Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

Адвокат Заболотній П.Л. в інтересах позивача звернувся до суду з цивільним позовом до відповідачки про поділ\~ майна\~подружжя посилаючись на те, що позивач [PERSON] перебував в шлюбі з відповідачем [PERSON] , в період перебування у шлюбі з 26.07.2006 року і до 05.09.2023 року набули у власність наступне майно: - земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку кадастровий номер 3523687700:51:000:0420 площею 0,1296 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Вартість, відповідно до звіту про незалежну оцінку майна становить 27000 грн.; - земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі кадастровий номер 3523687700:51:000:0421 площею 0,005 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Вартість, відповідно до звіту про незалежну оцінку майна становить 29200 грн.; - житловий будинок з надвірними будівлями, який складається з житлового будинку з верандою та ганком - літер А,а,а загальною площею 50.08 кв.м, житловою площею 31,10 кв.м, сараїв літер Б,Г, літньої кухні - літер В, прибудови літер б, погреба літер д, вбиральні літер г, огорожі, який розташований за адресою [ADDRESS] . Вартість, відповідно до звіту про незалежну оцінку майна становить 204000 грн.; - будівлю, нежитлова будівля номер запису про право власності 38651093 загальною площею 53,3 кв.м літер А, прибудова літер а, розташована за адресою [ADDRESS] . Вартість, відповідно до звіту про незалежну оцінку майна становить 278000грн.; - автомобіль FIAT FIORINO COMBI vin: [NUMBER] 2019 року випуску ДНЗ [NUMBER] . Вартість, відповідно до звіту про незалежну оцінку майна становить 419000грн.; Крім придбаного майна подружжя має ще і кредитні зобов`язання перед Акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» за придбання вищезазначеного автомобіля кредитний договір №29741/2020 від 22.01.2020 року на момент припинення шлюбних відносин заборгованість за кредитним договором складала 251908,76 грн. (сума, яка підлягає розподілу). Загальна сума боргових зобов`язань складає 513266,56 грн. Дані грошові кредитні кошти отримувалися з метою придбання автомобіля FIAT FIORINO COMBI vin: [NUMBER] 2019 року випуску ДНЗ [NUMBER] . Відповідно до договору поруки №29741/2020/2 від 23.01.2020 року [PERSON] є поручителем за кредитним зобов`язанням по кредитному договору №29741/2020 від 22.01.2020 року. Автомобіль FIAT FIORINO COMBI vin: [NUMBER] 2019 року випуску ДНЗ [NUMBER] є заставним майном відповідно до договору застави з Акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» від 22.01.2020 року. Відповідно до Додатку № 1 до кредитного договору «Графік погашення заборгованості» визначено суми та строки сплати кредитного зобов`язання, яке з вересня 2023 року позивач виконує самостійно. Позивач на даний час та з часу припинення шлюбних відносин сплачує кошти за кредитним зобов`язанням та планує надалі їх сплачувати відповідно до умов кредитного договору. З моменту припинення шлюбних відносин вартість кредитних зобов`язань за автомобіль складає 251908,76 грн., відповідно до звіту про оцінку вартості авто вартість авто складає 419000 грн. Таким чином при поділі об`єкта спільної сумісної власності Автомобіль FIAT FIORINO COMBI vin: [NUMBER] 2019 року випуску ДНЗ [NUMBER] буде правильним виділити вартість кредитних зобов`язань за автомобіль, а решту суми поділити навпіл, що буде справедливим розміром грошової компенсації стосовно вартості автомобіля. Таким чином грошова компенсація за автомобіль FIAT FIORINO COMBI vin: [NUMBER] 2019 року випуску ДНЗ [NUMBER] з врахуванням вартості кредитних зобов`язань складає (419000 - 251908,76):2 = 83545,62 грн. в разі сплати особі, яка звільняється від кредитних зобов`язань. Враховуючи, що спірний автомобіль знаходиться в користуванні позивача, а відповідачка згодна одержати від відповідача матеріальну компенсацію за належну їй частку автомобіля та не має наміру сплачувати за кредитними зобов`язаннями, можливо прийти до висновку, що вказаний автомобіль підлягає поділу між сторонами у справі шляхом виділення відповідачу спірного транспортного засобу з визнанням за ним права власності на цей автомобіль, із стягненням з позивача на користь відповідачки частини його вартості. Дану суму грошової компенсації позивач погоджується сплатити відповідачці в разі визнання нею позовних вимог. Після розірвання шлюбу позивач прийняв рішення про розподіл придбаного майна та кредитних зобов`язань відповідно до чинного законодавства. В позасудовому порядку відповідачка не бажає провести розподіл майна тому з метою захисту своїх прав позивач змушений звертатися до суду. Представник позивача просить суд визнати земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку кадастровий номер 3523687700:51:000:0420 площею 0,1296 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] ; земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі кадастровий номер 3523687700:51:000:0421 площею 0,005 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] ; житловий будинок з надвірними будівлями, який складається з житлового будинку з верандою та ганком - літер А,а,а загальною площею 50.08 кв.м, житловою площею 31,10 кв.м, сараїв літер Б,Г, літньої кухні - літер В, прибудови літер б, погреба літер д, вбиральні літер г, огорожі, який розташований за адресою [ADDRESS] ; будівлю, нежитлова будівля номер запису про право власності 38651093 загальною площею 53,3 кв.м. літер А, прибудова літер а, розташована за адресою [ADDRESS] ; автомобіль FIAT FIORINO COMBI vin: [NUMBER] 2019 року випуску ДНЗ [NUMBER] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . Визнати за [PERSON] право власності на частину наступного майна: земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку кадастровий номер 3523687700:51:000:0420 площею 0,1296 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] ; земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі кадастровий номер 3523687700:51:000:0421 площею 0,005 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] .; житловий будинок з надвірними будівлями, який складається з житлового будинку з верандою та ганком - літер А,а,а загальною площею 50.08 кв.м, житловою площею 31,10 кв.м, сараїв літер Б,Г, літньої кухні - літер В, прибудови літер б, погреба літер д, вбиральні літер г, огорожі, який розташований за адресою [ADDRESS] ; будівлю, нежитлова будівля номер запису про право власності 38651093 загальною площею 53,3 кв.м літер А, прибудова літер а, розташована за адресою [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на автомобіль FIAT FIORINO COMBI vin: [NUMBER] 2019 року випуску ДНЗ [NUMBER] . Стягнути з позивача з [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] грошову компенсацію за вартості автомобіля FIAT FIORINO COMBI vin: [NUMBER] 2019 року випуску ДНЗ [NUMBER] з врахуванням сплати ним кредитних зобов`язань за кредитним договором перед Акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» за придбання вищезазначеного автомобіля, кредитний договір №29741/2020 від 22.01.2020 року в розмірі 83545,62 грн. Стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явився, але від його представника надійшла заява, в якій останній просив проводити розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності та прийняти законне та обґрунтоване рішення. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі письмових доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно частин 1 та 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~4\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ч. 1 ст. 5 ЦПК України передбачає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У ч. 1 ст. 13 ЦПК України законодавець наголосив на тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності\~до\~ч.\~1\~ст.\~27\~ЦПК\~України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Представник позивача звернувся з позовом до відповідачки до належного суду, який повинен вирішити спір за його позовними вимогами. Суд зазначає, що ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 12 травня 2025 року вирішено прийняти заяву адвоката Заболотнього Павла Леонідовича, який представляє інтереси [PERSON] про часткову відмову від позовних вимог. Закрити провадження в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання автомобіля FIAT FIORINO COMBI vin: [NUMBER] 2019 року випуску ДНЗ [NUMBER] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . Визнання за [PERSON] права власності на автомобіль FIAT FIORINO COMBI vin: [NUMBER] 2019 року випуску ДНЗ [NUMBER] . Стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] грошової компенсації за частину вартості автомобіля FIAT FIORINO COMBI vin: [NUMBER] 2019 року випуску ДНЗ [NUMBER] з врахуванням сплати ним кредитних зобов`язань за кредитним договором перед Акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» за придбання вищезазначеного автомобіля, кредитний договір №29741/2020 від 22.01.2020 року в розмірі 83545,62 грн., у зв`язку із відмовою представника позивача від даної частини позовних вимог /а.с.94-96/. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 05 вересня 2023 року розірвано шлюб, зареєстрований 26 липня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області, за актовим записом № 35 між [PERSON] до [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили 20.10.2023 року /а.с.30-31/. Відповідно до світлокопії договору купівлі-продажу позивач набув у власність житловий будинок, розташований по [ADDRESS] /а.с.18/. Вартість даного житлового будинку станом на 26.07.2024 року становить 204000 грн. /а.с.9/. Зі світлокопії договору купівлі-продажу від 13 жовтня 2020 року вбачається, що позивач придбав у власність (став володільцем) нежитлової будівлі, загальною площею 53,3 кв.м, що розташована по [ADDRESS] /а.с.12/. Вартість даної нежитлової будівлі станом на 26.07.2024 року становить 278000 грн. /а.с.10/. Відповідно до світлокопії свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 8033969 від 15.08.2013 року, власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі кадастровий номер 3523687700:51:000:0421 площею 0,005 га є позивач [PERSON] /а.с.32-33/. Вартість даної земельної ділянки станом на 26.07.2024 року становить 29200 грн./а.с.7/. Крім того, згідно світлокопії свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 10196519 від 30.09.2013 року власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку кадастровий номер 3523687700:51:000:0420 площею 0,1296 га є позивач [PERSON] /а.с.35-36/. Вартість даної земельної ділянки станом на 26.07.2024 року становить 27000 грн./а.с.8/. Ч. 1 ст. 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частинами 1,\~2\~та 3\~ст.\~61\~СК України\~передбачено,\~що об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя може\~бути будь-яке\~майно,\~за винятком\~виключеного з\~цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Приписами частин 1 та 2 ст. 65 СК України передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Виходячи із положень ч. 1 ст. 68 СК розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Ч. 1 ст. 69 СК України вказує на те, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. У частинах 1, 2, 4 ст. 71 СК України наголошується, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Як встановлено судом, позивач в період перебування у шлюбі придбав нерухоме майно, а саме: житловий будинок, не житлову будівлю, та 2 земельні ділянки, а відтак, таке майно є спільною сумісною власністю подружжя, де частки чоловіка та дружини є рівними. Оформлення договорів купівлі-продажу зазначених об`єктів нерухомості відбувався відповідно до положень ст. 65 СК України, вони вчинялись в інтересах на той час існуючої сім`ї та будувались, на думку суду, на сталих довірливих стосунках, взаєморозумінні, що ґрунтувались на принципах взаємоповаги та толерантності один до одного. В пунктах 19, 22, 23, 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», Пленум роз`яснив, що вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК) , відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК). У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. При вирішенні питання про поділ спільного майна подружжя суд виходить із принципу рівності та справедливості, враховуючи й інтереси сторін щодо його розподілу, вартості майна, яке залишається у власності сторін. З огляду на викладене суд, з метою дотримання прав сторін, зважаючи на зазначене вище вважає, що поділ об`єктів нерухомості, як спільного майна подружжя повинен бути здійснений в рівних долях між сторонами. Враховуючи вмотивоване, суд приходить до наступного обґрунтованого та виваженого висновку. Так на момент звернення до суду з позовом про поділ майна подружжя, сторони не перебувають у шлюбі (шлюб припинено на підставі рішення суду), сторони в добровільному порядку не дійшли добровільної згоди щодо поділу майна, що спонукало позивача звернутись до суду з даним позовом, з метою захисту його майнових прав щодо володіння, користування та розпорядження належним спільним сумісним майном. З метою збереження балансу інтересів подружжя, дотримуючись завдань та основних принципів сімейного законодавця суд, суворо дотримуючись вищеперелічених норм матеріального права, приходить до виваженого висновку про задоволення заявлених позовних вимог та поділу спільного майна сторін за заявленими вимогами. Поділ майна відбувається в інтересах сторін та з урахування їх волевиявлення. Разом з тим з відповідачки на користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: approved