Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

03.03.2025 директор ТОВ «Коллект Центр» - Марія ТКАЧЕНКО звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. В обґрунтування\~позову зазначено,\~що 19.07.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позичальником, яким є [PERSON] , укладено Договір № 75661379. 27.01.2022 було укладено договір №27/01/2022 відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75661379. 10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75661379. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на день формування позовної заяви загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості становить 24846,62 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 8500,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 16191,06 грн, інфляційні збитки 136,00 грн., нараховані 3 % річних 19,56 грн. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором № 75661379 від 19.07.2021 в сумі 24846,62 грн., понесені витрати на сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 9000,00 грн. Ухвалою суду від 13.03.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. У судове засідання сторони не з`явились. Представник ТОВ «Коллект Центр» в особі директора у прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи проводити за її відсутності; проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання 21.05.2025 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Так повістку-повідомлення про розгляд справи 21.05.2025 о 10-00 годині направлено відповідачу за адресою місця реєстрації: [ADDRESS] . Проте, 07.05.2025 до суду повернувся конверт з відправленням, згідно довідки Укрпошти від 03.05.2025 причина невручення; "адресат відсутній за вказаною адресою". У постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки . Отже вважається, що відповідач повідомлений про день, час та місце розгляду справи 03.05.2025. Заперечень проти позову не надано, як і будь яких клопотань. Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі\~№ 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті Згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. 19.07.2021 р. між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] , укладено договір позики № 75661379 (на умовах повернення позики в кінці строку позики). Сторони погодили позику в сумі 8500,00 грн строком на 30 днів , тобто до 18.08.2021 під фіксовану процентну ставк в день -1,99% (п.2.1, 2.2, 2.3 Договору) Також визначено, що сума позики перераховується на банківський картковий рахунок позичальника. Таким рахунком [PERSON] вказав [NUMBER] . В додатку №1 до договору сторони погодили, що 8500,00 грн мають бути повернуті 18.08.2021 разом з відсотками 1776,00 грн Договір та додаток №1 до договору підписано [PERSON] електронним одноразовим ідентифікатором II5zBIIPeC (а.с.10). Долучені правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) підписів позичальника не містять (а.с.12-22) ТОВ "ФК "ФІНЕСПРЕС" 17.10.2024 р надала довідку що 19.07.2021 було здіснено операцію про перерахування грошових коштів в сумі 8500,00 грн [PERSON] на картку [NUMBER] (а.с.23-24) . На виконання ухвали суду про витребовування доказів АТ "СЕНС БАНК" надав інформацію, що [PERSON] РНОКПП [NUMBER] є клієнтом банку на його ім`я вдкрито картку маску [NUMBER] повний номер якої [NUMBER] (фінансовий номер [NUMBER] ) та наявний факт зарахування на картку 8500,00 грн . Також АТ "СЕНС БАНК" надав виписку з 19.07.2021 по 23.07.2021 згідно якої 19.07.2025 на картку [PERSON] зараховано 8500,00 грн . Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] мав перед ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» станом на 27.01.2022 року заборгованість за договором позики № 75661379 від 19.07.2021 року в сумі - 24691,06 грн з яких 8500,00 грн кредит, а 16191,06 грн - проценти за користування кредитом (а.с.33) 27.01.2022 було укладено договір №27/01/2022 відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75661379 (а.с.35-39), у відповідності до порядку та умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» як фактор, зобов`язалося передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», як клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові право вимоги до боржників за договорами. Сторони погодили, що за фактом відступлення Прав вимоги Фактор стає стороною всіх Основних договорів, укладених між Клієнтом та Боржниками, на умовах передбачених Основними договорами, в тому числі, але не виключно, права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами Основних договорів. Право вимоги, що відступається згідно даного Договору включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за Основними договорами, право на одержання яких належить Клієнту. Факт виконання зазначених умов та здійснення оплати доводиться відповідним розрахунком заборгованості від 10.03.2023 (а.с.33), платіжним дорученням №32465 від 27.01.2022 (а.с.40), Актом приймання-передавання Реєстру Боржників за Договором Факторингу № 27/01/2022 від 27.01.2022 (а.с.40), листом ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» про підтвердження відступлення права вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» щодо [PERSON] (а.с.25), реєстром боржників №1 до Договору факторингу 27/01/2022 від 27.01.2022 (а.с.41-43), витягом з реєстру боржників №1 до Договору факторингу 27/01/2022 від 27.01.2022 (а.с.44). Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] мав перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» станом на 10.03.2023 року заборгованість за договором позики № 75661379 від 19.07.2021 року в сумі - 24846,62 грн з яких 8500,00 грн кредит, 16191,06 грн - проценти за користування кредитом, - 19,56 грн. 3 % річних та , 136,00 грн інфляційних нарахуваннь . У свою чергу у подальшому, 10.03.2023 року, аналогічним чином між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №10-03/2023/01 (а.с. 45-52), за умовами якого «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», як клієнт, відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», як фактору, своє право грошової вимоги до боржників за рядом договорів, включно із правом вимоги до відповідача\~за Договором №75661379 від 19.07.2021 щодо загальної заборгованості за кредитом у сумі\~24\~846,62 грн. Факт виконання зазначених умов та здійснення оплати доводиться відповідним реєстром боржників до Договору про відступлення (купівлю-продажу) прав вимоги від 10.03.2023 (а.с.53-56), реєстром боржників до Договору 10-03/2023/01 (а.с.67). Таким чином суд встановив, що між сторонами існують зобов`язальні, цивільно-правові правовідносини у сфері кредитування, що регулюються нормами ЦК України Розглянувши спір по суті заявлених вимог суд прийшов наступного. За приписами ч.1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч.1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до ч.1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Судом встановлено, що 19.07.2021 р. між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] , укладено договір позики № 75661379 (на умовах повернення позики в кінці строку позики). Сторони погодили позику в сумі 8500,00 грн строком на 30 днів , тобто до 18.08.2021 під фіксовану процентну ставк в день -1,99% (п.2.1, 2.2, 2.3 Договору) Також визначено, що сума позики перераховується на банківський картковий рахунок позичальника. Таким рахунком [PERSON] вказав [NUMBER] . В додатку №1 до договору сторони погодили, що 8500,00 грн мають бути повернуті 18.08.2021 разом з відсотками 1776,00 грн Договір та додаток №1 до договору підписано [PERSON] електронним одноразовим ідентифікатором II5zBIIPeC (а.с.10). Таким чином,\~за встановлених\~обставин справи\~та досліджених\~доказів,\~ суд\~вважає,\~що \~договір позики № 75661379 від 19.07.2021 між [PERSON] та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» був укладеним. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). ТОВ "ФК "ФІНЕСПРЕС" 17.10.2024 р надала довідку що 19.07.2021 було здіснено операцію про перерахування грошових коштів в сумі 8500,00 грн [PERSON] на картку [NUMBER] (а.с.23-24) . На виконання ухвали суду про витребовування доказів АТ "СЕНС БАНК" надав інформацію, що [PERSON] РНОКПП [NUMBER] є клієнтом банку на його ім`я вдкрито картку маску [NUMBER] повний номер якої [NUMBER] (фінансовий номер [NUMBER] ) та наявний факт зарахування на картку 8500,00 грн . Також АТ "СЕНС БАНК" надав виписку з 19.07.2021 по 23.07.2021 згідно якої 19.07.2025 на картку [PERSON] зараховано 8500,00 грн . Таким чином суд встановив, що ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» виконало у мови договору позики № 75661379 від 19.07.2021 та надало 8500,00 грн [PERSON] . Доказів, що [PERSON] у строки обумовлені договором та додатком №1 до договору, а саме повернув 8500,00 грн та разом з відсотками 1776,00 грн до 18.08.2021 матеріали справи не містять. Отже заборгованість [PERSON] перед ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за договором позики № 75661379 від 19.07.2021 становит 10276,00 грн з яких: - 8500,00 грн заборгованість за кредитними коштами; - 1776,00 грн заборгованість за відсотками за користування коштами 8500,00 грн протягом 30 днів. Нарахування відсотків\~поза межами\~дії договору\~є направомірним\~з огляду\~на висновки,\~які \~ висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (ст. 514 ЦК України). 27.01.2022 було укладено договір №27/01/2022 відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75661379 (а.с.35-39), у відповідності до порядку та умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» як фактор, зобов`язалося передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», як клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові право вимоги до боржників за договорами. Сторони погодили, що за фактом відступлення Прав вимоги Фактор стає стороною всіх Основних договорів, укладених між Клієнтом та Боржниками, на умовах передбачених Основними договорами, в тому числі, але не виключно, права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами Основних договорів. Право вимоги, що відступається згідно даного Договору включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за Основними договорами, право на одержання яких належить Клієнту. Факт виконання зазначених умов та здійснення оплати доводиться відповідним розрахунком заборгованості від 10.03.2023 (а.с.33), платіжним дорученням №32465 від 27.01.2022 (а.с.40), Актом приймання-передавання Реєстру Боржників за Договором Факторингу № 27/01/2022 від 27.01.2022 (а.с.40), листом ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» про підтвердження відступлення права вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» щодо [PERSON] (а.с.25), реєстром боржників №1 до Договору факторингу 27/01/2022 від 27.01.2022 (а.с.41-43), витягом з реєстру боржників №1 до Договору факторингу 27/01/2022 від 27.01.2022 (а.с.44). У свою чергу у подальшому, 10.03.2023 року, аналогічним чином між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №10-03/2023/01 (а.с. 45-52), за умовами якого «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», як клієнт, відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», як фактору, своє право грошової вимоги до боржників за рядом договорів, включно із правом вимоги до відповідача\~за Договором №75661379 від 19.07.2021 щодо загальної заборгованості за кредитом у сумі\~24\~846,62 грн. Факт виконання зазначених умов та здійснення оплати доводиться відповідним реєстром боржників до Договору про відступлення (купівлю-продажу) прав вимоги від 10.03.2023 (а.с.53-56), реєстром боржників до Договору 10-03/2023/01 (а.с.67). Оскільки заборгованість [PERSON] перед ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за договором позики № 75661379 від 19.07.2021 становила 10276,00 грн з яких: - 8500,00 грн заборгованість за кредитними коштами; - 1776,00 грн заборгованість за відсотками за користування коштами 8500,00 грн протягом 30 днів. То відповідно і до нових кредиторів перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, як те визначено в ст.514 ЦК України. Щодо 3% річних та інфляційних втрат. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року №2120-IX\~(набрав чинності 17.03.2022)\~розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України\~доповнено пунктом 18 такого змісту: "18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)". Тому, нарахування інфляційних та 3% річних на підставі ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~за період з 27.01.2022 по 23.02.2022 (28 днів) є правомірним та відповідає ст.625 ЦК України. Розрахунок 3% річних- 19,56 грн ті інфляційних втрат - 136,00 грн є правильним. Отже в цій частині вимоги підлягають задоволеннію. За таких\~обставин суд\~приймає рішення\~про часткове\~задоволення позову\~та стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивача \~заборгованність за договором позики № 75661379 від 19.07.2021 в сумі - 10431,56 грн з яких: - 8500,00 грн заборгованість за кредитними коштами; - 1776,00 грн заборгованість за відсотками ; - 19,56 грн 3% річних- ; - 136,00 грн ті інфляційних втрат; Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату витрат на правничу допомогу в сумі 9000 грн, та судового збору в сумі 2422,40 грн суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково то на підставі\~ ч.1 ст. 141 ЦПК України\~ з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1017 грн. (10431,56 грн : 24846,62 х 2422,40 грн=1017,00 грн , оскільки позивачем при зверненні до суду через систему "Електронний суд" було сплачено 24.02.2024 за платіжною інструкцією № 0499550076 -2 422,40 грн, які зараховані до чпеціального фонду Державного бюджету України (а.с.86) . Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). \~ \~ \~ \~Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. \~ \~ \~ \~Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved