Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до повноліття сина. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі з 25.09.2023 року та мають малолітнього сина, проте сімейні стосунки припинено, відновлювати їх сторони не мають наміру, шлюб існує формально, примирення не можливо, відповідач не надає належної допомоги на утримання дитини, яка перебуває на утриманні позивача. На підставі викладеного позивач звернулась до суду та просила розірвати шлюб і стягнути аліменти. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала (а.с.27). Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав. Оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явилася в судове засідання без поважних причин і не подав відзив, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд згідно вимог ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно ст.ст.110, 112, 113 СК України: позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно 180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно ст.ст.181, 191 СК України позивач, як мати дитини, має право на отримання від відповідача, як батька дитини, аліментів на утримання дитини від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.09.2023 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , яке видане 25.09.2023 року Первозванівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області, актовий запис №6 (а.с.8). Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , яке видане 16.01.2020 року Кропивницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м.\~Дніпро), актовий запис №3 (а.с.9). Витяги з реєстру Первозванівської територіальної громади від 01.12.2023 року свідчать, що [PERSON] і [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.7, 9). Сторони проживають окремо, сімейні стосунки припинено, відновлювати їх сторони не бажають, шлюб існує формально, характер взаємовідносин, які склалися між сторонами, робить їх подальше спільне життя не можливим, примирення не можливо. Відповідач є батьком дитини, проте належної участі щодо утримання сина не приймає, а тому дитина перебуває на утриманні позивача. Таким чином, враховуючи, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення позову до суду прийнято з усвідомленням його наслідків, примирення сторін не можливо, розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушуються права, свободи чи інтереси інших осіб, позивач самостійно забезпечити належне утримання малолітньої дитини не може, а тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, який є батьком дитини та повинен її надати, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, що не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін і дитини, а також відповідає вимогам Сімейного кодексу України. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що з відповідача на користь позивача та держави підлягають стягненню судові витрати, що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України. Відповідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в стягненні аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved