Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

21.01.2025\~року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовано тим, що 08.07.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] у електронній формі згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронну комерцію», укладено договір про надання грошових коштів у позику № 4561130724 (далі - Договір). За умовами Договору позикодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 6\~000 грн. шляхом перерахунку на картку позичальника, зазначену ним в Договорі на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику в погоджений сторонами строк або достроково і сплатити проценти за користування позикою, нараховані відповідно до умов Договору. Позичальник свої зобов`язання виконав, грошові кошти відповідачу надав шляхом перерахування на картку, однак, відповідач порушила умови Договору: грошові кошти не повернула в зазначений у Договорі строк, проценти за користування позикою не сплатила. Загальна заборгованість, з урахуванням сплати відповідачем процентів у розмірі 3\~600 грн., становить 23\~040 грн., з яких: 6\~000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 14\~040 грн. заборгованість за процентами (6\~000 грн.*1,5%*196 днів 3\~600 грн.), 3\~000 грн. неустойка за кожний день прострочення повернення позики. На підставі викладеного позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику № 4561130724 від 08.07.2024 року в розмірі 23 040 грн. Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.02.2025 року справу направлено за підсудністю до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 20.05.2025 року від [PERSON] надійшов відзив на позов, у якому заперечувала проти позовних вимог. Заперечення обґрунтовані тим, що позивачем не доведено факт перерахування на її банківський рахунок грошових коштів, не надано доказів підписання договору відповідачем. Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим законом засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Сума 17\~640 грн. процентів не є співрозмірною сумі кредиту в розмірі 6\~000 грн. та є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг. Також відповідач зазначила, що стягнення неустойки, нарахованої в період воєнного стану суперечить п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позову. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача Лукашов Р.Є. надійшла заява, у якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, у якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає в частині наданого тіла, не заперечує проти стягнення з неї 6\~000 грн., проти стягнення пені заперечує, просить відмовити в задоволенні вимоги про її стягнення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляд на таке. У ході судового розгляду встановлено, що 08.07.2024 року між сторонами в електронній формі укладено договір надання грошових коштів у позику № 4561130724 (далі - Договір). Відповідно до умов Договору позивач надає [PERSON] кредит у сумі 6\~000 грн. строком на 360 днів, а відповідач зобов`язується їх повернути і сплатити проценти з періодичністю кожні 10 днів за процентною ставкою 1,5 % на день у межах строку кредиту. Договором визначено, що за стандартною ставкою за весь строк кредитування орієнтовна вартість кредиту складає 38\~400 грн. Пунктом 7.4. Договору визначено, що за порушення позичальником строків повернення позики та /або прострочення сплати процентів у строки, визначені Договором, позикодавець має право стягнути з позичальника пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15 % від суми простроченого платежу. Відповідно до позову заборгованість [PERSON] складається з тіла кредиту в розмірі 6\~000 грн., процентів у розмірі 14\~040 грн., розрахованих наступним чином: 6\~000 грн.*1,5%/196 днів 3\~600 грн. сплачених відповідачем відсотків, а також неустойки за кожен день прострочення повернення позики або сплати процентів у строки в розмірі 3\~000 грн. 08.07.2024 року відповідач отримала від позивача кредитні кошти в розмірі 6\~000 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 19912-1354-121476718 та визнано відповідачем. Оскільки відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, то між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом (тілом кредиту) в розмірі 6\~000 грн. і відсотками в розмірі 14\~040 грн., суд виходить з такого. Відповідно до ст.\~627\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач грошові кошти отримала, що визнала у письмовій заяві, підписуючи Договір, погодилася з визначеними ним відсотками, розрахунок позивача щодо розміру відсотків не спростувала, суд доходить висновку, що заборгованість за тілом та процентами в загальному розмірі 20\~040 грн. є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача. Розглядаючи вимогу щодо стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за кожен день прострочення повернення позики в розмірі 3\~000 грн., суд виходить з такого. Положеннями ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 7.4. Договору сторонами визначено відповідальність відповідача за прострочення повернення позики у вигляді пені. Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи, що в Україні з 24.02.2022 року введено воєнний стан, який діє і на дату звернення з позовом, неустойка нарахована позивачем у період дії воєнного стану, позовна вимога про стягнення неустойки в розмірі 3\~000 грн. задоволенню не підлягає. Отже, суд задовольняє позов частково. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог, а саме в розмірі 2\~106,98 грн. (20\~040 грн. * 2\~422,40 грн./23 040 грн.) Враховуючи викладене,

Outcome: partial