Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що ним був пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини через об`єктивні обставини. Після початку бойових дій у 2014 році позивач разом із дружиною переїхав з Донецької області до м. Дніпра, зареєструвавшись як ВПО. Під час короткочасного візиту в Харцизьк у квітні 2022 року, вже після початку повномасштабного вторгнення РФ, його дружина померла. Реєстрацію смерті було здійснено на тимчасово окупованій території, де позивач отримав свідоцтво про смерть російського зразка. Через неможливість виїхати на підконтрольну Україні територію та ув`язнення за проукраїнську позицію у т.зв. «Ізоляції» в м. Донецьку, він не міг своєчасно звернутись до нотаріуса. У 2024 році, після складного транзиту через кілька країн, позивач прибув до м. Дніпра, де зміг зареєструвати факт смерті дружини через суд та отримати українське свідоцтво. Згодом він звернувся до нотаріуса, отримав право на спільного майна. Однак йому відмовили у визнанні права на спадщину щодо частини, що належала дружині, через пропущений строк.Позивач вважає, що пропуск строку був зумовлений поважними причинами, передбаченими ч.3 ст. 1272 ЦК України, з огляду на окупацію, неможливість звернення до нотаріуса, відсутність українських документів та фактичну ізоляцію. Просить суд визнати причини пропуску строку поважними та надати додатковий строк для прийняття спадщини. Ухвалою суду від 28.01.2025 року було відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 22.04.2025 року закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача Дніпровської міської радив судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та ухвалити рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини. Позивач [PERSON] є чоловіком померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтвом про укладення шлюбу вiд 25.05.1994 року. Починаючи з 2014р. [PERSON] та [PERSON] зареєструвались як тимчасово переміщені особи за місцем свого фактичного проживання за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями довідок про взяття на облік ВПО від 08.12.2014 року. [PERSON] померла11.04.2022, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Однак, оскільки реєстрація факту смерті відбулась на тимчасово окупованій території, в листопаді 2024р. позивач звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з заявою окремого провадження про встановлення факту смерті його дружини [PERSON] , і згідно з рішенням суду по справі № 202/13742/24 від 26 листопада 2024р., його заява була задоволена, і встановлено факт смерті його дружини [PERSON] , що підтверджується копією судового рішення. Після цього позивач на підставі вказаного судового рішення отримав в Індустріальному відділі ДРАЦС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 18 грудня 2024р. свідоцтво про смерть [PERSON] , померлої [INFO] серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді грошових коштів в розмірі 34 474,00 грн. На підставі\~ст. 1261 ЦК України\~позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Для отримання після смерті [PERSON] долі спадкового майнагрошових вкладів, оформлених ними разом на її ім?я, позивач з відповідним свідоцтвом про смерть дружини звернувся до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори, де 17 січня 2025р.отримав свідоцтво про право власності на грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться на рахунках у філії-Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» у ТВБВ №/305482/000422/060422/: № [NUMBER] , з залишком 58405,01 грн.; № [NUMBER] з залишком 0.00 (нуль) грн. № [NUMBER] з залишком 10544,93 грн., що підтверджується копією Свідоцтва про право власності від 17.01.2025 року. За одним рахунком, в АТ «Ощадбанк» є залишок грошових коштів в сумі 58 405, 01 грн., де половина суми (одному з подружжя) становить 29 202,00 грн., а за іншим рахунком в цьому ж банку - грошові кошти в сумі 10 544,93 грн., де половина суми (одному з подружжя) становить 5 272,00 грн. Тобто, спадкове майно - грошова сума, що залишилась після смерті [PERSON] становить 34 474,00 грн. 17 січня 2025 р. позивач звернувся до нотаріуса з метою отримання частини грошових коштів, що належала [PERSON] , однак йому було відмовлено в оформленні прав на спадщину, оскільки він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.01.2025 року. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч. 1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1ст. 1268\~ЦК України). Згідно ч.1ст. 1269 ЦК Україниспадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За правилами ч. 3ст. 1272 ЦК Українипро надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30.05.2008 року встановлено, що при вирішенні питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у своїйпостанові від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17визначив, коли строк прийняття спадщини буде вважатися пропущеним з поважних причин. Згідно з цим судовим рішенням поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців;2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна;3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними;4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України;5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Виходячи із досліджених доказів, судом встановлено, що спадкодавець помер [INFO] . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом та мав би звернутись до нотаріальної контори про прийняття спадщини до 11.10.2022 року включно. Він же до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся лише в січні 2025 року, з пропуском встановленого строку на прийняття Загальновідомими обставинами, які не потребують доказування, відповідно до\~ст.82 ЦПК України\~є введенняУказом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, який продовжений понині. Таким чином, суд вважає, що з об`єктивних причин ( інтенсивні бойові дії внаслідок збройної агресії рф, які припали на весь період 6-місячного строку для прийняття спадщини) позивач на день спливу строку для подання заяви про прийняття спадщини не мав змоги звернутись до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини та вчасно подати заяву про своє бажання її прийняти тому що, вимушений був застосовувати додаткові зусилля для організації свого життя в умовах воєнного стану. Виходячи із принципу пропорційності між досягненням можливої мети та інтересами суспільства, з одного боку, та переслідуємо метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд, яке включає право доступу до суду, що окрім звернення до суду для вирішення певного питання передбачає те, що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення особою свого права, та застосовувати принцип «пропорційності» при втручанні в право власності, щоб не порушити ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», позов слід задовольнити, а позивачу - надати додатковий строк для прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Тому суд вважає, що строк позивач пропущений з поважної причини та позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved