Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

У лютому 2025 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованість за кредитним договором № 101123528 в розмірі 52 700 грн, а також стягнути судові витрати. В обґрунтування позову вказує, що 27.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 101123528, зобов`язання за яким відповідачем не виконано. На підставі договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», позивачу за плату передано право вимоги до відповідача за кредитним договором № 101123528. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 18.02.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у підготовчому судовому засіданні 10.04.2025. 05.03.2025 на адресу суду від представника відповідача - адвоката Борусевича С.Й., надійшов відзив, в обґрунтування якого вказано про часткове визнання позову, а саме тіла кредиту в розмірі 17 000 грн та комісії в розмірі 1 700 грн. В решті зазначено, що [PERSON] є військовослужбовцем та учасником бойових дій, який брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у зв`язку з чим на нього розповсюджуються гарантії, соціальний та правовий захист визначенні положеннями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (№2011-ХІІ) та відповідно до пункту 15 статті 14 цього Закону, йому не нараховуються штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом. Заявлено про понесені відповідачем витрати на правничу допомогу. 06.03.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказано про нарахування відсотків відповідно до умов договору через невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань. Також зазначено, що для звільнення військовослужбовцій від сплати відсотків за кредитними договорами, їм необхідно звернутись до банку з переліком документів, встановлений Міністерством оборони України. Відповідач не надав жодних документів про те, що він має пільги, встановлені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Вказано про завищення розміру витрат на правничу допомогу представника відповідача. Просить задовольнити позов в повному обсязі, відмовити відповідачу у стягненні витрат на правничу допомогу та провести розгляд справи за відсутності представника позивача. 10.03.2025 на адресу суду від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив з додатковими обґрунтуваннями позиції сторони відповідача. 21.05.2025 на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача з проханням розглядати справу без його участі. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось, суд перейшов до стадії ухвалення рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 27.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 101123528, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 17 000 грн. За вказаним вище договором погоджено строк позики 30 днів до 26.01.2022 за пільговою процентною ставкою 2% від фактичного залишку кредиту за кожен день та стандартною процентною ставкою 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день. Комісія за надання кредиту становить 1 700 грн. Між позикодавцем та відповідачем також узгоджено графік платежів за договором про споживчий кредит (додаток № 1 до договору позики), загальна вартість кредиту становить 28 900 грн за умови дотримання строків повернення коштів. В подальшому від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами. Так, згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 101123528 на суму 52 700 грн, з яких:\~ 17 000 грн - сума основної заборгованості; 34 000 грн - сума заборгованості за процентами, 1 700 грн - сума заборгованості за комісією. Відповідно до довідки Військової академії (м. Одеса) № 1/55/1182 від 26.10.2023, курсант [PERSON] перебуває на військовій службі, а саме навчанні у Військовій академії (м. Одеса). Термін навчання - чотири роки, до червня 2027 року. З 29.07.2023 знаходиться на утриманні за рахунок державних коштів на видах забезпечення за курсантськими нормами: грошове, продовольче, речове, квартирно-експлуатаційне, медичне забезпечення. Стороною відповідача надано суду довідку в/ч [NUMBER] № 82/1228 від 22.03.2024 (форма 6), відповідно до якої матрос [PERSON] , [INFO] обіймає посаду телефоніст-лінійний наглядач відділення зв`язку роти морської піхоти батальйону морської піхоти в/ч [NUMBER] , дійсно в період з 24.02.2022 по 11.05.2022, з 06.08.2022 по 07.08.2022, з 08.09.2022 по 12.09.2022, з 16.10.2022 по 17.10.2022, з 18.11.2022 по 22.11.2022, з 29.06.2023 по 18.07.2023, з 30.07.2023 по 27.08.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н.п. Максимівна, н.п. Новоукраїнка, н.п. Шевченково, н.п. Успенівка Донецької області. Згідно з посвідченням серії [NUMBER] від 02.01.2020, [PERSON] має право на пільги, встановленні законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. В матеріалах справи також міститься військовий квиток відповідача. Представником відповідача надано копію рішення суду від 22.05.2024 у справі № 357/12138/23 про стягнення заборгованості за договором № 5449502 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до [PERSON] . При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено факт укладення кредитних договорів між кредитодавцями та відповідачем, так само як і підтверджено факт отримання відповідачем кредитних коштів. З матеріалів справи вбачається, що позикодавець, надавши відповідачу кредитні кошти, зобов`язання за договором виконав, а позичальник порушив взяті на себе зобов`язання та не повернув отримані кошти. Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва. За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідача наявна прострочена заборгованість за кредитним договором № 101123528 від 27.12.2021 в розмірі 52 700 грн, з яких: 17 000 грн - сума заборгованості\~ за основною сумою\~ боргу; 34 000 грн - сума заборгованості за процентами; 1 700 грн - комісія. Разом з тим, відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII визначено, що військовослужбовці - це особи, які проходять військову службу Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій. Особливий період діє в Україні з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав, а тому дію особливого періоду не припинено. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що відповідачу проценти за користування кредитом не повинні нараховуватися, оскільки під час дії в Україні особливого періоду він брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н.п. Максимівка, Новоукраїнка, Шевченково, Успенівка Донецької області. Пільга, передбачена п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», розповсюджується не лише на період перебування пільговика безпосередньо в зоні проведення таких заходів, а на весь період дії в Україні особливого періоду. Оскільки відповідно до вказаної вище норми пільга діє з початку і до моменту закінчення особливого періоду, який в Україні розпочався у березні 2014 року після оголошення часткової мобілізації і триває по теперішній час. Крім цього, за умовами договору № 101123528 відповідачу кредит надавався строком на 30 днів з 27.12.2021, при цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту та комісії, що виникли внаслідок порушення договірних зобов`язань відповідачем, в решті позову слід відмовити. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України позивач має право на відшкодування сплаченого судового збору пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1 084,98 грн (3 028 х 35,48%).

Outcome: partial