Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 60904,77 грн. та витрати на правову допомогу. Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача, мотивуючи позов тим, що 01.04.2016 р. між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачем укладено кредитну угоду №200493748, відповідно до умов якої банк надав відповідачу кредит в сумі 14038,58 грн., зі строком користування з 01.04.2016 року по 20.05.2017 року, а відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору №7 БМ від 20.07.2020 року, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071, проведеного 15.06.2020 року, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі №910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за даним кредитним договором. Станом на 21.01.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 38843,62 грн., з яких 12849,72 грн. - заборгованість за кредитом, 25993,9 грн. - заборгованість за відсотками. Заборгованість розрахована станом на дату укладення договору факторингу 7_БМ від 20.07.2020 року. Представник позивача просив стягнути заборгованість відповідача за кредитним договором №200493748 від 01.04.2016 року в сумі 60 904,77 грн., з яких: 12849,72 грн. - заборгованість за кредитом, 25993,9 грн. - заборгованість за відсотками, сума збитків з урахуванням 3% річних 3 492,91 грн., сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань - 18 568,24 грн. Ухвалою від 05.03.2025 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи належним чином. Відзиву на позовну заяву у строк, встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, відповідач не надав. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку\~ст. ст. 280, 281 ЦПК України. \~ \~ \~ \~У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01.04.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено угоду №200493748 щодо кредитування. Відповідно до умов кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 14038,58 грн., з встановленим строком користування 365 днів з 01.04.2016 року по 01.04.2017 року. Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Розмір процентної ставки за кредитом 0,0001 річних, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості 3,99 % починаючи з 1 місяця строку дії кредитного договору до закінчення строку дії його. Разова комісія за видачу кредиту: 1,5 %. Сукупна вартість кредиту 74,5 % річних. 20.07.2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору №7 БМ від 20.07.2020 року, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону), відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за спірним кредитним договором, що підтверджено Витягом з реєстру боржників до договору №7 про відступлення прав вимоги від 10.07.2020 року. Відповідач не\~виконав умови\~кредитного договору\~ та\~має заборгованість\~за кредитним\~договором №200493748 від 01.04.2016 року , яка становить 60 904,77 грн., з яких: 12849,72 грн. - заборгованість за кредитом, 25993,9 грн. - заборгованість за відсотками, сума збитків з урахуванням 3% річних 3 492,91 грн., сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань - 18 568,24 грн. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626,628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1\~ст.1054ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилом частини першоїстатті 205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В силу ст.ст.\~525,526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до положень\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~визначено,\~що боржник\~не звільняється\~від відповідальності\~за неможливість\~виконання ним\~грошових зобов`язань. \~Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Разом з тим згідно п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно Указу ПрезидентаУкраїни «Провведення воєнногостану вУкраїні» №64/2022від 24.02.2022 року\~у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1статті 106 Конституції України,ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу. Враховуючи, що позивачем інфляційні витрати та 3% річних розраховувались за період з грудня 2021 року по листопад 2024 року, що з 24.02.2022 року охоплює період введення воєнного стану на території України, у зв`язку з чим стягнення вказаних збитків з 24.02.2022 року заборонено. Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних витрат та 3% річних підлягають задоволенню частково, а саме підлягає стягненню з відповідача інфляційні витрати за період грудня 2021 року по січень 2022 року в сумі 741,06 грн. та 3 % річних за період грудень 2021 року по січень 2022 року в сумі 197,94 грн. Щодо наявного права вимоги у позивача за наведеним кредитним договором на підставі договору факторингу суд зазначає про наступне. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ч. 1\~ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статей 1077,1078\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зстаттею 1081\~ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Вивчивши надані суду докази, враховуючи, що договори факторингу, у встановленому законом порядку, не визнані недійсними, суд вважає, що позивач довів наявність у відповідача кредитної заборгованості за договором, що укладений з первісним кредитором та наявність права вимоги за якими згідно договорів факторингу. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно ч. ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» надано: копію договору про надання правничої допомоги від 15.02.2024 року; детальний опис робіт до договору про надання правничої допомоги від 15.02.2024 року, в якому визначено вартість підготовки позовної заяви з додатками про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 7500 грн. додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 15.02.2024 року. Згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог,\~ у\~зв`язку з\~частковим задоволенням\~позову з\~відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1582,30 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 4898,95 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial