Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Київського районного суду м.Харкова із позовною заявою до Харківської міської ради, третя особа: П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), про поновлення строку на прийняття спадщини за заповітом, відповідно до якої просить визначити їй, [PERSON] , додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті діда, [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] помер її рідний дід, [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Зазначає, що за життя [PERSON] заповів все належне на час його смерті майно їй. Інші спадкоємці після смерті діда, як за законом, так і за заповітом, відсутні. Вказує, що 02.11.2021 вона звернулася до П`ятої міської Харківської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті діда, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку із неподанням заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строку із дня смерті діда. Причиною пропуску установленого законом строку для прийняття спадщини, позивачка зазначає введення на всій території України в період з 09.12.2020 по 01.07.2023 карантину та\~запровадження обмежувальні\~протиепідемічні заходи\~з метою\~запобігання поширенню\~на території\~України гострої\~респіраторної хвороби\~\~COVID-19.\~На час\~смерті спадкодавця\~відбувся пік\~поширення COVID-19, що обумовило ряд обмежень стосовно перебування населення в громадських місцях. Починаючи з квітня 2021 року вона періодично хворіла з підозрою на вірусну інфекцію без звернення до медичних закладів, так як медичні установи надавали допомогу тільки критично хворим, а з 10.09.2021 остаточно захворіла на короно вірусну хворобу та надалі 20.09.2021 госпіталізована в КНП ХОР «Обласна клінічна інфекційна лікарня» з діагнозом короно вірусна хвороба SARS-CoV-2 (двобічна пневмонія), у зв`язку з чим знаходилася на стаціонарному лікуванні до 01.11.2021. Також у неї на утриманні знаходиться малолітній син, який потребував постійного догляду та у зв`язку із карантином постійно знаходився вдома по причині не працюючих дитячих закладів дошкільного виховання. Тобто, до закінчення строку для прийняття спадщини -25.09.2021 вона перебувала на лікуванні, тому вважає, що пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини є поважним. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м.Харкова від 14.09.2023 визначено головуючу суддю у справі Лисиченко С.М. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 18.09.2023 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Витребувано з П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведену після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . 24.10.2023 поштовим шляхом до суду надійшов лист завідувача П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо виконання ухвали суду та повідомлено про те, що конторою спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. За клопотанням сторони позивача розгляд підготовчого засідання неодноразово відкладався. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 02.07.2024 відмовлено \~у задоволенні\~клопотання представника позивачки [PERSON] адвоката Шебанової Світлани В`ячеславівни про зупинення провадження у справі. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 22.08.2024 підготовче провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою закрито, призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 29.10.2024 замінено третю особу - П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Куксіна Станіслава Юрійовича. Відкладено розгляд справи. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 15.04.2025 витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Куксіна Станіслава Юрійовича належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведену після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 24.04.2025 на адресу суду на виконання ухвали суду надійшли витребувані документи. У судовому засіданні представник позивачки - адвокат Шебанова С.В. позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені у письмових заявах по суті справи. Не заперечувала щодо проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача та третя особа у судове засідання повторно не з`явилися, у встановленому законом порядку повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Заяв, клопотань не подавали. Відповідач правом на подачу відзиву не скористався. З огляду на неявку у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, а також згоду сторони позивача на проведення заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась згідно частини 2 статті 247 ЦПК України. Суд, заслухавши вступне слово представника позивачки, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25.03.2021 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Харків), [PERSON] , [INFO] , помер у м.Лозова, Харківської області 25.03.2021, про що складено актовий запис №5579. Відповідно даних заповіту, складений 14.11.2017 та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Трофименко Є.Ф., зареєстровано в реєстрі за №1463, [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , на випадок його смерті зробив таке розпорядження: усе майно, де б таке не було, та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті, і на що він за законом матиме право, заповідає [PERSON] , [INFO] . 03.11.2021 державним нотаріусом П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Гапоновим Є. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] з огляду на те, що нею у встановлений статтею 1270 ЦК України строк до нотаріальної контори не подано заяви про прийняття спадщини. Зазначений факт підтверджується постановою державного нотаріусу П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Гапонова Є. про відмову у вчиненні нотаріальної дії №6632/02-32 від 03.11.2021. Згідно даних листа П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори № 2038/01-16 від 05.10.2023 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Свідоцтво про право на спадщину спадкоємцям [PERSON] не видавалась. Представник позивачки у судовому засіданні пояснила, що з огляду на те, що з невідомих для позивачки причин державним нотаріусом П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори . не заведено спадкову справу на підставі поданої [PERSON] заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , з метою реалізації права на захисту спадкових прав останньої, 31.04.2024 [PERSON] , яка діє від імені [PERSON] , подано повторно заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на належну їй спадщину після смерті [PERSON] . Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю, 31.07.2024 заведено спадкову справу №45/2024. Зазначений факт підтверджується даними документів, які містяться у спадковій справі №45/2024. Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю, №156/02-31 від 31.07.2024 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті діда [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із неприйняттям спадщини у порядку, встановленому чинним цивільним законодавством України на час відкриття спадщини. Відповідно даних довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 31.07.2024, станом на 25.03.2021 за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована одна особа - [PERSON] , [INFO] . Згідно даних виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП ХОР «Обласна клінічна інфекційна лікарня» вбачається, що [PERSON] , [INFO] , перебувала на стаціонарному лікуванні із діагнозом «короновірусна хвороба SARS-19, двобічна пневмонія» в період з 20.09.2021 по 01.11.2021. Статтею 1216 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини ( частини 3\~статті 1223 ЦК України). Відповідно до статей 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування із заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається із часу відкриття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження \~\~№ 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна;складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними;перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Разом з тим, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску такого строку, виходячи з конкретних обставин справи. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Правозастосовна практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є незмінною та усталеною. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . На час смерті останній проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Доказів того, що позивачка на час відкриття спадщини проживали із спадкодавцем за однією адресою, матеріали справи не містять. Отже, враховуючи положення статей 1221,1270 ЦК України позивачка повинна була звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в період з 25.03.2021 по 25.09.2021. Разом з цим, судом встановлено, що з 12.03.2020 до 30.06.2023 на усій території України встановлено карантин відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 « Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої SARS-СоV-2»\~(\~із змінами);\~ від\~20.05.2020\~№ 392\~« Про\~встановлення карантину\~з метою\~запобігання поширенню\~на території\~України гострої\~ респіраторної\~хвороби COVID-19, спричиненої SARS-СоV-2»,\~та етапів\~ послаблення\~ протиепідемічних\~заходів;\~від 22.07.2020\~№ 641\~« Про\~встановлення карантину\~ та\~запровадження посилених\~протиепідемічних заходів\~на території\~України із\~значним \~поширенням \~гострої респіраторної\~хвороби COVID-19, спричиненої SARS-СоV-2»; постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 « Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої SARS-СоV-2». За даними Міністерства охорони здоров`я України, який є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади,\~що забезпечує\~формування та\~реалізує державну\~політику у\~сфері охорони\~здоров`я\~встановлено,\~що в\~період з\~25-26\~березня 2021 встановлено \~помаранчовий рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19 на території Харківської області та застосовано обмежувальні протиепідемічні заходи передбачені для помаранчевого рівня епідемічної небезпеки. Далі, 11 квітня 2021 року встановлений червоний рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19 на території Харківської області та застосовано обмежувальні протиепідемічні заходи передбачені для червоного рівня епідемічної небезпеки: заборонено працювати закладам харчування, розважальним закладам, ТРЦ, кінотеатрам, театрам, установам освіти (крім дитячих садів і перших класів в школах), спортзалам, ринкам. Зазначені обставини є загальновідомими та не потребують доказуванню відповідно до статті 82 ЦПК України. В межах розгляду даної справи судом встановлено, що на час сплину граничного строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (25.09.2021), позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні із діагнозом «короновірусна хвороба SARS-19,\~двобічна пневмонія» (в період з 20.09.2021 по 01.11.2021). 03.11.2021, на третій день після виписки із медичного закладу, позивачка вперше звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Вирішуючи питання поважності причин пропущення строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Звертаючись до суду, як на підстави поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини після смерті [PERSON] , позивачка посилається, зокрема, на введення на всій території України в період з 09.12.2020 по 01.07.2023 карантину та запровадження обмежувальні протиепідемічні заходи з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби \~COVID-19. Також перебування позивачки на стаціонарному лікуванні із діагнозом «короновірусна хвороба SARS-19 двобічна пневмонія» в період з 20.09.2021 по 01.11.2021. Суд зазначає, що принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Враховуючи зазначене, а також незначний проміжок пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини (1 місяць 10 днів), принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивачки в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд доходить висновку, що встановлені в межах розгляду даної справи обставини, свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивачки, як спадкоємця за заповітом при поданні заяви про прийняття спадщини. Зазначене є підставою для визначення позивачці додаткового, достатнього строку для подання заяви про прийняття спадщини, протягом трьох місяців, з урахуванням введеного на території України воєнного стану. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved