Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

У лютому 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього коштів у розмірі 69266,11 грн та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17.11.2022 в м. Покровськ відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю транспортного засобу Renault, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (далі - відповідач) та транспортного засобу Volkswagen, д.н. [NUMBER] . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11.01.2023 відповідача визнано винним у вчиненні ДТП та накладено адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП. Станом на дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпіла сторона звернулася до позивача із заявою на відшкодування шкоди. На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату власнику транспортного засобу Volkswagen, д.н. [NUMBER] на суму 69266,11 грн. Тому, просить стягнути з відповідача зазначену суму в порядку регресу. Ухвалою суду від 17.02.2025 відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, через підсистему Електронний суд подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції на адресу зареєстрованого місця проживання. До суду повернулися поштові конверти, адресатні відповідачу, з довідкою про причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою». Як встановлено у ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У свою чергу, відповідач не повідомляв суд про зміну своєї адреси. Правом на подання відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, відповідач не скористався, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 17 листопада 2022 року о 09 год. 15 хв. в м. Покровськ на перехресті вул.Захисників України та Володимировська, де рух регулюється сигналами світлофора, водій автомобіля Renault, д.н. [NUMBER] , [PERSON] , рухаючись на заборонений червоний сигнал світлофора, не надав переваги у русі автомобілю VOLKSWAGEN, д.н. [NUMBER] , який рухався на дозволений сигнал світлофора, у результаті чого сталось зіткнення з автомобілем під керуванням [PERSON] , чим порушив п. 8.7.3. е) Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Зазначені обставини встановлено постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11.01.2023 у справі №204/11639/22 якою на [PERSON] накладено адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП у виді штрафу на користь держави (а.с.7). У силу ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку з тим, що станом на дату настання ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП не була застрахована (а.с.8), до Моторного (транспортного) страхового бюро із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпіла сторона та надала всі необхідні документи (а.с.9-20). Згідно з висновком експертного дослідження №ЕД-19/105-22/4448-АВ від 06.02.2023 вартість матеріального збитку, завданого в результаті пошкодження автомобіля Volkswagen\~ Passat, д.н. [NUMBER] станом на 17.11.2022 становить 69 266,11 грн (а.с.21-42). На підставі Наказу №3/3770 від 27.02.2023 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та Довідки №1 від 23.02.2023 про розмір відшкодування шкоди (а.с.43), МТСБУ здійснило регламентну виплату власнику пошкодженого автомобіля «Volkswagen д.н. [NUMBER] на суму 69299,11 грн, що підтверджується платіжним дорученням №823596 від 27.02.2023 (а.с.44). Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Згідно з ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник мав до особи відповідальної за завдані збитки. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV (надалі - Закон України № 1961-IV) вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 21.1. ст. 21 Закону № 1961-IV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без полісу\~ обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією на страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне\~ визнання договорів такого страхування. На виконання вимог Закону України № 1961-IV цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній\~ правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо)\~ володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка и завдала. Оскільки позивач відшкодував потерпілій стороні матеріальну шкоду, яка завдана з вини [PERSON] , до нього перейшло право вимоги до відповідача. Враховуючи, що матеріальні збитки відповідач у добровільному порядку не відшкодовує, будь-які підтвердження протилежного в матеріалах справи відсутні, позовні вимоги Моторного транспортного страхового бюро обґрунтовані та підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої\~ судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн (а.с.6). На підставі викладеного і

Outcome: approved