Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

31.03.2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з даним позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 7965982 від 07.06.2024 року в розмірі 62182 грн 67 коп, вказуючи на те, що останній, в порушення умов договору, не сплачує своєчасно коштів на повернення суми боргу та відсотків, в результаті чого утворилася вказана заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача за договором факторингу. Ухвалою судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31.03.2025 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 23.04.2025 року з повідомленням (викликом) сторін, яке відкладено на 23.05.2025 року у зв`язку з відсутністю у суду відомостей про вручення відповідачу повідомлення про дату, час і місце судового засідання. Представник позивача - ТОВ «Факторинг Партнерс» в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнав. У визначений судом строк відзиву не подав. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено\~\~в судовому\~\~засіданні 07.06.2024\~року\~між Товариством\~ з\~обмеженою відповідальністю\~«Авентус Україна»\~та [PERSON] \~укладено договір\~про надання\~споживчого кредиту\~ №\~7965982\~(надалі\~Договір),\~відповідно до\~умов якого\~останньому надано\~грошові кошти\~в сумі\~15000\~грн 00\~коп \~строком на\~360\~днів:\~з 07.06.2024\~року по\~08.06.2024\~року \~(пп.1.3,\~1.4,\~2.2\~Договору) з визначенням стандартної процентної ставки 1.50 % в день та застосування в межах строку кредитування, вказаного в п.1.4 цього Договору та зниженої процентної ставки 1,425 % в день (пп.1.5.1, 1.5.2 Договору), який було збільшено до 21000 грн 00 коп. Вказаний договір\~підписано електронним\~підписом позичальника\~з одноразовими\~ідентифікаторами [NUMBER] ,\~ [NUMBER] \~та PD2809\~ (а.с.31-39, 7-8, 50, 56-58, 59-62, 63-65). Листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Контрактний дім» від 28.01.2025 року за № 7/7230 підтверджується факт перерахування 07.06.2024 року ТОВ «Авентус Україна» через ТОВ «ФК «Контрактовий дім» за договором № 087/20-П від 08.07.2020 року коштів в загальній сумі 21000 грн 00 коп двома платежами в сумах 15000 грн 00 коп та 6000 грн 00 коп на банківський рахунок клієнта за реквізитами платіжної карти № [NUMBER] (а.с. 9-10). 27.01.2025\~року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 27.01/25-Ф, за яким ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги ТОВ «Авентус Україна» до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.20-30). Відповідно до\~ Реєстру\~боржників до\~договору факторингу\~№ 27.01/25-Ф\~від 27.01.2025\~року \~загальна сума\~заборгованості за\~кредитним договором\~ [PERSON] \~становить 62182\~грн 67\~коп,\~із яких:\~18698\~грн 50\~коп -\~заборгованість за\~основним боргом,\~32984\~грн 17\~коп -\~ заборгованість\~за відсотками,\~10500\~грн 00\~коп -\~залишок \~заборгованості \~ по\~штрафам (а.с.41-42, 44) Згідно\~з\~розрахунком заборгованості\~за\~\~договором\~№ 7965982\~від 07.06.2024\~року розмір\~заборгованості [PERSON] \~станом на\~17.03.2025\~року становить 62182 грн 67 коп, із яких: 18698 грн 50 коп - заборгованість за основним боргом, 32984 грн 17 коп - заборгованість за відсотками, 10500 грн 00 коп - пеня (а.с. 19). \~ \~ \~ \~Випискою з\~Єдиного\~державного\~реєстру юридичних\~осіб,\~фізичних\~осіб\~-\~підприємців\~та \~громадських\~формувань та\~\~статутом \~підтверджується,\~що ТОВ\~«Факторинг Партнерс»\~ є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, основним видом\~економічної \~діяльності якого\~є надання\~інших фінансових\~послуг (а.с.45, 46-47). Статтею 205 ЦК України\~встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення\~Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно \~зі ст. 611, 625 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом;\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1\~ст.1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом\~ст. 1079 ЦК України\~сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. За приписами ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги Згідно зі ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч.2\~ст.530 ЦК України\~банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Відповідно до ст.\~12, 81\~ЦПК України \~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку, вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ. Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору кредиту між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем. При цьому, ТОВ «Авентус Україна» належним чином виконало свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредитні кошти, але належним чином не виконував свої обов`язки за договором. Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч.2\~ст.530 ЦК України\~банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Відповідно до ч. 4 ст 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з\~ вищевикладеного, враховуючи неналежне виконання відповідачем \~зобов`язань за кредитним договором № 7965982 від 07.06.2024 року, визнання ним позову, позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп, що підтверджується платіжною інструкцією кредитного переказу коштів № 0508800005 від 28.03.2025 року (а.с. 6). Розмір витрат за надання правничої допомоги становить 16000 грн (а.с.51-54). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Така ж норма зазначена в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, в загальній сумі 1211 гривень 20 копійок. З відповідача на користь позивача, відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути 1211 грн 20 коп в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору та 3000 грн 00 коп в рахунок сплати коштів на професійну правничу допомогу, з урахуванням категорії справи та об`єму роботи представника позивача, які підтверджені документально.

Outcome: approved