Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

18 жовтня 2024 року Комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради через свого представника Поташникова Євгена Володимировича звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. Позивач посилається на те, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] та споживачем послуг з централізованого опалення, які надаються до зазначеної квартири. Однак відповідач не сплачувала за спожиту теплову енергію, в результаті чого утворилася заборгованість за період з 01 листопада 2021 року по 01 жовтня 2024 року у розмірі 15 592 грн 89 коп. Позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, а також судові витрати на сплату судового збору у розмірі 3028 грн. Ухвалою від 07 листопада 2024 року справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлено строк подання відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідач не має зареєстрованого Електронного кабінету у підсистемі Електронний суд ЄСІТС. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками надсилалися відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою реєстрації, поштове відправлення повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Іншої адреси проживання відповідача суду не повідомлено. Тому згідно з положеннями пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, відповідач вважається належно повідомленим про розгляд справи. Відзиву на позов не надійшло, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи видно, що КП «Павлоградтеплоенерго» надаються послуги з теплопостачання за адресою [ADDRESS] . Згідно з особистим рахунком [NUMBER] заборгованість за спожиту теплову енергію за зазначеною адресою, нарахована за період з 01 листопада 2021 року по 01 жовтня 2024 року складає 15 592 грн 89 коп. (а.с.7) 16 квітня 2020 року здійснено державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу № 2-458, посвідченого 16 квітня 2020 року Першою павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області. (а.с.6) Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому такими учасниками є: споживач, виробник, виконавець. Виробник може бути одночасно і виконавцем. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Власність, відповідно до частини четвертої статті 319 ЦК України, зобов`язує; зокрема, за статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майно, тому за відсутності відповідної умови в договорі про відчуження нерухомого майна вимоги до нового власника про стягнення заборгованості за отриманими комунальними послугами попереднього власника є безпідставними. Саме такі висновки зробив Верховний Суд у постанові від 26 січня 2022 року у справі № 201/11406/20. Зважаючи на викладене, власник квартири зобов`язаний її утримувати, зокрема сплачувати за комунальні послуги, що надаються за адресою розташування цієї квартири. Зазначений обов`язок виникає з моменту набуття квартири у власність, заборгованість за комунальні послуги, що була нарахована раніше, утворена попереднім власником житла, не може бути стягнута з нового власника, оскільки ним не вчинявся правочин щодо прийняття боргу з оплати послуг за теплопостачання попереднього власника квартири. [PERSON] набула у власність квартиру за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 16 квітня 2020 року, саме з цієї дати виникає обов`язок відповідача, як нового власника квартири, утримувати це майно, у тому числі сплачувати на послуги теплопостачання, які фактично надаються за цією адресою. Тому заборгованість за спожиту теплову енергію підлягає стягненню з відповідачки за період з 01 листопада 2021 року по 01 жовтня 2024 року у розмірі 15 592 грн 89 коп. Позивачем понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 3028 грн при подачі позовної заяви, що підтверджується платіжною інструкцією № 2203 від 15 жовтня 2024 року. (а.с.1) Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Майнові вимоги позивача підлягають задоволенню, тому сплачена позивачем мінімальна сума судового збору є пропорційною розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved