Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

У квітні 2025 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернулася до Автозаводського районного суду міста Кременчука із зазначеною позовною заявою, у якій просила стягнути з [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) аліменти на утримання малолітньої [PERSON] (далі [PERSON] ), [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] батьком малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . На даний час [PERSON] фактично проживає разом з матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Позивач зазначає, що батько не бере участі у вихованні та утриманні дитини, якій необхідно забезпечити належний рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Ухвалою від 10 квітня 2025 року суд прийняв позовну заяву, відкрив провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила проводити судовий розгляд без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій позов визнав та просив проводити судовий розгляд справи без його участі. В силу вимог частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною першою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів судом враховуються положення статті 182 Сімейного Кодексу України та те, що відповідач працездатна особа, інших осіб на утриманні не має. Згідно частиною першою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За правилами статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Суд установив, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 11 липня 2018 року (а.\~с. 7). Як убачається з інформації про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №\~274 від 06 лютого 2025 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.\~с. 13). Відповідач є особою працездатного віку, має постійний дохід, а отже має можливість сплачувати аліменти. Відповідач відмовляється добровільно, за домовленістю з позивачем, надавати кошти на утримання малолітньої [PERSON] , а отже не виконує свого обов`язку щодо утримання дитини. Відповідач наведеного не заперечив та не спростував, у заяві від 26 травня 2025 року позов підтримав. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття, з дня звернення позивачем до суду, тобто з 02 квітня 2025 року. Відповідно до пункту 1 частини першої 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. За правилами пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За правилами частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Outcome: approved