Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Саксаганської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав, призначення опікуном. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 16 січня 2023 року рішенням П`ятихатського районного суду. [PERSON] звернулась до Служби у справах дітей про надання висновку щодо доцільності (недоцільності) позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно її дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають за адресою [ADDRESS] та доцільності призначення її опікуном братів. Вона є сестрою по матері неповнолітнім [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; їхній батько - [PERSON] [INFO] , помер [INFO] . [PERSON] має намір стати опікуном своїх братів, оскільки фактично вони залишились без батьківського піклування. Вона заміжня, проживає в м.Дніпро разом з чоловіком в приватному будинку, який є власністю подружжя. Чоловік не заперечує проти того, щоб його дружина стала опікуном своїх братів та розділяє спільно з нею бажання взяти [PERSON] та [PERSON] у свою родину. Мати - [PERSON] участі у вихованні не приймала та не приймає по теперішній час; згідно рішення П`ятихатського районного суду, мала сплачувати аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] , але з 2019 року їх не сплачувала. [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, навіть не цікавився їх життям, не відвідує їх вдома чи навчальному закладі, веде аморальний спосіб життя та зловживає алкогольними напоями. Також [PERSON] добровільно написала заяву, яку було засвідчено [PERSON] - приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області про те, що вона дає згоду на залучення до виховання [PERSON] та [PERSON] їх сестру [PERSON] та їх представництво, під час реалізації прав і законних інтересів в навчальних закладах, лікувальних закладах, органах влади та місцевого самоврядування, опіки та піклування, правоохоронних органів, суду, фізичних і юридичних осіб та інш. Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 02.05.2025 року відкрито провадження по даній справі в порядку загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить задоволити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи - служби у справах дітей Саксаганської сільської ради Шевченкл Н.Л. в підготовче судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву з проханням розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого, [INFO] , - в с.Саксагань, П`ятихатського району, Дніпропетровської області [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.18) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02 квітня 2010 року, - в с.Саксагань, П`ятихатського району, Дніпропетровської області [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.19) Згідно копії рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2023 року, - шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення суду набрало законної сили.(а.с.80) Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 21 січня 2025 року в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, - [INFO] помер [PERSON] (а.с.17) Відповідно до рішення виконавчого комітету Саксаганської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області від 12.03.2025 року, - визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . (а.с.5-6) Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ,- заборгованість по аліментам [PERSON] станом на 01.01.2025 року становить 323504 грн. 82 коп. (а.с.25-26) Згідно коії заяви [PERSON] , що завірена приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дудник Т.В.- [PERSON] дає згоду на зулучення до виховання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , яка не буде перешкоджати нормальному розвитку дітей (а.с.32) Згідно копії довідки - характеристики, виданої виконавчим комітетом Саксаганської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області - [PERSON] за місцем проживання характерезується задовільно, громадський порядок не порушує. Має неповнолітніх дітей, яких вона не виховувала так як місце проживання дітей було визначено службою у справах дітей з батьком, тому що [PERSON] часто вживає алкогольні напої, веде аморальний спосіб життя. З дітьми зв`язок не підтримує, матеріально не допомагає. Має заборгованість по аліментам на дітей (а.с.29) Згідно копії характеристики, виданої ФОП [PERSON] - [PERSON] є надзвичайно відповідальною та сумлінною працівницею. Вона проявляє високий професіоналізм у виконанні своїх обов`язків, завжди відповідально ставиться до роботи та є надійним членом колективу. Її особисті якості, такі як доброзичливість, чесність та комунікабельність, роблять її цінним працівником (а.с.33) Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості", - [PERSON] , [INFO] на території України станом на 01.04.2025 року незнятої чи непогашеної судимості не має (а.с.42) Як роз`яснено у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 18 грудня 2008 року по справі «Савіни проти України» наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У частині 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Також, суд приймає до уваги те, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»). Крім цього вирішуючи даний спір, суд враховує позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у справі № 402/428/16-ц від 17 жовтня 2018 року, яка зводиться до такого. Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява №2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). У зазначених справах ЄСПЛ не визначав обов`язкового врахування судами принципу 6 Декларації прав дитини, яка не є міжнародним договором. Разом з тим положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. Отже, своїми діями відповідач порушує свої зобов`язання, закріплені в ст. 51 Конституції України, а саме, " Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття ". У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Оцінюючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки остання не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, виховання, підготовку до самостійного життя, що негативно впливає на фізичний та психологічний розвиток дітей як складову виховання, а тому позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved