Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

Представник Херсонської окружної прокуратури, яка діє в інтересах Управління освіти Херсонської міської ради звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, посилаючись на те, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14.08.2023 у справі № частково задоволено позов [PERSON] до Управління освіти Херсонської міської ради, [PERSON] , Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради, про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Скасовано наказ Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради від 30.12.2022 за №5 «Про призупинення дії трудових відносин» в частині призупинення трудових відносин з [PERSON] . Стягнуто з Управління освіти Херсонської міської ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.01.2023 по 01.02.2023 в розмірі 13400 грн, заробітну плату в розмірі 33500 грн та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 7000 грн. Судове рішення мотивовано тим, що порушено порядок відсторонення [PERSON] від роботи, що суперечить вимогам трудового законодавства. За таких обставин вимоги про визнання незаконними та скасування наказу №5 від 30.12.2022 судом задоволені. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14.08.2023 у справі №521/7207/23 набрало законної сили 25.09.2023. Постановою Одеського апеляційного суду від 13.06.2024 у справі №521/7207/23 частково задоволено скаргу адвоката Білої Тетяни Володимирівни, яка діє в інтересах [PERSON] на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2023 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради, Управління освіти Херсонської міської ради, [PERSON] , про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2023 року змінено в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та судових витрат на правничу допомогу. Стягнуто з Управління освіти Херсонської міської ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.01.2023 по 14.08.2023 в розмірі 49024,5 грн та витрати понесені на правову допомогу в суді першої інстанції в розмірі 17100 грн та в апеляційній інстанції 3750 грн. Постанова Одеського апеляційного суду від 13.06.2024 у справі №521/7207/23 набрала законної сили з дня її прийняття, 13.06.2024. Таким чином, є доведеним встановлений судом факт видання в.о. директора Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради Синько О.В. наказу від 30.12.2022 за №5 «Про призупинення дії трудових відносин» в частині призупинення трудових відносин з [PERSON] , з порушенням вимог трудового законодавства. на виконання рішення суду від 13.06.2024 Управління освіти Херсонської міської ради 11.09.2024 та 26.12.2024 виплатило грошові кошти на загальну суму 103 374,5 грн, яка відповідно до платіжних доручень складається з 39 464,36 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 26 967,50 грн заробітної плати, 17 100 грн витрати на правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції та 3 750 грн витрати на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції. Також, в рішенні Малиновського районного суду м. Одеси від 14.08.2023 зазначено, що середній заробіток за час вимушеного прогулу обрахований судом без віднімання сум податків та зборів. Також на рахунок ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі на користь [PERSON] нарахований єдиний соціальний внесок на середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 10 785,29 грн. Зазначений вище незаконний наказ щодо призупинення трудових відносин із [PERSON] виданий виконувачем обов`язків директора Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради [PERSON] . Зважаючи на те, що призупинення дії трудового договору із [PERSON] було із порушенням закону, що встановлено рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14.08.2023, наказ від 30.12.2022 за №5 «Про призупинення дії трудових відносин» в частині призупинення трудових відносин з [PERSON] , який підписала [PERSON] , перебуваючи на посаді в.о. директора Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради, остання як службова особа, яка видала зазначений наказ, винна у завданій шкоді, що заподіяна виконавчому органу місцевого самоврядування у зв`язку з оплатою працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, заробітної плати та витрат на правничу допомогу і несе повну матеріальну відповідальність за вказані дії. Отже, шкода завдана Управлінню освіти Херсонської міської ради незаконним призупиненням дії трудових відносин з [PERSON] підлягає стягненню з [PERSON] у сумі 103 374,50 грн. У зв`язку із чим просить стягнути з [PERSON] на користь Управління освіти Херсонської міської ради матеріальну шкоду, заподіяну незаконним призупиненням дії трудових відносин та виплатою [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 49024,5 грн, заробітної плати у розмірі 33500 та витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 20 850 грн, а всього 103 374,5 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.03.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Прокурор в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, надав відповідь на відзив, відповідно до якого зазначив, що в.о. директора Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради була [PERSON] будучи наділеною необхідними повноваженнями одноосібно було видано наказ № 5 «Про призупинення дії трудових відносин» з деякими працівниками закладу в тому числі з [PERSON] , яким було завдано збитки місцевому бюджету, тому просить задовольнити позовні вимоги з підстав викладених у позові та відповіді на відзив. Представник відповідача\~в судовому\~засіданні заперечувала\~проти задоволення\~позовних вимог,\~просила відмовити\~у задоволенні\~позовної заяви\~в повному\~обсязі,\~надала відзив\~на позовну\~заяву,\~відповідно до\~якого \~зазначила,\~що [PERSON] \~як в.