Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Позивач [PERSON] 30.10.2023 року звернулась до суду з позовом до до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в особі законного представника [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в особі законного представница [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; третя особа, що не заявляє самостійних вимог районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування про встановлення факту постійного не проживання та не прийняття спадщини та визнання осіб такими, що не прийняли спадщину та втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи позов наступним. 24.11.1979 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстровано в Азербайджанській Радянській Соціалістичній Республіці місто Баку «Палац Щастя» про що вчинено відповідний запис № 5390. 5 жовтня 2009 року [PERSON] та [PERSON] отримали в подарунок від [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] ) належну їй на праві приватної власності (одну другу) частину житлового будинку [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 467 кв.м, в рівних частинах кожен, відповідно до договору дарування частини житлового будинку. Отже, [PERSON] належить на праві приватної власності частина житлового будинку [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 467 кв.м. (копія витягу про реєстрацію право власності на нерухоме майно додається) та [PERSON] належить на праві приватної власності частина житлового будинку [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 467 кв.м. (копія витягу про реєстрацію право власності на нерухоме майно додається). [INFO] помер [PERSON] ( [INFO] )в місті Запоріжжя. За час шлюбу між [PERSON] та [PERSON] народились спільні діти - [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ). В свою чергу між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, за час шлюбу у них народились спільні діти [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] . Донька Позивача [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , тож у них за час шлюбу були народженні спільні діти [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Всі вищевказані особи та окрім них ще [PERSON] зареєстровані в житловому будинку [ADDRESS] , проте фактично не проживають, своїх речей не зберігають, в будинок не навідуються, ремонти не проводять, комунальні послуги не сплачують. Отже, в будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані наступні особи [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ). [PERSON] ( [INFO] ) - є громадянином Російської Федерації та проживає Красноярському регіоні, Лабинський район, місто Лабинськ, зі своєю дружиною [PERSON] та дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] проживає з чоловіком [PERSON] та дітьми [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] в Королівстві Марокко. [PERSON] ніколи не був членом родини позивача та фактично ніколи не проживав в буднику за адресою [ADDRESS] Зареєстровані вищевказані особи лише формально та у даному будинку не проживають, більше 15 років, оскільки проживають у іншій країні. Відповідачі зареєстровані в даному будинку, проте не проживають в ньому з моменту реєстрації, оскільки виїхали до Російської Федерації та Королівства Марокко. Факт постійного не проживання відповідачів у будинку встановлено як актами їх постійного не проживання, так може підтвердити свідок [PERSON] [INFO] . Оскільки [INFO] помер [PERSON] ( [INFO] )в місті Запоріжжя та вказані вище особи були зареєстровані в будинку на момент смерті, то вони вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] , проте це не відповідає дійсності, що підтверджується матеріалами справи. Саме тому виникає необхідність встановлення факту постійного не проживання [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ) зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на день його смерті за адресою [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, відповідачі, як спадкоємці за законом, не можуть вважатись таким, що прийняли спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно не проживали разом з спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Сама по собі реєстрація місця проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини. Лише постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця саме таким. Закон також не ставить прийняття спадщини в залежність від того, яким місцем проживання особа вважала місце відкриття спадщини постійним чи тимчасовим місцем проживання. Натомість, він вимагає реального постійного проживання разом зі спадкодавцем на час його смерті без будь-яких застережень та умов. Отже, позивачка просить визнати спадкоємців -відповідачів [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ) такими, що не прийняли спадщину після померлого [PERSON] на 1/4 частини будинку а адресою: [ADDRESS] у зв`язку із непроживанням зі спадкодавцем на час відкриття спадщини; визнати факт їх непроживання та неприйняття спадщини а саме на 1/4 частину будинку за адресою: [ADDRESS] ; визнати їх та [PERSON] ( [INFO] ) такими, що втратили право користування будинком за адресою [ADDRESS] . II. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. Представник позивача в судове засідання не з?явилась, однак подала заяву про розгляд справи за її участі, просила підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи. На адресу суду надійшли заяви від [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання позову та про розгляд справи за їх відсутністю Третя особа - Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування у судове засідання не з`явилася, 29.12.2023 надіслала пояснення, в яких просить розглянути справу за відсутності представника, покладаючись при вирішенні позову на розсуд суду. Третя особа- [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. III. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ. Ухвалою від 06 грудня 2023 року відкрито провадження по справі, призначено судове засідання на 22.01.2023 р. Ухвалою від 13 грудня 2023 року виправлено описку, допущену в ухвалі судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2023 року про відкриття провадження у справі по цивільній справі N 333/10424/23, а саме вказано, що розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання по справі на 22 січня 2024 р. о 12 год. 00 хв. Ухвалою від 22 січня 2024 року витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Войтова Володимира Вікторовича копії документів зі спадкової справи, заведеної після померлого [PERSON] , відкладено підготовче судове засідання. Ухвалою від 27 лютого 2024 року витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Войтова Володимира Вікторовича витяги із Спадкового реєстру про наявність спадкових справ (свідоцтв про право на спадщину)щодо померлого [PERSON] , який помер [INFO] , а також витяги з реєстру заповітів/спадкових договорів щодо наявності заповітів даного спадкодавця та виданих свідоцтв (у разі їх видачі), відкладено підготовче судове засідання. Ухвалою від 19 березня 2024 року прийнято до розгляду заяву позивача (уточнену) про збільшення позовних вимог від 19.03.2024 . Залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] та [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] . Витребувано у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 26) інформацію про перетинання державного кордону України: - [PERSON] ( [INFO] ); [PERSON] ( [INFO] ); [PERSON] ( [INFO] ); [PERSON] ( [INFO] ); [PERSON] ( [INFO] ); [PERSON] ( [INFO] ); [PERSON] ( [INFO] ); [PERSON] ( [INFO] ); [PERSON] ( [INFO] ); [PERSON] ( [INFO] ).Витребувано з П`ятої запорізької державної нотаріальної контори (м. Запоріжжя, вул. Цитрусова, буд. 5) копії документів зі спадкової справи, заведеної після померлого [PERSON] , відкладено підготовче судове засідання. Ухвалою від 23 квітня 2024 року витребувано у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 26) інформацію про перетинання державного кордону України: - [PERSON] ( [INFO] , громадянство російської федерації/України); [PERSON] ( [INFO] , громадянство російської федерації/України); [PERSON] ( [INFO] громадянство російської федерації/України); [PERSON] ( [INFO] ); [PERSON] ( [INFO] [PERSON] ([INFO], громадянство України); [PERSON] ( [INFO] ([INFO], громадянство Республіки Марокко/України); [PERSON] ( [INFO] [PERSON] ( [INFO] , громадянство Республіки Марокко/України); [PERSON] ( [INFO] ); [PERSON] ( [INFO] ([INFO], громадянство Республіки Марокко/України); [PERSON] ( [INFO] [PERSON] ( [INFO] , громадянство Республіки Марокко/України), відкладено підготовче судове засідання. Ухвалою від 21 травня 2024 року підготовче провадження по справі закінчено, розгляд справи за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в особі законного представника [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в особі законного представница [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; третя особа, що не заявляє самостійних вимог районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування про встановлення факту постійного проживання та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації призначено у відкритому судовому засіданні на 09 липня 2024 р. Ухвалою від 09 грудня 2024 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , витребувано з Шостої запорізької державної нотаріальної контори (м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд. 25Б) завірену належним чином копію спадкової справи, в межах якої 26.12.2020 року видано: [PERSON] свідоцтво про право на спадщину, серія та номер 4-1159, на підставі якого було здійснено реєстрацію права власності 1/4 частки будинку [ADDRESS] , в тому числі завірену належним чином копію зазначеного свідоцтва про право на спадщину. Ухвалою від 26 лютого 2025 року виключено із числа третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] та [PERSON] . IV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. 24.11.1979 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстровано в Азербайджанській Радянській Соціалістичній Республіці місто Баку «Палац Щастя» про що вчинено відповідний запис № 5390. 5 жовтня 2009 року [PERSON] та [PERSON] отримали в подарунок від [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] ) належну їй на праві приватної власності (одну другу) частину житлового будинку [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 467 кв.м, в рівних частинах кожен, відповідно до договору дарування частини житлового будинку. [PERSON] належить на праві приватної власності частина житлового будинку [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 467 кв.м. (копія витягу про реєстрацію право власності на нерухоме майно додається) та [PERSON] належить на праві приватної власності частина житлового будинку [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 467 кв.м. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Запорізьким міським відділм ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області 08.01.2028, [PERSON] , [INFO] , [INFO] помер в місті Запоріжжя. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на наступне спадкове майно: частина житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування 2053 від 05.10.2009 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Лучко Н.Г. Після смерті [PERSON] державним нотаріусом П`ятої запорізької державної нотаріальної контори відкрито спадкову справу № 272 від 19.07.2018 року. Згідно матеріалів спадкової справи, справа відкрита за вимогою кредитора-АТ «Ощадбанк» від 19.07.2018, відомості про спадкоємців в матеріалах справи відсутні. Як вбачається з копії паспорту, що знаходиться в матеріалах спадкової справи, [PERSON] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . За час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народились спільні діти - [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ). В свою чергу між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, за час шлюбу у них народились спільні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Донька Позивача [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , тож у них за час шлюбу були народжені спільні діти [PERSON] [INFO] ., [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Всі вищевказані особи, окрім [PERSON] зареєстровані в житловому будинку [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , як вбачається з витягу з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи від 02.12.2023. [PERSON] зареєстрований в житловому будинку [ADDRESS] . 08 травня 2024 року на адресу Комунарського районного суду надійшла відповідь від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо перетину кордону з 08.11.2017 р. п 07.05.2024 р. відповідачами по справі. З відповіді вбачається, що [PERSON] перетнув кордон України 10.06.2019 р. о 22:49 на потязі 74 Кривий Ріг-Москва, відомості про в`ізд в Україну відсутні; [PERSON] перетнув кордон України 10.06.2019 р. о 22:52 на потязі 74 Кривий Ріг-Москва, відомості про в`ізд в Україну відсутні; [PERSON] перетинав кордон України 10.06.2018 р. маршрут АUI940 Валенсія-Івано-Франківськ, 26.06.2018 р. маршрутом АUI940 Івано Франківськ - Валенсія,08.07.2019 р. маршрут 5126 Барселона - Київ, 20.07.2019 р. маршрут 743 Запоріжжя-Барселона, 05.09.2020 р. маршрут 6795 Валенсія-Київ, востаннє виїхав з України 06.12.2020 р. маршрут 433 Запоріжжя-Сабіха, відомості про в`ізд в Україну відсутні; Водночас було повідомлено, що інформація про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України у вказаний в ухвалі суду період громадянином України [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , громадянином [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в Базі відсутня. Відповідно до пункту 17 Положення інформація про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території зберігається протягом 10 років з дня її внесення. Водночас, зберігання в Базі даних інформації з персональними даними осіб впродовж 10 років здійснюється з 08.11.2017, оскільки до набрання чинності Положення, інформація про осіб, які перетнули державний кордон України зберігалася у Базі даних протягом 5 років, в порядку визначеному наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25.06.2007 № 472. Крім того, інформують, що Головний центр обробки спеціальної інформації не може надати інформацію про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України у вказаний вище період громадянами РФ [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , оскільки відомості про прізвище, власне ім`я осіб не зазначено латинськими літерами, що унеможливлює проведення їх однозначної ідентифікації. Як вбачається з копії паспорта громадянина Російської федерації [PERSON] , [INFO] , останній зареєстрований в [ADDRESS] з 12.04.2021 року. Як вбачається з копії паспорта громадянина Російської федерації [PERSON] , [INFO] , останній зареєстрований в [ADDRESS] з 20.12.2019 року. Як вбачається з наданої копії свідоцтва про реєстрацію місця проживання [PERSON] від 04.02.2014, останній зареєстрований в [ADDRESS] . Також представником позивача надано копії паспортів із зазначенням громадянства - [PERSON] , [INFO] , громадянство -Російської федерації/України; [PERSON] , [INFO] , громадянство України; [PERSON] , [INFO] , громадянство - Республіки Марокко; [PERSON] , [INFO] , громадянство Республіки Марокко; [PERSON] ,( [INFO] , громадянство - Республіки Марокко; [PERSON] , [INFO] , громадянство - Республіки Марокко. Відповідно до Акта про фактичне не проживання особи за місцем реєстрації від 22.08.2023, виданого керівником квартального комітету № 16 Комунарського району м. Запоріжжя [PERSON] , в будинку по [ADDRESS] , частина якого належить [PERSON] , зареєстровані такі особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Зареєстровані вищевказані особи не проживають у даному будинку більше 10 років, оскільки проживають в іншій країні. Відповідно до копії домової книги, в будинку по [ADDRESS] зареєстровані всі вищевказані особи. V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Статтею 41 Конституції України установлено, що «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі». За положеннями статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України «Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном». Згідно зі статтею 391 ЦК України «Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном». Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до вимог ст. ст. 391, 396 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка є власницею 1\\4 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] та є спадкоємцем частини вказаного будинку після смерті чоловіка [PERSON] . Оскільки відповідачі, окрім [PERSON] , який зареєстрований за іншою адресою та [PERSON] мешкали за однією адресою разом з позивачкою як члени її сім`ї, суд приходить до висновку про застосування при вирішенні спору норм ст. 156ЖК України та ст. 405 ЦК України відносно них, стосовно [PERSON] - норм ст. ст. 391, 396 ЦК України . Так, відповідно до ст. 156ЖК України та ст. 405ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Відповідно до ст. 156ЖК України члени сім`ї власника квартири, в тому числі і колишні, користуються жилим приміщенням нарівні з власником. Відповідно до ст.ст. 9, 156, 157ЖК України сам факт припинення сімейних відносин з власником(власниками) квартири не позбавляє колишніх членів його(їх) сім`ї права користуватися займаним приміщенням і не є підставою для їх виселення з цього жилого приміщення. Отже, виходячи з зазначених положень закону, член сім`ї власника зберігає право користування займаним приміщенням саме на тих умовах, на яких він поселився в житлове приміщення і користується ним нарівні з власником, а втрачає член сім"ї власника право користування цим будинком лише з підстав,передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України. Оскільки, як було встановлено судом, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] як члени сім`ї власника квартири не мешкають у будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] без поважних причин, понад один рік, інше не встановлено домовленістю між ними (протилежне в судовому засіданні не встановлено, заперечень відповідачами не надано), тому на підставі статті 405 ЦК України, враховуючи також, що права малолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них), відповідачів можуть бути визнано такими, що втратили право користування житловим приміщенням, і тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Також, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаному будинку, але не проживає в ньому більше 10 років, тому на підставі ст. ст. 391, 396 ЦК України може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Що стосується визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням[PERSON] , суд не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки вказана особа не зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Далі, згідно ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зазначені особи вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків їхньої відмови від спадщини, а щодо малолітніх та недієздатних осіб - відмови, здійсненої від їхнього імені батьками (усиновлювачами), опікуном із дозволу органу опіки та піклування (встановлених частинами 2 - 4 ст. 1273 ЦК). Статтею 1269 ЦК України передбачено подання заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Статтею 1270 ЦК України визначені строки для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідно до органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ст. 1298 ЦК України передбачено, що Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно підпунктів 3.19, 3.20 пункту 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини підтверджується: витягом з реєстру територіальної громади; довідкою про реєстрацію місця проживання; іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (паспортом громадянина України, виготовленим у формі книжечки, з відміткою про реєстрацію постійного місця проживання громадянина, якщо спадщина відкрилась до 01 грудня 2021 року, рішенням суду тощо). Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Таким чином, сама по собі реєстрація місця проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини. Лише постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця саме таким. Закон також не ставить прийняття спадщини в залежність від того, яким місцем проживання особа вважала місце відкриття спадщини постійним чи тимчасовим місцем проживання. Натомість, він вимагає реального постійного проживання разом зі спадкодавцем на час його смерті без будь-яких застережень та умов. Оскільки [INFO] помер [PERSON] ( [INFO] ) в місті Запоріжжя, та діти спадкоємця як спадкоємці першої черги (як і позивачка у справі) були зареєстровані в будинку на момент смерті, то вони вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] , проте вказане спростовується матеріалами справи. Саме тому суд частково погоджується з доводами позивача, адже виникає необхідність визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що не прийняли спадщину після померлого батька- [PERSON] , померлого [INFO] , а саме: 1/4 частину будинку за адресою: [ADDRESS] у зв`язку із непроживанням зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Щодо інших відповідачів, вони не відносяться до спадкоємців першої черги, тому суд не вбачає підстав для визнання їх такими, що не прийняли спадщину після [PERSON] , померлого [INFO] Отже, позовні вимоги позивача [PERSON] є частково обґрунтованими, підтверджуються в цій частині численними доказами та підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial