Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 30. 09.2013 року інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області, в ході перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, встановлено, що [PERSON] проведені будівельні роботи з реконструкції магазину-кафе за адресою: [ADDRESS] із збільшенням геометричних розмірів шляхом будівництва прибудови без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт в інспекції ДАБК, про що було складено акт перевірки. 30.09.2013 року було видано припис з вимогою усунути порушення містобудівного законодавства. Також, 30.09.2013 року складено протокол про адміністративне правопорушення № 355. Постановою від 04.10.2013 року відповідачку притягнуто до адміністративної відповідальності в порядку ст. 96 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Так, 11.02.2014 року проведено колегіальне обстеження земельної ділянки у складі начальника управління Держземагентства у м. Херсоні Херсонської області, в.о. заступника начальника управління контролю за використанням та охороною земель у Херсонській області, начальник відділу оперативного контролю дотримання вимог чинного законодавства, заступника начальника управління, начальник відділу земельних відносин департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради (ХМР), головного спеціаліста сектору Суворовського району відділу планування та забудови міста управління містобудування та архітектури департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради, головного спеціаліста інспекції з контролю за благоустроєм та санітарним станом міста Херсона Департаменту житлово-комунального господарства Херсонської міської ради. За результатами обстеження встановлено, що відповідачка здійснила прибудову до кафе на земельній ділянці, яка є власністю Херсонської територіальної громади та не відводилася їй у користування під будівництво будь чого. Просив суд зобов`язати відповідачку знести самочинно збудовану прибудову до будівлі кафе-магазину, котрий розташований за адресою: [ADDRESS] , площею 144, 2 кв.м та стягнути судові витрати на користь позивача. Ухвалою суду від 12.08.2024 скасовано заочне рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 26.03.2015 року по цивільній справі за позовом Херсонської міської ради до [PERSON] про знесення самочинного будівництва. 16.09.2024 відповідачка надала до суду відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позову. Зазначила, що відповідно до договору купівлі-продажу від 10.10.2008 [PERSON] на праві власності належить нежитлова будівля магазин-кафе загальною площею 263,6 кв.м, що розташований на земельній ділянці площею 176 кв.м та знаходиться в [ADDRESS] . Рішенням ХМР від 20.05.2021 №286 поновлено договір оренди земельної ділянки, укладений між позивачем та відповідачем площею 0,0176 га, кадастровий номер 6510136300:29:001:0022 під магазином-кафе з надбудовою мансардного поверху, строком на 10 років. Відповідачка з 2014 року неодноразово зверталася до ХМР із клопотанням про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, орієнтовною площею 380 кв.м. Вимоги позивача вважає незаконними, оскільки прибудова до будівлі кафе-магазину, котра розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 144,2 кв.м. не є самочинно збудованою прибудоваю, оскільки право власності на нього набуто відповідно до рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 21.12.2012. Ухвалою суду від 19.05.2025 закрито підготовче провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно, належним чином, про причини неявки суд не повідомила. У відповідності до вимог ч. 2ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу від 10.10.2008 [PERSON] на праві власності належить нежитлова будівля магазин-кафе загальною площею 263,6 кв.м, що розташований на земельній ділянці площею 176 кв.м та знаходиться в [ADDRESS] . З акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил від 30.09.2013 року, вбачається, що відповідачкою проведені будівельні роботи з реконструкції магазину-кафе за адресою: [ADDRESS] із збільшенням геометричних розмірів шляхом будівництва прибудови без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт в інспекції ДАБК. Так, 30.09.2013 року головним державним інспектором інспекції ДАБК у Херсонській області було видано припис [PERSON] вимогою усунути порушення містобудівного законодавства та складено протокол про адміністративне правопорушення № 355. Згідно постанови від 04.10.2013 року відповідачку притягнуто до адміністративної відповідальності в порядку ст. 96 Кодексу України про адміністративне правопорушення та піддано штрафу у розмірі 6\~\~800, 00грн. Однак, постановою Суворовського районного суду м.Херсона від 28.10.2013 року позов [PERSON] задоволено, скасовано постанову інспекції ДАБК у Херсонській області №697/Х від 04.10.2013. Ст. 9 Закону України "Про архітектурну діяльність"\~\~передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів. Здійснення будівельних робіт на об`єктах містобудування без одержання дозволу відповідних рад згідно вимогам статті\~\~\~\~29 Закону України „Про планування і забудову територій" або його перереєстрації, а також здійснення будівельних робіт не зазначених у дозволі є самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність відповідно до закону. Наказом Державного комітету будівництва, архітектури і житлової політики № 273 затверджене Положення "Про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт". Пунктом 1.1. встановлено, що дозвіл на виконання будівельних робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації та капітального будівництва будинків, споруд та інших об`єктів, розширення і технічного переоснащення є документом, що посвідчує право забудовника та генерального підрядника на виконання будівельних робіт, у відповідності до затвердженої проектної документації, підключення до інженерних мереж та споруд та надає право відповідним службам на видачу ордера на проведення земляних робіт. Згідно до ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Однак, судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 21.10.2012 визнано право власності за [PERSON] на терасу літ. «а», загальною площею144,2 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 09.01.2013 внесено виправлення в описову частину рішення, у зв`язку з чим правильним слід читати дату рішення «21.12.2012 року». Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 23.10.2024 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ХМР на заочне рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 21.12.2012. Рішенням ХМР від 20.05.2021 №286 поновлено договір оренди земельної ділянки, укладений між позивачем та відповідачем площею 0,0176 га, кадастровий номер 6510136300:29:001:0022 під магазином-кафе з надбудовою мансардного поверху, строком на 10 років. Крім цього, відповідачка 16.07.2014 зверталася до ХМР із клопотанням про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, орієнтовною площею 380 кв.м. В силу\~ч.1,2\~ст.321\~ЦК України\~право власності\~є непорушним.\~Ніхто не\~може бути\~протиправно позбавлений\~цього права\~чи обмежений\~у його\~здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952 передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. В силу ч.1 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених\~Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed