Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач\~товариство із обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 17 грудня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3798951, відповідно до умов якого відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 6000 грн. під проценти, проте [PERSON] умови договору не виконав, кошти не повернув та проценти за користування кредитними коштами не сплатив. 24 січня 2022 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та [PERSON] укладено кредитний договір № 555165705984, відповідно до умов якого відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 1500 грн. під проценти, проте [PERSON] умови договору не виконав, кошти не повернув та проценти за користування кредитними коштами не сплатив. 26 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір № 26-07/2024, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передало ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право вимоги до боржників, зокрема до відповідача. 18 грудня 2023 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір № 18/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» передало ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право вимоги до боржників, зокрема до відповідача. За таких обставин, позивач просив стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 3798951 від 17 грудня 2021 року та за кредитним договором № 555165705984 від 24 січня 2022 року у загальному розмірі 18368 грн. 98 коп. Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, за зареєстрованим місцем проживання відповідно до\~ст.128 ЦПК України. Відповідно до\~поштової довідки\~відповідач відсутній за зареєстрованим місцем проживання. В силу положення п.4 ч.8\~ст.128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила іншої адреси. Також відповідач повідомлений про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З огляду на вказане, відповідач вважається таким, що повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, проте він в судове засідання на розгляд справи не з`явився, причини неявки не повідомив, заяву до суду про розгляд справи без його участі не надав. У встановлений ухвалою суду строк відзив відповідно до вимог ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 30 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку. Враховуючи вимоги\~ст.280 ЦПК України, суд ухвалив здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 11\~розділу ІІІ ЦПК України на підставі наявних у ній доказів. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 17 грудня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] \~ укладено кредитний договір № 3798951, відповідно до умов якого відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 6000 грн, під проценти, проте [PERSON] умови договору не виконав, кошти не повернув та проценти за користування кредитними коштами не сплатив. 24 січня 2022 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та [PERSON] укладено кредитний договір № 555165705984, відповідно до умов якого відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 1500 грн. під проценти, проте [PERSON] умови договору не виконав, кошти не повернув та проценти за користування кредитними коштами не сплатив. Договора укладено в електронній формі та підписано електронним підписом. 26 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір № 26-07/2024, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передало ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право вимоги до боржників, зокрема до відповідача. 18 грудня 2023 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір № 18/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» передало ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право вимоги до боржників, зокрема до відповідача. За розрахунком позивача, [PERSON] має заборгованість в загальному розмірі 18368 грн.98 коп., а саме: заборгованість за кредитним договором № 3798951 від 17 грудня 2021 року в розмірі 15424 грн.50 коп., з яких: 4875 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10549 грн. 50 коп. - сума заборгованості за відсотками; заборгованість за кредитним договором № 555165705984 від 24 січня 2022 року 2944 грн.48 коп., з яких: 1500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1444 грн. 48 коп. - сума заборгованості за відсотками Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Виходячи із положень ст.525, ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного Кодексу України\~, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення\~Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із\~ст.1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до\~ст.1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 1\~ст.1082 ЦК України\~встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Надані позивачем докази свідчать про те, що відповідач умови договору не виконав. Правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості підтверджується умовами кредитних договорів і не спростована відповідачем в установленому законом порядку. Отже, відповідачем не виконано грошові зобов`язання по поверненню кредитних коштів, а тому наявні підстави для стягнення заборгованості на користь позивача, до якого за договором факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача. Розподіл судових витрат між сторонами Згідно із частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжним дорученням позивач сплатив 2422 грн. 40 коп. судового збору. Вимоги позивача задоволені повністю, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підтвердження витрат на правничу допомогу ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» надав: заявку на надання юридичної допомоги № 623 від 01.02.2025 р., витяг із акту про надання юридичної допомоги від 28 лютого 2025 року. З урахуванням критеріїв співмірності складності справи, ціни позову та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин даної справи, беручи до уваги, що дана справа не є унікальною та не потребувала значного часу для вивчення та підготовки позовної заяви, суд вважає, що зазначені позивачем\~\~витрати на правничу допомогу в розмірі 9000 грн 00 коп. є завищеними та не достатньо обґрунтованими. Отже, суд вважає, що з\~\~відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі\~4500 грн. 00 коп. \~ \~ \~ \~Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. На підставі викладеного ,

Outcome: approved