єкту багатоквартирні будинки ж/м «Софіївський» (а.с. 15). 17.07.2024 за результатами проведеного конкурсу укладено договір № 2/24 про надання послуги з управління багатоквартирними будинками (оскаржуваний позивачем договір) (а.с. 17-21). Як зазначено в преамбулі вказаного договору, він укладається між Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Баришівка-Сервіс», як управителем, з однієї сторони, та уповноваженою особою виконавчого комітету Баришівської селищної ради на підставі рішення № 230 від 12.07.2024, від імені співвласників багатоквартирних будинків ж/м Софіївський, вказаних в додатку № 1 до цього договору, з іншої сторони (надалі сторони). Відповідно до п. 2 договору з управління БКБ список співвласників і площа квартир та приміщень, що перебувають у їх власності, станом на день укладення договору, зазначаються у додатку № 1 до договору і є невід`ємною його частиною. Загальні відомості про будинки зазначаються у додатку № 2 до договору і є невід`ємною його частиною. Додаток № 1 до договору № 2/24 від 17.07.2024 сторонами до матеріалів справи не надано. Відповідачем та третьою особою надано пояснення, що у додатку № 1 до договору містяться персональні дані власників квартир багатоквартирних житлових будинків, дані щодо номерів та площі квартир, що є конфіденційною інформацією. У судовому засіданні 28.05.2025 судом було оглянуто оригінал додатку № 1 до договору № 2/24 від 17.07.2024, за результатами чого встановлено, що у ньому містяться дані щодо власників 857 квартир у двадцяти трьох багатоквартирних житлових будинках, розташованих на [ADDRESS] та [ADDRESS] . Прізвище позивача, [PERSON] , зазначене в додатку № 1 до договору № 2/24 від 17.07.2024 (список співвласників і площа квартир та приміщень, що перебувають у їх власності) під номером 281. Позивач вважає, що договір № 2/24 про надання послуги з управління багатоквартирними будинками, стороною якого він є, підлягає визнанню недійсним на підставі ст. 215 Цивільного кодексу України в судовому порядку зважаючи на невідповідність його умов вимогам законодавства. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Висновки Верховного Суду у релевантних правовідносинах. Зміст спірних правовідносин. За положеннями статей 626, 628 Цивільного кодексу України (надалі також ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Доводи позивача у цій справі зводяться до порушення процедури укладення договору №2/24 про надання послуги з управління багатоквартирними будинками від 17.07.2024 та невідповідності зазначеного договору вимогам законодавства. Позивач, зазначаючи, що він є стороною означеного договору, обґрунтовуючи порушення його прав як споживача житлових послуг, просить визнати недійсним договір №2/24 від 17.07.2024. Відтак, предметом позову у даній справі є визнання договору недійсним з підстав його невідповідності вимогам законодавства. Відповідно до частин першої - четвертої статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). У розумінні наведених положень законодавства оспорювати правочин у суді може одна із сторін правочину або інша заінтересована особа. За відсутності визначення поняття «заінтересована особа» такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі. Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (надалі також ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина 1 статті 48 ЦПК України). Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог (пункти 2 і 4 частини 2 статті 175 ЦПК України). Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина 2 статті 48 ЦПК України). Позов може бути пред`явлений до кількох відповідачів. Участь у справі кількох відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є їхні спільні права чи обов`язки; 2) права і обов`язки кількох відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права й обов`язки (стаття 50 ЦПК України). Згідно з частинами 1 та 2 статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що сторонами у справі є позивач і відповідач, між якими саме і виник спір, за вирішенням якого позивач звернувся до суду з позовом до відповідача. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. До аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18). У пункті 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 304/284/18 (провадження № 14-517цс19) зазначено, що належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача. Близькі за змістом висновки сформульовані також у пункті 7.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17, у постановах Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у справі № 359/4970/16-ц, від 20 грудня 2023 року у справі № 686/30591/21. Особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Зокрема, у справі за позовом заінтересованої особи про визнання недійсним договору як відповідачі мають залучатись всі сторони правочину, а тому належними відповідачами є сторони оспорюваного договору, а не одна із них (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 30 липня 2020 року у справі №670/23/18, від 10 вересня 2021 року у справі №909/207/20). Згідно з висновками, викладеними у постанові від 02 вересня 2022 року у справі №125/2157/19, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є, зокрема, пред`явлення позову однією зі сторін правочину або іншою заінтересованою особою до іншої сторони чи сторін правочину. З`ясовуючи належність суб`єктного складу учасників справи, Велика Палата Верховного Суду у цій постанові зазначила, що вирішуючи позовні вимоги про визнання правочину недійсним у загальному розумінні, суд зобов`язаний визначити суб`єктний склад спору залежно від характеру правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню (сторонами справи мають бути всі сторони правочину), та, встановивши факт пред`явлення позову до неналежного відповідача, відсутність клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем, незалучення до участі у справі співвідповідача, суд відмовляє в задоволенні позову саме із зазначених підстав. Визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад (правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі №761/23904/19, від 20 січня 2021 року у справі №203/2/19). Якщо під час розгляду позовних вимог про визнання правочину недійним суд встановить, що позов пред`явлено не до всіх учасників цього правочину, тобто встановить неналежний суб`єктний склад учасників справи, суд відмовляє в задоволенні позову із зазначеної підстави. Близькі за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10 вересня 2021 року у справі №909/207/20, від 21 листопада 2022 року у справі №754/16978/21, від 30 жовтня 2024 року у cправі № 910/9383/23. Згідно із ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. V. Мотивована оцінка\~аргументів учасників\~справи. Висновки суду за результатами розгляду позову. За результатами дослідження фактичних обставин, що мають визначальне значення для розгляду цієї справи, зважаючи на докази, надані на їх підтвердження, а також застосувавши релевантні норми права, суд зазначає та виснує таке. Судом встановлено, що позивач є співвласником квартири у багатоквартирному житловому будинку, конкурс на визначення управителя яким проводився відповідно до рішення виконавчим комітетом Баришівської селищної ради прийнято рішення №194 «Про проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирних будинків на території Баришівської селищної територіальної громади Київської області» від 07.06.2024. За наслідками проведення означеного конкурсу був укладений договір № 2/24 про надання послуги з управління багатоквартирними будинками від 17.07.2024, який оскаржується позивачем. За результатами дослідження встановлених фактичних обставин, викладених у розділі ІІІ цього судового рішення, суд зазначає, що спірний договір укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Баришівка-Сервіс», як управителем, з однієї сторони, та уповноваженою особою виконавчого комітету Баришівської селищної ради на підставі рішення № 230 від 12.07.2024, від імені співвласників багатоквартирних будинків ж/м Софіївський, вказаних в додатку № 1 до цього договору, з іншої сторони (надалі сторони). Тобто, сторонами спірного договору є відповідач та співвласники 857 квартир у багатоквартирних будинках ж/м Софіївський, вказаних в додатку № 1 до договору № 2/24 про надання послуги з управління багатоквартирними будинками від 17.07.2024. Саме таке розуміння та усвідомлення суб`єктного складу сторін спірного договору зазначаються у позовній заяві [PERSON] та неодноразово підтверджувались у судовому засіданні представником позивача. Суд констатує, що договір № 2/24 від 17.07.2024, що був укладений за результатами означеного конкурсу, стосується прав та обов`язків позивача, оскільки [PERSON] , як співвласник квартири у одному із двадцяти трьох багатоквартирних житлових будинків, розташованих на [ADDRESS] , є стороною договору № 2/24 від 17.07.2024. Разом з\~тим,\~заявляючи у\~цій справі\~вимоги про\~визнання недійсним\~договору №\~2/24\~про надання\~послуги з\~управління багатоквартирними\~будинками від\~17.07.2024,\~позивач зазначив\~як відповідача\~лише Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Баришівка-Сервіс», як управителя за договором і одну із його сторін. Водночас, оскільки правовідносини у цій справі щодо визнання недійним договору №2/24 від 17.07.2024 стосується прав та обов`язків співвласників інших 856 квартир у багатоквартирних будинках ж/м Софіївський, вказаних в додатку № 1 до спірного договору, які також є сторонами спірного договору, такі особи мали бути визначені співвідповідачами у цій справі. Позивач не визначив співвласників квартир у багатоквартирних будинках ж/м Софіївський, вказаних в додатку № 1 до спірного договору, як співвідповідачів у цій справі і в подальшому не заявляв клопотань про залучення їх до участі у справі у такому процесуальному статусі. Зважаючи на вищевикладене, суд доходить висновку, що в задоволенні позову про визнання недійсним договору № 2/24 про надання послуги з управління багатоквартирними будинками від 17.07.2024 слід відмовити, оскільки незалучення усіх належних відповідачів виключає можливість вирішення судом цього спору по суті заявлених вимог. Пред`явлення позовної вимоги до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в позові та виключає необхідність суду надавати оцінку іншим аргументам позивача, які стосуються передусім з`ясування обставин обґрунтованості/ необґрунтованості позову про визнання правочину недійсним, оскільки дослідженню вказаних обставин має передувати встановлення належного суб`єктного складу учасників спірних правовідносин (схожий за змістом висновок сформульовано в пункті 8.18 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 910/15792/20). З огляду на наведене, суд не вбачає підстав надавати правову оцінку іншим доводам скаржника, зокрема, щодо порушення процедури укладення та невідповідності спірного договору вимогам законодавства у взаємозв`язку із положенням статей\~10,\~12,\~18,\~21\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів»,\~оскільки подання позовної вимоги до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в позові та не вимагає з`ясування інших обставин по суті спору. Відтак, суд доходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 КПК України. Згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. При зверненні до суду позивачем судовий збір не сплачувався, відтак, питання розподілення судових витрат судом не вирішується. Враховуючи все вищевикладене,

Outcome: dismissed