Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача вартості спожитої теплової енергії за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2022 року по 31.12.2022 року в розмірі 16278 грн. 34 коп., інфляційних втрат в розмірі 1247 грн. 08 коп., 3% річних в розмірі 747 грн. 48 коп., вартості абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2022 року по 31.12.2022 року в розмірі 66 грн. 48 коп., вартості послуги ВБС за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2022 року по 31.12.2023 року в розмірі 208 грн. 26 коп., в обґрунтування чого посилався на те, що відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення на першому поверсі житлового будинку [ADDRESS] . Позивач постачає до нежитлових приміщень відповідача теплову енергію на підставі актів про включення/виключення опалення, але відповідач не повному обсязі сплачує кошти за отримані послуги. Ухвалою суду від 10.06.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка подала заперечення, згідно з якими в березні 2022 року вона виїхала за кордон, а господарська діяльність в нежитловому приміщенні буд. [ADDRESS] була припинена, оскільки орендарі на початку війни виїхали з приміщення. В підвалі нежитлового приміщення опалення відсутнє. Також відповідачка подала заяву, в якій повідомила, що перебуває в Німеччині з березня 2022 року та не може приїхати в судове засідання, просила звільнити її від стягнення заборгованості, оскільки борг був сплачений в 2023 році. Згідно з Розрахунком теплового навантаження на опалення нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS] , загальна площа приміщень складає 127,3 м2, в тому числі площа підвалу 66,8 м2, площа приміщень 1-го поверху 60,5 м2. Система опалення приміщень 1-го поверху централізована, встановлені опалювальні прилади. В підвальному приміщенні, загальною площею 66,8 м2, опалювальні прилади системи централізованого опалення відсутні. Через приміщення проходять ізольовані трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення житлового будинку. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, доходить наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до рішення Харківського міськвиконкому від 23.12.1998 року №1407 «Про призначення виконавців послуг у житловому фонді», зі змінами внесеними рішенням № 946 від 30.09.2001 року, КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг по централізованому теплопостачанню і підігріву гарячої води в житловому фонді м. Харкова. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019. Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, станом на 01.04.2024 року нежитлові приміщення 1-го поверху житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 126,1 м2, належали на праві власності [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного Кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частина 2 ст. 317 ЦК України зазначає, що на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Житловий будинок [ADDRESS] обладнаний централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює позивач. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Згідно із статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до частини першої ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом першим частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Із зазначених положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» випливає, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Таким чином, під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу, відповідачам), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги згідно з існуючими тарифами. Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтями 20, 21 Закону визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором. На підставі ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ № 830 від 21 серпня 2019 (зі змінами) та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затвенрджених постановою КМУ №1182 від 11 грудня 2019 (зі змінами) на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» було розміщено 31 жовтня 2021 року індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії . Зазначений договір є публічним договором приєднання, який набрав чинності 01 грудня 2021 року. Таким чином, між сторонами було укладено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Відповідно до п. 34 Індивідуального договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісячно не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Пунктом 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24 червня 2004 року передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.09.2019 у справі №904/6293/17, відповідно до статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Однак, відповідачка, отримуючи послуги з теплопостачання за період з 01.11.2022 року по 31.12.2022 року, своєчасно їх не оплачує, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість за спожиту теплову енергію за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2022 року по 31.12.2022 року в розмірі 16278 грн. 34 коп., інфляційні втрати в розмірі 1247 грн. 08 коп., 3% річних в розмірі 747 грн. 48 коп., вартість абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2022 року по 31.12.2022 року в розмірі 66 грн. 48 коп., вартість послуги ВБС за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2022 року по 31.12.2023 року в розмірі 208 грн. 26 коп. Як вбачається із Розрахунку теплового навантаження на опалення нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS] , загальна площа приміщень складає 127,3 м2, в тому числі площа підвалу 66,8 м2, площа приміщень 1-го поверху 60,5 м2. Система опалення приміщень 1-го поверху централізована, встановлені опалювальні прилади. В підвальному приміщенні, загальною площею 66,8 м2, опалювальні прилади системи централізованого опалення відсутні. Через приміщення проходять ізольовані трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення житлового будинку діаметром Ду 20 мм, довжиною 12,8 м., Ду 32 мм, довжиною 5,7 м., Ду 25 мм, довжиною 7,3 м., Ду 40 мм, довжиною 4,5 м. Так, згідно з п. 2 Розділу ІІ Базових правил визначення та розподілу між споживачами загальних обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг Методики розподілу комунальних послуг, обсяг спожитої теплової енергії на опалення приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з транзитними мережами опалення, через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення Q відкл.і), розраховується за передбаченою формою. Доказів звернення до позивача з заявами щодо коригування нарахувань відповідачка суду не надала. З 01 липня 2022 року набрали чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності та публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, які опубліковані на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі». Відповідно до п. 5 Публічних договорів, виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з технічного (у тому числі аварійного) обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно і в повному обсязі оплатити виконавцю надані послуги за затвердженою вартістю в строки та умовах, визначених цих договором. Згідно з розрахунком заборгованості, який наданий КП «Харківські теплові мережі», відповідач має заборгованість: вартості абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2022 року по 31.12.2022 року в розмірі 66 грн. 48 коп., вартості послуги ВБС за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2022 року по 31.12.2023 року в розмірі 208 грн. 26 коп. Статтями\~610,\~612 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до положень ст.\~525\~ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов`язань не допускаються. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з несвоєчасною сплатою наданих послуг позивач також просить стягнути з відповідачів інфляційні втрати в сумі 1247 грн. 08 коп. та 3% річних в сумі 747 грн. 48 коп. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що встановлені вище обставини свідчать про порушення відповідачем прав позивача на належне виконання зобов`язань та вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку\~ст. 141 ЦПК України\~та стягує з відповідачки сплачену суму судового збору у розмірі 3028 грн. та витрати за отримання довідки у розмірі 80 грн.

Outcome: approved