Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

23.04.2025 до Тиврівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебуває з [PERSON] у шлюбі, який зареєстрований 13 липня 2012 року виконавчим комітетом Василівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис № 1. У них є двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу проживатимуть з нею. Спільне майно вони з відповідачем розділять добровільно. Фактично їх шлюб розпався. Вони з відповідачем проживають окремо протягом 8 місяців. На разі у відповідача є інша жінка, з якою він перебуває в фактичних шлюбних відносинах. Причиною припинення спільного проживання стало те, що вони з відповідачем часто конфліктували, у них різні інтереси і плани на майбутнє, на виховання дітей. Внаслідок конфліктів між ними склалися погані відносини, вони втратили взаємні почуття. За таких обставин подальше проживання з відповідачем та збереження цього шлюбу є неможливими. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON] . Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 30.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи суд вирішив проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримала, просить її задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. В судове\~засідання відповідач[PERSON] не з`явився, про розгляд справи належно повідомлений 07.05.2025,\~що стверджується\~рекомендованим повідомленням\~ про\~вручення поштового\~відправлення.\~ Будь-яких заяв та клопотань від нього, відзиву на позов, на час розгляду справи не надійшло. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого порядку вирішення спору, а відповідач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву до суду не подав. Із досліджених судом доказів вбачається, що 13.07.2012 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.2). Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . З позовної\~заяви вбачається,\~що фактично\~шлюб розпався,\~позивачка з\~відповідачем не\~підтримують шлюбних\~відносин,\~не ведуть\~спільного господарства\~та протягом\~останніх восьми\~місяців спільно\~не проживають.\~Вони втратили\~взаємні почуття\~один до\~одного,\~взаємоповагу та\~довіру. За таких обставин примирення між ними уже неможливе, тому збереження даного шлюбу немає сенсу і не відповідає інтересам позивачки. Дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку. Статтею 51 Конституції України, частиною 1\~статті 24\~СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно із частинами 3, 4 статті 56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті\~104, частиною 3 статті 105\~СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті\~110, статті\~112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, позивачка вважає, що примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки, на переконання суду, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. В ході розгляду справи судом не встановлено обставин, які свідчать про те, що надання строку для примирення сторонам допоможе збереженню сім`ї, оскільки їх шлюб носить формальний характер. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною 2\~статті 114\~СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved