Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з даним позовом, у якому просила визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 2,2353 га, кадастровий номер 7122583700:04:001:0085, розташовану в адміністративних межах Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області. Позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що після смерті її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , відкрилася спадщина за законом на земельну ділянку площею 2,2353 га, кадастровий номер 7122583700:04:001:0085, розташовану в адміністративних межах Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області. [PERSON] 03.02.1998 був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР №0246559. Належна [PERSON] земельна ділянка, відповідно до переліку нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок за рішенням Набутівської сільської ради є паєм по населеному пункту Корнилівка. Набутівською сільською радою затверджено технічну документацію, відповідно до якої земельній ділянці площею 2,2353 присвоєно кадастровий номер 7122583700:04:001:0085. Відповідно до рішення Набутівської сільської ради, ця земельна ділянка увійшла в перелік земельних ділянок, що перебувають під охороною сільської ради щодо якої невизначені власники та передана в оренду ТОВ «НВФ`Урожай». У позові вказано, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на цю земельну ділянку, оскільки втрачено сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР №0246559, виданий 03.02.1998, у зв`язку із чим державний нотаріус Гончаренко Ю.І. винесла постанову про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, тому позивач і звернулася до суду. Відповідно до ухвали попередньо визначеного складу суду від 19.09.2024 справа підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче провадження у справі не завершено. Ухвалою судді Літвінової Г.М. від 02.12.2024 прийнято до провадження цивільну справу, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Витребувано у Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Черкаської області копію спадкової справи №63/2024 від 03.05.2024 щодо майна [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 19.03.2025 закрито підготовче провадження. Справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явилася, звернулася із заявою, у якій просила розгляд справи провести без її участі. Відповідач направив до суду заяву, відповідно до якої розгляд справи просив провести у відсутність їхнього представника, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа, будучи повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася.Згідно з поданою заявою просили розгляд справи провести у відсутність їхнього представника, не заперечили проти задоволення позову. У зв`язку з неявкою учасників фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. [PERSON] помер [INFO] у с. Кірове Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 12.12.2012 виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області (а.с.39). За життя [PERSON] був виданий 03.02.1998 сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР №0246559. Указане підтверджується відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 25.03.2024, у якій зазначено, що на ім`я [PERSON] було видано сертифікат серії ЧР №0246559 на право на земельну частку (пай) по КСП «Росія» с. Кірове Корсунь-Шевченківського району Черкаської області розміром 2,46 умовних кадастрових гектари, Державний акт взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) не видавався. (а.с.45). Село Кірове перейменовано на село Корнилівка. Згідно з довідкою виконавчого комітету Набутівської сільської ради від 09.04.2024 №255 [PERSON] , [INFO] , до дня смерті [INFO] , постійно проживав та був зареєстрований разом з дружиною [PERSON] по [ADDRESS] . Крім них у господарстві ніхто не зареєстрований та не проживав (а.с.44). Таким чином, місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця [PERSON] - с. Корнилівка Черкаського району Черкаської області. Родинні відносини [PERSON] та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 19.12.2000 (а.с.38). Після смерті [PERSON] за заявою його дружини [PERSON] про прийняття спадщини було заведено Корсунь-Шевченківською державною нотаріальною конторою спадкову справу №63/2024 від 03.05.2024. Копію указаної спадкової справи на виконання ухвали суду від 02.12.2024 нотаріус надала суду (а.с.83-91). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №76845827 від 03.05.2024 убачається, що спадкодавець [PERSON] заповіту не залишив, спадкового договору не укладав. Крім позивача спадщину після смерті [PERSON] ніхто не приймав. Постановою Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори від 18.05.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), яка належала [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР №0246559, виданого 03.02.1998, так як цей сертифікат втрачений. На підтвердження втрати сертифіката на право на земельну частку (пай) позивач надала суду опубліковане у місцевій газеті "Надросся" №37 від 12.09.2024 оголошення про втрату сертифіката на право на земельну частку (пай) та оголошення його недійсним (а.с.62). З вище викладеного слідує, що [PERSON] за життя 03.02.1998 був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР №0246559. Проте відповідно до змісту позовних вимог позивач просить визнати право власності на земельну ділянку площею 2,2353 га, кадастровий номер 7122583700:04:001:0085, розташовану в адміністративних межах Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області. Належна спадкодавцю земельна ділянка, відповідно до переліку нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок за рішенням Набутівської сільської ради від 05.02.2021 є паєм по населеному пункту Корнилівка (а.с.46-50). Набутівською сільською радою затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), що перебувають під охороною сільської ради, як спадкове майно щодо якого невизначені власники та спадкоємці, загальною площею 48,0343 га, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в адміністративних межах Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області. Указані земельні ділянки передані в оренду ТОВ «НВФ Урожай» (а.с.51). Земельній ділянці площею 2,2353 га присвоєно кадастровий номер 7122583700:04:001:0085. Відповідно до рішення Набутівської сільської ради, ця земельна ділянка увійшла в перелік земельних ділянок, що перебувають під охороною сільської ради щодо якої невизначені власники та передана в оренду ТОВ «НВФ`Урожай» (а.с.52-53). Відповідно до договору оренди землі від 01.09.2022 земельна ділянка площею 2,2353 га, кадастровий номер 7122583700:04:001:0085 Набутівською сільською радою передана в оренду ТОВ «НВФ Урожай» (а.с.54-56). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав №310672557 від 23.09.2022 убачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 7122583700:04:001:0085 площею 2,2353 га, як нерозподілена (не витребувана) земельна ділянка [PERSON] за рішенням Набутівської сільської ради передана в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності спадкоємця на цю земельну ділянку або до набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою (а.с.57). Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог суд зазначає таке. В абз. 3 п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.5.2008 р. №7 «Про судову практику в справах про спадкування» вказано, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема ЦК УРСР, якщо строк на її прийняття закінчився до 01.01.2004. Вказане відповідає положенням п.п. 4,5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Зазначений порядок застосування законодавства про спадкування підтверджений також і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 у справі №145/797/15-ц. Оскільки часом відкриття спадщини є день смерті особи, що передбачено як за ч. 2 ст. 1220 ЦК України так і за ст. 525 ЦК УРСР, враховуючи, що [PERSON] помер [INFO] , то до таких спадкових відносин слід застосовувати норми ЦК УРСР. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Виходячи зі змісту наведеної норми закону, прийняття спадщини може підтверджуватися діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк із дня відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п.113 "Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" №18/5 від 14.06.1994, яка була зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07.07.1994 за №152/361, та була чинна до 03.03.2004, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 ЦК УРСР). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу або квитанції про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Згідно статтей 529-530 ЦК УРСР 1963 року існує дві черги спадкоємців за законом: спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родичу. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Судом встановлено, що на день смерті [PERSON] з ним проживала та була зареєстрована [PERSON] . Факт їхнього спільного проживання пітверджується довідкою виконавчого комітету Набутівської сільської ради від 09.04.2024 №255. Таким чином, [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийняла спадщину, що відкрилася після смерті її чоловіка [PERSON] , так як вступила в управління та володіння майном померлого. Під час розгляду справи судом встановлено, що спадкова маса після померлого складається із земельної частки (пай) площею 2,46 умовних кадастрових гектарів по КСП «Росія» с.Кірове відповідно до сертифіката на право на земельну частку серії ЧР №0246559, який видано на ім`я [PERSON] 03.02.1998. Державний акт взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) не видавався. При вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин ЗК України 1990 року, Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень ЗК України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з нормами ст. 25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» та ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) може бути об`єктом спадкування. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні було встановлено, що державний нотаріус визнала факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON] , проте відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) виключно з підстави втрати правовстановлюючого документа на неї. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо нотаріус обґрунтовано відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оригінал правовстановлюючого документа втрачено, про що у ЗМІ розміщено відповідне оголошення газеті «Надросся» №38 від 19.09.2024 (а.с.62). Таким чином, позивач довела, що вона відповідно до приписів чинного законодавства вступила у спадщину після смерті чоловіка. Через відсутність правовстановлюючого документа визнання за позивачем права власності на спадкове майно можливе лише у судовому порядку. При цьому, суд не вбачає підстав для визнання за позивачем у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 2,2353 га, кадастровий номер 7122583700:04:001:0085, розташовану в адміністративних межах Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, оскільки із досліджених доказів судом установлено, що до спадкового майна належить право на земельну частку (пай) з земель колективної власності колишнього КСП підприємства «Росія» с. Кірове Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, розміром 2,46 умовних кадастрових гектари, яке належало [PERSON] на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР №0246559, виданого 03.02.1998. Щодо технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), то суд зауважує, що така була виготовлена та затверджена після смерті спадкодавця. З огляду на викладене, аналізуючи зібрані в справі та досліджені докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме наявні підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай). На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial