Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

МТСБУ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.06.2023 року 15:30 год. в населеному пункті м. Краматорськ, перехресті на вул.Шкільна та вул.Старогородська, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «ВАЗ 2107», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача та транспортного засобу «ВАЗ 210430-20», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (далі потерпілий). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу потерпілого була застрахована в ПрАТ «СК «АСКО-ДС». На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином, відповідач на момент ДТП не виконав вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Своїми діями відповідач порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, що призвело до настання ДТП. Наведені обставини було перевірено та достовірно встановлено Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська при розгляді справи про адміністративне правопорушення 202/11792/23. Так, постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.07.2023 року, вина відповідача була повністю доведена судом, і його визнано винним у скоєнні ДТП. Оскільки, на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з метою відшкодування збитків та на виконання вимог ст. 35, п. 41 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 08.06.2023 року потерпілий звернувся до позивача з відповідною заявою про страхове відшкодування. Водночас 08.06.2023 року потерпілий, на виконання вимог ст. 33 Закону, звернувся до позивача із відповідною заявою про настання дорожньо-транспортної пригоди. За результатами звернення потерпілого розгляду та його заяви, позивачем було відкрито регресну справу №93364. 18.07.2023 року експертом [PERSON] було складено Звіт №40/23 експертного автотоварознавчого дослідження. За результатами Висновку вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ 210430-20, номерний знак [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 59 610,00 грн. Потерпілим були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди у розмірі 2 750,00 грн. Позивач виконуючи вимоги ст. 41 Закону, на підставі довідки №1 від 17.08.2023 і Наказу № 3/14424 від 18.08.2023 р., а також підставі довідки № 2 від 20.08.2023 та Наказу № 3/14667 від 22.08.2023 р. про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, прийняв рішення про відшкодування шкоди потерпілому в загальному розмірі 49 818,05 грн. Позивачем була повністю відшкодована шкода потерпілому, завдана відповідачем. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з [PERSON] ( [INFO] , адреса: [ADDRESS] ) на користь «Моторного (транспортного) страхового бюро України» (код ЄДРПОУ: 21647131, адреса: 02154, м.Київ, Русанівський бул., 8,p/p IBAN: [NUMBER] ) відшкодування шкоди в порядку регресу, пов`язаних з регламентною виплатою у розмірі 49818,05 грн та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Ухвалою від 14.01.2025 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 19.05.2025 року постановлено провести заочний розгляд справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280, 281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.06.2023 року 15:30 год. в населеному пункті м. Краматорськ, перехресті на вул.Шкільна та вул.Старогородська, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «ВАЗ 2107», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача та транспортного засобу «ВАЗ 210430-20», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (далі потерпілий). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу потерпілого була застрахована в ПрАТ «СК «АСКО-ДС». На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином, відповідач на момент ДТП не виконав вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Своїми діями відповідач порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, що призвело до настання ДТП. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.07.2023 року визнано винним [PERSON] , [INFO] , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інше, справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 08.06.2023 року потерпілий звернувся до позивача з відповідною заявою про страхове відшкодування. Водночас, 08.06.2023 року потерпілий, на виконання вимог ст. 33 Закону, звернувся до позивача із відповідною заявою про настання дорожньо-транспортної пригоди. За результатами звернення потерпілого розгляду та його заяви, позивачем було відкрито регресну справу №93364. 18.07.2023 року експертом [PERSON] було складено Звіт №40/23 експертного автотоварознавчого дослідження. За результатами Висновку вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ 210430-20, номерний знак [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 59 610,00 грн. Потерпілим були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди у розмірі 2 750,00 грн. Позивач виконуючи вимоги ст. 41 Закону, на підставі довідки №1 від 17.08.2023 і Наказу № 3/14424 від 18.08.2023 р., а також підставі довідки № 2 від 20.08.2023 та Наказу № 3/14667 від 22.08.2023 р. про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, прийняв рішення про відшкодування шкоди потерпілому в загальному розмірі 49 818,05 грн. Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до підп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивача завдану шкоду. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повинні бути задоволені в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, які документально підтверджені.

Outcome: approved