Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

У серпні 2024 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 01 вересня 2020 року було укладено Договір суборенди нежитлового приміщення №175 між ТОВ «ДЕВІТА ВТВ» та [PERSON] , відповідно до умов якого ТОВ «ДЕВІТА ВТВ» надає в суборенду [PERSON] офісне приміщення загальною площею 8,4 кв.м за адресою: [ADDRESS] . 15 листопада 2021 року між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до Договору суборенди №175, відповідно до умов якої загальна суму Договору складає 1000,00 грн. за місяць (п.2.1 Додаткової угоди), у випадку нецільового використання об`єкта Суборендар сплачує штраф розмірі 100% від суми Договору; затрати на утримання орендованого об`єкту (електроенергія, опалення, вивіз побутових відходів) Суборендар оплачує згідно рахунку Орендаря (п.2.5.Додаткової угоди). Орендар щомісячно надавав представнику Суборендаря виставлені рахунки-фактури, які він сплачував. Але починаючи з серпня 2023 року, Суборендар перестав сплачувати виставлені йому рахунки Орендарем за Договором суборенди нежитлового Приміщення №175. Загальна сума, яка була сплачена відповідачем за Договором суборенди становить 7000,00 грн. 13.03.2024 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію-вимогу, яка залишилась без задоволення. Тому вважає своє право порушеним та таким, що підлягає судовому захисту. З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, остаточно просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Девіта ВТВ» заборгованість за суборенду офісного приміщення в сумі 18000,00 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 серпня 2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено розгляд справи. 08 жовтня 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Не погоджуючись з позовними вимогами, зазначає, що відповідач щомісяця сплачувала вартість суборенди на підставі отриманих рахунків по липень 2023 року. Але в липні 2023 року між Орендарем та Суборендарем виник конфлікт і орендар змінив замок в офісному приміщенні, в зв`язку з чим доступ до приміщення для Суборендаря став неможливим, тому з серпня 2023 року відповідач приміщенням не користувався. Рахунки на оплату офісного приміщення за період з серпня 2023 року по березень 2024 року відповідач не отримувала, електроенергією не користувався. Також зазначає, що договір суборенди нежитлового приміщення є нікчемним так як не був нотаріально посвідченим. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог. 14 жовтня 2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Зазначає, що наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов`язку здійснити оплату, оскільки такий обов`язок виникає на підставі договору, а не на підставі рахунку. Також зазначає, що відповідно до ст.793 Цивільного кодексу України, договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (іх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до п.6.1. Договору суборенди термін оренди складає один рік з моменту прийняття об`єкта оренди, що орендується, за актом прийому-передачі. У разі, якщо жодна із Сторін не повідомила за 30 календарних днів до закінчення строку дії Договору письмово про небажання продовжувати договірні стосунки, даний Договір вважається пролонгованим щоразу на один рік. Враховуючи викладене просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив задовольнити позовні вимоги. У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приписами\~ст. 269 ЦК України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі\~ст. 525 Цивільного кодексу України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~цивільного кодексу України. Згідно\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 759-763 ЦК України\~за договором найму (оренди) одна сторона (наймодавець), в нашому випадку - Орендар, передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договір найму укладається на строк, встановлений договором. Згідно з ч. 1\~ст. 611 ЦК України\~визначена, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1\~статті 612 Цивільного кодексу України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною другою\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1\~ст. 628 ЦК України\~зазначає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і породжені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України\~встановлено обов`язковість договору. Відповідно до ч. 4.\~ст.631 ЦК України, передбачено, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно з частиною першою\~статті 901 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини першої\~статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що між що 01 вересня 2020 року укладено Договір суборенди нежитлового приміщення №175 між ТОВ «ДЕВІТА ВТВ» та [PERSON] , відповідно до умов якого ТОВ «ДЕВІТА ВТВ» надає в суборенду [PERSON] офісне приміщення загальною площею 8,4 кв.м за адресою: [ADDRESS] . 15 листопада 2021 року між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до Договору суборенди №175, відповідно до умов якої загальна суму Договору складає 1000,00 грн. за місяць (п.2.1 Додаткової угоди), у випадку нецільового використання об`єкта Суборендар сплачує штраф розмірі 100% від суми Договору; затрати на утримання орендованого об`єкту (електроенергія, опалення, вивіз побутових відходів) Суборендар оплачує згідно рахунку Орендаря (п.2.5.Додаткової угоди). Станом на момент судового провадження у відповідача існує заборгованість по сплаті суборендної плати у розмірі 18000,00 грн. Щодо відсутності оплати фактично підтверджено і відповідачем при розгляді справи. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості користування приміщенням саме через дії, рішення або бездіяльність позивача. По суті, відповідач обмежився лише власними поясненнями. Також суд не приймає доводи відповідача про нікчемність правочину, оскільки при його укладенні сторони погодили строк один рік, що відповідає вимогам ст. 793 ЦК України. У подальшому, відповідач користувався приміщенням та сплачував орендну плату, жодних вимог щодо укладення договору з нотаріальним посвідченням не вимагав. Оскільки позивач свої зобов`язання по наданню послуг із суборенди нежитлового приміщення, яке розташоване в будівлі за адресою: [ADDRESS] виконала належним чином, а зобов`язання щодо своєчасної оплати за надані послуги із суборенди приміщення, з боку [PERSON] не виконані, що свідчить про те, що відповідач ухиляється від сплати коштів за надані послуги, внаслідок чого порушує свої зобов`язання за договором. На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами ТОВ «ДЕВІТА ВТВ» до [PERSON] , встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не оплачував спожиті послуги з суборенди нежитлового приміщення, яке розташоване в будівлі за адресою: [ADDRESS] , тому права позивача підлягають захисту, потрібно стягнути з відповідача на користь позивача 18 000 грн. заборгованість по сплаті суборендної плати. В зв`язку із задоволенням позову з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved