Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

27 січня 2025 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в особі директора Марії Ткаченко звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором № 3221463 від 17.11.2020 року у сумі 24163, 58 грн. Свої вимоги аргументує тим, що 17 листопада 2020 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір № 3221463, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 7500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит в строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених умовами Договору. 30 грудня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 30-12/2021, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» право грошової вимоги до позичальників за Договорами кредиту, у тому числі за Договором № 3221463, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] . 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача. Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні. У порушення зазначених умов договору відповідач своє зобов`язання щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та сплати суми основного боргу у розмірі та строки, визначені вищевказаним договором, не виконала належним чином. Заборгованість за кредитним договором становить 24163 грн 58 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7500 грн, заборгованості по відсоткам на дату відступлення права вимоги у розмірі 16410 грн, інфляційних збитків 219 грн 06 коп. та нарахованих 3% річних 34 грн 52 коп. Оскільки відповідачем кредитні зобов`язання не виконані, сума боргу підлягає примусовому стягненню. Ухвалою судді від 10 лютого 2025 року позовну заяву ТОВ «Коллект Центр» прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Не погоджуючись з позовними вимогами, відповідач [PERSON] через представника адвоката Мишковську Т.М. подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог, як безпідставних та необгрунтованих. Вважає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не є належним доказом, оскільки не містить детального опису нарахованої заборгованості, дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом, періоди нарахування відсотків, інфляційних витрат та 3% річних. У відповіді на відзив представник позивача Ткаченко М.М., посилаючись на п.п. 6.3, 6.5 п. 6 Правил отримання та користування кредитними коштами, проти обставин, зазначених у відзиві на позовну заяву, заперечувала, просила позов задовольнити, оскільки спір виник внаслідок протиправної поведінки Відповідача, пов`язаної з тривалим виконанням умов договору, а тому мало місце продовження строку користування позикою за ініціативою Позичальника, та правомірне нарахування відсотків. В судовому засіданні представник позивача Пилипчук Сергій Валерійович підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача адвокат Мишковська Т.М. у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до ст.ст. 12, 13\~ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно\~\~вимог статті 15 ЦК України\~\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що 17 листопада 2020 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір № 3221463, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 7500 грн на строк 30 днів, з терміном повернення до 17.12.2020 року зі сплатою процентів за користування кредитом (а.с.6). Зазначений договір підписано електронним підписом відповідача, який відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, що підтверджує факт погодження відповідачем умов кредитування. 30 грудня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 30-12/2021, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача (а.с. 24-26). 10\~січня 2023\~року між\~ТОВ «Вердикт\~капітал» та\~ТОВ «Коллект\~Центр» було\~укладено Договір\~№ 10-01/2023,\~за умовами\~якого ТОВ\~«Вердикт Капітал»\~передає (відступає)\~ТОВ «Коллект\~Центр» за\~плату належні\~йому права\~вимоги,\~а ТОВ\~«Коллект Центр»\~приймає права\~вимоги до\~боржників,\~вказаних у\~реєстрі боржників,\~у тому\~числі і\~до відповідача\~за кредитним\~договором №\~3221463\~(а.с. 31-34). Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №3221463 від 17.11.2020 року, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та позичальником [PERSON] . За умовами договору про надання кредиту № 3221463 від 17.11.2020 року, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та позичальником [PERSON] , ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» надало позичальнику кредитні кошти в сумі 7500 грн, строком кредитування 30 днів із сплатою стандартної процентної ставки 1,99% в день, яка застосовується у межах строку кредитування. З розрахунку заборгованості за договором слідує, що заборгованість [PERSON] перед товариством станом на 02.01.2025 року становить 24163 грн 58 коп., з яких: 7500 грн - заборгованість за тілом кредиту, 16410 грн 00 коп. - заборгованість по відсоткам; 34 грн 52 коп. 3 % річних; 219 грн 06 коп. інфляційні збитки (зворот а.с. 23). Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) частина 1 ст. 610 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з вимогами ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідачкою були сплачені: 24514 грн 47 коп. в якості погашення кредиту, що підтвердив в судовому засіданні представник Позивача (зворот а.с. 14, ас. 15). Однак суду не надано чіткого розрахунку заборгованості за позикою, який містив би детальний опис нарахованої заборгованості, дати нарахування складових загальної заборгованості за Позикою (за тілом, за відсотками), періоди нарахування відсотків, інфляційних витрат та 3% річних. У відповідності до п. 6.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) нараховуються Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів (а.с. 8). ТОВ «Коллект центр» відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Суд звертає\~увагу,\~що після\~спливу визначеного\~договором строку\~кредитування чи\~у разі\~пред`явлення до\~позичальника вимоги\~згідно з\~частиною другою\~статті 1050\~ЦК України,\~право кредитодавця\~нараховувати передбачені\~договором проценти\~за кредитом\~припиняється. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 р по справі № 300/438/18. Пунктом 3 самого Договору позики (на умовах повернення в кінці строку позики) № 3221463 від 17.11.2020 року (а.с. 6) встановлено, що проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Згідно умов Договору знижена процентна ставка/день складає 1,99%, процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною за день 2,70% (а.с. 6). Отже, сума зобов`язань по поверненню кредиту та процентів вважається простроченою з 17.12.2020 року + 90 календарних днів. Відповідачкою не в повному обсязі повернута сума кредиту та проценти у період, зазначений в кредитному договорі, внаслідок чого застосовується п. 6.5 кредитного договору і проценти за користування кредитом нараховуються окремо за 30 днів строку договору та 90 днів понадстрокового користування Позикою. Як зазначено у Постанові КЦС ВС від 09.08.2023 року №201/6750/16 (61-1245св22), при визначенні розміру заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку зроблений позивачем розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково, зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок це процесуальний обов`язок суду. За 30 днів строку договору сума процентів складає 4477,50 грн: (7500 (сума Позики) х 1,99% (знижена процентна ставка) х 30 календарних днів (строк Позики). За 90 днів понадстрокового користування Позикою 18225 грн: (7500 (сума Позики) х 2,7% (процентна ставка за понадстрокове користування Позикою) х 90 календарних днів. Отже, на користь Позивача підлягає стягненню сума процентів 4477,50 грн +18225 грн = 22702 грн 50 коп. Відповідачкою були сплачені кошти 24514 грн 47 коп. в якості погашення кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості (зворот а.с. 14, ас. 15). Сума погашення більша на 1811 грн 97 коп, ніж сума процентів. Отже по тілу Позики з Відповідача підлягає стягненню сума 7500 грн 1811 грн 97 коп = 5688 грн 03 коп. Враховуючи, що отримані кредитні кошти в добровільному порядку відповідачкою повернуті частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за тілом позики в розмірі 5688 грн 03 коп. Посилання представника Позивача на те, що відбувалась пролонгація (прожовження строку користування позикою) саме за ініціативою Позичальника жодним чином не доведені, а проведення Позичальником проплат суд розцінює як виконання обов`язку по погашенню позики. Щодо нарахованих інфляційних збитків та 3% річних, суд зазначає, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, як наслідок, право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передують подачі такого позову. Суд погоджується із розрахунком, здійсненим ТОВ «Вердикт Капітал», з моменту набуття права вимоги до [PERSON] , якою на цей час вже було порушено зобов`язання (а.с. 23), та вважає за необхідне стягнути з Відповідача інфляційні збитки в розмірі 219 грн 06 коп. та нараховані 3% річних у розмірі 34 грн 52 коп. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України, і стягує з відповідачки на користь позивача суму сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 595 грн 65 коп. (5941 грн 61 коп. х 2422 грн 40 коп / 24163 грн 58 коп.). Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Так, у матеріалах справи міститься: копія договору № 07-06/2024 від 07.06.2024 року про надання правової допомоги; копія прайслиста АО «Лігал Ассістанс»; копія платіжної інструкції від 12 липня 2024 року на суму 57000,00 грн; заявка на надання юридичної допомоги № 606 від 01 липня 2024 року на суму 9000,00 грн; витяг з акту №1 про надання юридичної допомоги від 05 липня 2024 року на суму 9000,00 грн (а.с. 34-38). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст. 77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «Коллект Центр» витрат на професійну правничу допомогу. Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження), невеликий обсяг досліджуваних доказів, виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи клопотання сторони Відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 1 000 грн. За таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у сумі 1 000 грн, тим самим частково задовольнивши дану вимогу.

Outcome: partial