Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

ТОВ "Юніт Капітал" звернулось до суду із вказаним вище позовом. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28.10.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 826845957, за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії з кредитним лімітом у розмірі 15000 гривень, а [PERSON] зобов`язалась протягом 140 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 15000 гривень. Відповідач належним чином не виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виникла заборгованість за кредитом у розмірі 32244,00 грн., з яких: 15000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 17244,00 заборгованість за відсотками. 28 листопада 2018 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019 року. 28.11.2019 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 року та № 28/1118-01. 31.12.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від\~03.08.2021 року та №3 від 30.12.2022 року, якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 року включено, всі інші умови залишилися без змін. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 32244,00 грн. 14.06.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 14/06/24 відповідно до умов якого позивачу було відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором № 826845957 від 28.10.2021 року. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювало нарахувань за кредитним договором. Оскільки відповідач в добровільному порядку заборгованість не сплатила, тому представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 32244,00 грн., а також судові витрати: 2422,40 грн. судового збору та 5000,00 грн. витрати на правничу допомогу. 04.02.2025 року до суду через систему «Електронний суд» представником відповідача [PERSON] - адвокатом Гнатюк А.І. подано відзив, на обґрунтування якого зазначено, що кредитний договір № 826845957 від 28.10.2021 р. в електронному чи паперовому вигляді з ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відповідач [PERSON] не укладала та не підписувала, електронного підпису або електронного цифрового підпису не отримувала. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження електронної ідентифікації особи-відповідача. Крім того, в матеріалах справи відсутні належні докази щодо існування у позивача права вимоги, оскільки додатковими угодами лише продовжено строк дії договору факторингу від 28.11.2018 року. Сторона відповідача також ставить під сумнів відповідність паперових копій електронних доказів, долучених до позовної заяви, оригіналам. Просила в задоволенні позову відмовити. Також, стороною відповідача заявлено про стягнення з позивача суми судових витрат, понесених відповідачем за надану правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. (т. 1, а.с. 140-144). 06.02.2025 року представник позивача Тараненко А.І. подав до суду відповідь на відзив, відповідно до якого зазначив, що ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» перед тим, як погоджувати заявку на кредитування, не лише перевірило особисті дані відповідача, а й платіжну картку з метою ідентифікації. Тобто, перевірили чи дійсно платіжна картка належить позичальнику. Відразу після вчинення дій відповідача, 28.10.2021 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 15000 грн. на її банківську карту, що в свою чергу свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредодавця ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога». Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копією платіжного доручення. Таким чином, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, договір про надання кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового паролю ідентифікатора, тобто належним та допустимим доказом підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Це свідчить про те, що відповідач усвідомлював існування кредитного договору та визнавав його зобов`язання за ним. 28.11.2018 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» уклали договір факторингу №28/1118-01, за умовами якого, перейшло право грошової вимоги до відповідача. Право вимоги за кредитним договором №826845957 від 28.10.2021 року перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» відповідно до підписаного сторонами реєстру прав вимоги №169, який підписаний після укладання кредитного договору. У подальшому, ТОВ «Таліон Плюс» також відступив право вимоги до [PERSON] за договором №826845957 на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». У свою чергу, ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» відступив на користь ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги за вказаним кредитним договором. Просив позов задоволити повністю та стягнути з відповідача заборгованість у сумі 32244,00 грн., а також судові витрати: 2422,40 грн. судового збору та 5000,00 грн. витрати на правничу допомогу (т. 1, а.с. 149-165). Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.02.2025 року постановлено передати цивільну справу № 712/9058/24 за підсудністю на розгляд до Катеринопільського районного суду Черкаської області. В прохальній частині позову представник позивача Тараненко А.І. просив розгляд справи провести без участі представника позивача, позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Представником відповідача [PERSON] - адвокатом Гнатюк А.І. подано до суду заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача, позовні вимоги не визнають, просять суд відмовити в позові. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 28.10.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 826845957 шляхом надсилання відповідачу на номер його мобільного телефону та використання останнім одноразового персонального ідентифікатора MNV3В3Y3, що підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»\~(т.1, а.с. 90). Згідно з п.1.1 умов вищевказаного Кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»\~зобов`язалося надати відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 15000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». При цьому, п.п.1.2, 1.3, 1.4, 1.7 вищевказаного Кредитного договору, а також у Паспорті споживчого кредиту визначено, що сума виданого кредиту становить 15000 грн.; строк кредиту становить 140 днів. На виконання умов вказаного Кредитного договору № 826845957 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перераховано на банківський рахунок [PERSON] за реквізитами платіжної картки №5457-08XX-XXXX-7045 грошові кошти в розмірі 15000 грн., що підтверджується платіжним дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 28.10.2021 року (т.1, а.с. 18). З листа АТ КБ «Приватбанк» від 30.04.2025 року вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Згідно з випискою по рахунку, 28.10.2021 року на картковий рахунок № [NUMBER] , який належить [PERSON] зарахована сума 15000 грн. (т.2, а.с. 18-19). З наведеного вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку, передбаченому умовами вищевказаного Кредитного договору. Відповідно до п.4.2. Кредитного договору Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Товариством в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що маєтаку самуюридичну силу як і власноручний підпис. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, кредитний договір між Первісним кредитором та відповідачем не був би укладений. Відтак, в ході розгляду справи судом встановлено факт укладання кредитного договору № 826845957 від 28.10.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] , а отже твердження відповідача щодо того що вона не укладала та не підписувала вказаний кредитний договір спростовуються наявними в матеріалах справи належними доказами. Також, судом встановлений і факт отримання [PERSON] кредитних коштів у сумі 15000 грн., які в подальшому використовувались відповідачем за власними потребами, що стверджується випиской по рахунку АТ КБ «Приватбанк» (т.2, а.с. 18-19). Вищевикладене свідчить про те, що первісний кредитор надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором, а отже свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно ч.3\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч.1\~ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною 12\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч.1\~ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 ЦК України\~встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1ст. 530\~ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1ст. 610\~ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1ст. 611\~ЦК України). Також із матеріалів справи встановлено, що 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, 28.11.2019 між ними було укладено додаткову угоду № 19, згідно якої строк дії договору продовжено до 31.12.2020. Також, 31.12.2020 між ними укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01, що продовжила строк договору до 31.12.2021, 31.12.2021 строк договору було продовжено до 31.12.2022. Предметом договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 169 від 18.01.2022 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 29709,00 грн. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. Предметом договору є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 32244,00 грн. 14.06.2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 14/06/24, відповідно до якого ТОВ «Юніт Капітал» набуло право вимоги до відповідача на суму 70057,30 грн. Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 06/03/24 від 06.03.2024, до позивача перейшло право грошової вимоги в сумі 32244,00 грн. Відповідно до п. 1.4. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, «Борг» - означає суми грошових коштів, належні до сплати Клієнту Боржниками за кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які інші суми, що належать до сплати Клієнту за Кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані Клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили. Відповідно до п.п.5.3.3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, Фактор ТОВ «Таліон Плюс» має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб. Таким чином, договором передбачено право ТОВ «Таліон Плюс» відступити право вимоги за кредитними договорами. Частиною 1 статті 1078\~ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Так, відповідно до п.п. 1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Розділом 2 вищезазначеного договору регламентовано порядок відступлення права вимоги, згідно п. 4.1. право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному Додатку. Підписання Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. Надана копія договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від клієнта - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до Фактора - ТОВ «Таліон Плюс». Копії договорів факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 та № 14/06/24 від 14.06.2024 також містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до Фактора - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», та від «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал». Суд визнає, що копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Вищезазначені договори факторингу ні в цілому, а ні в будь-якій із його частин, не оспорювався та не визнані недійсними. Будь-яких доказів на спростування достатності обсягу набутих позивачем прав вимоги за кредитним договором до відповідача суду не надано. Доказів на спростування отримання кредиту відповідачем [PERSON] суду не надано. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 11.07.2024 року заборгованість [PERSON] становить 32244,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за тылом кредиту 15000,00 грн., простроченої заборгованості за выдсотками 17244,00 грн. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем суду не надано. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо доказів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за кредитним договором, відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, допустив прострочення платежів та не подав суду жодних доказів, які б спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором № 826845957 від 28.10.2021 року у розмірі 32244,00 грн. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ч. 1\~ст.141 ЦПК України\~визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією (т. 1, а.с. 91), тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вказана сума судового збору. Вирішуючи питання про стягнення заявлених позивачем витрат на правничу допомогу у сумі 5000 грн, суд виходить з наступного. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2\~ст. 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3\~ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4\~ст. 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5\~ст. 137 ЦПК України). Обов 'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6\~ст. 137 ЦПК України). Верховний Суд у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) вказав, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial