Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Позивачі - [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вони є дітьми відповідачів: [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі тривалий час не проживають із ними, не цікавляться їхнім життям, не утримують. З 2022 вони проживають разом із своєю бабусею - [PERSON] , в належному їй будинку по [ADDRESS] , яка разом із своїм сином опікується ними. Батьки матеріальної допомоги на їх утримання не надають, не виконують своїх батьківських обов`язків, зокрема не спілкуються з ними, не дбають про їх фізичний і духовний розвиток, не цікавляться життям, самоусунулись від виконання своїх батьківських обов`язків, в зв`язку з чим позивачі просять винести рішення про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав, відносно них. Позивачі та їх представник - адвокат Рідош-Шаповал В.І. в судове засідання не з`явились, проте представник надала до суду заяву з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання також не з`явились, проте надали до суду заяви у яких повністю визнали позовні вимоги позивачів та не заперечували проти їх задоволення. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області Костенко В.В. в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву у якій просив розглядати справу у відсутність представника органу опіки та піклування, позовні вимоги підтримав, та просив винести рішення в інтересах дітей. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народилась, [INFO] , її батьками записані : батько - [PERSON] , матір - [PERSON] (а.с.25). [PERSON] народився [INFO] , його батьками записані : батько - [PERSON] , матір - [PERSON] (а.с.24). З 2022 позивачі: [PERSON] та [PERSON] проживають разом із своєю бабусею - [PERSON] , в належному їй будинку, по [ADDRESS] (а.с.6). Бабуся - [PERSON] опікується позивачами, створює гарні умови для проживання, навчання та виховання. В той же час, відповідачі участі у вихованні дітей з 2022 не приймають, не цікавляться їх життям, не піклуються про їх фізичний та психологічний стан, відповідачка [PERSON] проживає окремо від дітей, не працює, батько дітей - [PERSON] , вживає опіоїди, страждає на розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, постійний перебіг, що об`єктивно підтверджується: довідкою квартального комітету м. Первомайська № 39, актом обстеження житлово-побутових умов сім`ї (а.с.8), актом дослідження стану здоров`я (а.с.14), характеристиками та довідками Первомайського ліцею "Престиж" (а.с.15-18), нотаріально-засвідченими заявами відповідачів (а.с.3,4), а також їх заявами про визнання позову, наданими суду. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей:[PERSON] та [PERSON] позбавити відповідачів: [PERSON] та [PERSON] батьківських прав, відносно їх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.39-42). Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст.164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пункти 15, 17 вищевказаної постанови передбачають, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді, позивачка [PERSON] , [INFO] досягла повноліття. В той же час, факт досягнення дитиною повноліття під час розгляду спору по суті та ухвалення відповідного судового рішення не може впливати на правовий результат вирішення справи судом, оскільки суд має оцінювати у сукупності факти виконання/невиконання батьками своїх обов`язків щодо дитини за період до її повноліття, які й стали підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Приписи СК України та інших законодавчих актів не містять заборони позбавлення батьківських прав стосовно сина/дочки після досягнення ними повноліття. Такої правової позиції дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, у постанові від 29.01.2024, справа № 185/9339/21, провадження № 61-8918сво23. Під час розгляду справи, судом встановлено наявність підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 164 СК України, зокрема встановлено, що впродовж тривалого часу відповідачі життям своїх дітей, позивачів у справі, не цікавились, участі у їх вихованні не брали, не піклувались про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечували необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкувались, а отже, ухилялись від виховання дітей, свідомо нехтували своїми батьківськими обов`язками і не бажали їх виконувати. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Разом з тим, відсутні об`єктивні підстави, які б зумовлювали таку тривалу неналежну поведінку батьків по відношенню до своїх дітей, тому суд дійшов до переконання, що інші заходи впливу на відповідачів, окрім як позбавлення їх батьківських прав будуть недостатніми, а позбавлення її батьківських прав буде відповідати інтересам дітей, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У той же час, суд вважає за доцільне роз`яснити відповідачам положення ст.169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачі за законом звільнені від сплати судового збору, з відповідачів на користь держави, слід стягнути судовий збір, по 1211 грн. 60 коп., з кожного.

Outcome: approved