о.\~директора Херсонського\~закладу дошкільної\~освіти №\~23\~Херсонської міської\~ради 30.12.2022\~року видала\~наказ №\~5,\~яким було\~призупинено трудові\~відносини з\~ [PERSON] . З позовної заяви [PERSON] наказ про звільнення або переведення [PERSON] на іншу посаду не видавала. Вказане підтверджується рішенням Малиновського районного суду міста Одеси, яким скасовано наказ № 5 від 30.12.2022 року «Про призупинення дії трудових відносин», не задоволені позовної вимоги [PERSON] про покладення обов`язку покрити матеріальну шкоду в розмірі що стягується з управління освіти Херсонської міської ради на виконуючу обов`язки завідуючої ХЗДО № 23 [PERSON] в порядку ст. 237 КЗпП України. Управлінням освіти Херсонської міської ради кошти в загальній сумі 103374,50 гривень виплачені [PERSON] на підставі рішення суду яким скасовано наказ про призупинення дії трудових відносин, що не є тотожним звільненню або переведенні працівника на іншу роботу. Враховуючи, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, а такий факт не встановлено рішенням суду, на яке посилається позивач, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Вислухавши думку\~учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно з частинами 1, 3\~ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Судом встановлено, що відповідно до наказу №12 Херсонського закладу дошкільної освіти №23 [PERSON] була прийнятна посаду кухара на 0,5 ставки з 15.03.2005року. Відповідно до наказу №5 Херсонського закладу дошкільної освіти №23 від 30.12.2022 року призупинено трудові відносини з [PERSON] з 30.12.2022р. Відповідно до рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14.08.2023 року у справі № 521/7207/23 частково задоволено позов [PERSON] до Управління освіти Херсонської міської ради, [PERSON] , Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради, про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу; скасовано наказ Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради від 30.12.2022 за №5 «Про призупинення дії трудових відносин» в частині призупинення трудових відносин з [PERSON] ; стягнуто з Управління освіти Херсонської міської ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.01.2023 по 01.02.2023 в розмірі 13400 грн, заробітну плату в розмірі 33500 грн та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 7000 грн. Судове рішення мотивовано тим, що порушено порядок відсторонення [PERSON] від роботи, що суперечить вимогам трудового законодавства. За таких обставин вимоги про визнання незаконними та скасування наказу №5 від 30.12.2022 судом задоволені. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14.08.2023 у справі №521/7207/23 набрало законної сили 25.09.2023 року. Постановою Одеського апеляційного суду від 13.06.2024 у справі №521/7207/23 частково задоволено скаргу адвоката Білої Тетяни Володимирівни, яка діє в інтересах [PERSON] на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2023 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради, Управління освіти Херсонської міської ради, [PERSON] , про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2023 року змінено в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та судових витрат на правничу допомогу; стягнуто з Управління освіти Херсонської міської ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.01.2023 по 14.08.2023 в розмірі 49024,5 грн та витрати понесені на правову допомогу в суді першої інстанції в розмірі 17100 грн та в апеляційній інстанції 3750 грн. Постанова Одеського апеляційного суду від 13.06.2024 у справі №521/7207/23 набрала законної сили з дня її прийняття, 13.06.2024 року. Таким чином, є доведеним встановлений судом факт видання в.о. директора Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради Синько О.В. наказу від 30.12.2022 за №5 «Про призупинення дії трудових відносин» в частині призупинення трудових відносин з [PERSON] , з порушенням вимог трудового законодавства. Відповідно до наказу №47 від 30.09.2024 Херсонського закладу дошкільної освіти №23 року відновлено дію трудового договору з 01.10.2024року з [PERSON] , машиністом з прання білизни. На виконання рішення суду від 13.06.2024 року Управління освіти Херсонської міської ради 11.09.2024 та 26.12.2024 виплатило грошові кошти на загальну суму 103 374,5 грн, яка відповідно до платіжних доручень складається з 39 464,36 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 26 967,50 грн заробітної плати, 17 100 грн витрати на правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції та 3 750 грн витрати на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції. Також, в рішенні Малиновського районного суду м. Одеси від 14.08.2023р. зазначено, що середній заробіток за час вимушеного прогулу обрахований судом без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів. Тому, утримано обов`язкові платежі, 8 824,33 грн податок на доходи фізичних осіб із середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 6532,5 грн податок на доходи фізичних осіб із заробітної плати та 735,36 грн військовий збір із середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Також на рахунок ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі на користь [PERSON] нарахований єдиний соціальний внесок на середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 10 785,29 грн. Таким чином, на переконання суду дослідженими доказами підтверджено, що призупинення дії трудового договору із [PERSON] було із порушенням закону, що встановлено рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14.08.2023, наказ від 30.12.2022 за №5 «Про призупинення дії трудових відносин» в частині призупинення трудових відносин з [PERSON] , який підписала [PERSON] , перебуваючи на посаді в.о. директора Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради, остання як службова особа, яка видала зазначений наказ, винна у завданій шкоді, що заподіяна виконавчому органу місцевого самоврядування у зв`язку з оплатою працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, заробітної плати та витрат на правничу допомогу і несе повну матеріальну відповідальність за вказані дії. Інформації про відшкодування відповідачем у добровільному порядку збитків, завданих у зв`язку із незаконним призупиненням дії трудового договору з [PERSON] , не встановлено. Відповідно до інформації Управління освіти Херсонської міської ради від 12.12.2024р. № 01-29/78 виплати [PERSON] відповідно до рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14.08.2023 по справі №521/7207/23 проведено з місцевого бюджету Херсонської міської територіальної громади в повному обсязі. Згідно з п. 8 ч. 2\~ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та іншими способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до\~ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до вимог\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. \~При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. \~За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Статтею 136 КЗпП України, передбачено порядок покриття шкоди, заподіяної працівником, зокрема, стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди у судовому порядку. Відповідно до п. 8 ч. 1\~ст. 134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації у випадку, коли: службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу. Згідно з ч. 3 ст. 233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Згідно\~ст. 237 КЗпП України, суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Аналогічне положення визначено в ч. 1\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктами 9 та 10 пункту 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України передбачено, що кошти, відшкодовані державою з державного бюджету (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування з місцевих бюджетів) згідно з цим пунктом, вважаються збитками державного бюджету (місцевих бюджетів). Посадові та службові особи органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), дії яких завдали шкоди, що відшкодована з бюджету, несуть цивільну, адміністративну та кримінальну відповідальність згідно з законом. У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» вказано, що застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі п. 8 ст. 134 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або яким затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі. Відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини. Аналогічних висновків Верховного Суду містяться у постанові від 12.01.2022 у справі № 161/10391/21. У п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (з подальшими змінами) роз`яснено, що при незаконному звільненні або переведенні на іншу роботу, виконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після введення в дію п. 8 ч.1 ст. 134 та нової редакції ст. 237 КЗпП України (з 11.04.1992) настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб і обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону, а не лише явного, як передбачалось раніше. Зазначене також узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 11.04.2018 року у справі № 161/6047/16-ц, згідно із якими посадова особа, яка винна у незаконному звільненні працівника та затриманні виконання рішення суду про поновлення на роботі, має покрити шкоду, заподіяну установі у повному розмірі сплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу. У пункті 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками»\~судам роз`яснено, що, застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі пункту 8\~статті 134 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або яким затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі. Пунктом 6 Постанови № 14, передбачена відповідальність керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників, а також керівників структурних підрозділів на підприємствах, в установах, організаціях та їх заступників, якщо шкоду заподіяно зайвими грошовими виплатами до яких відносяться, зокрема, суми заробітної плати. Відповідно до п. 20 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред`явлення регресного позову. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов Херсонської окружної прокуратури, яка діє в інтересах Управління освіти Херсонської міської ради до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди не підлягає задоволенню судом, оскільки не ґрунтується на вимогах закону, так як п.8 ст. 134 КЗпП України не передбачає відшкодуванню шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації винною особою у разі незаконного припинення трудових відносин з працівником, а лише у разі незаконного звільнення чи незаконного переведення працівника.

Outcome: dismissed