Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] , від імені якої діє представник адвокат Ільченко І.В., звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ земельної ділянки, обґрунтовуючи вимоги таким. [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом на праві спільної часткової власності належить по частці земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,7714 га, кадастровий номер 1225980700:01:002:0328, розташованої на території Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області. Позивачка, вирішивши розпорядитись своєю частиною земельної ділянки, звернулась до відповідача з пропозицією укласти договір про поділ майна, однак [PERSON] відмовляється вирішити це питання в позасудовому порядку. Таким чином, [PERSON] змушена звернутись до суду та просить поділити в натурі в рівних частках між співвласниками земельну ділянку з кадастровим номером 1225980700:01:002:0328, виділити кожному з них частину земельної ділянки площею 3,3857 га за планом поділу, виготовленим інженером-землевпорядником, та припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку. 07.05.2025 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивачки надала суду заяву, в якій просила провести розгляд справи без їхньої з позивачкою участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, разом з тим надав суду заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив провести розгляд справи без його участі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, не надав суду заяв з повідомленням причин неявки або з проханням відкласти розгляд справи. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 25.11.2024, зареєстрованого в реєстрі за № 674, на праві спільної часткової власності належить частка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,7714 га, кадастровий номер 1225980700:01:002:0328, розташованої на території Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області. Інша частка вказаної земельної ділянки на праві спільної часткової власності належить відповідачу, [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 24.02.2025, зареєстрованого в реєстрі за № 87. Позивачка звернулась до сертифікованого інженера землевпорядника, який на її замовлення виготовив План поділу земельної ділянки на рівні частини між співвласниками. Вирішивши розпорядитись своєю частиною земельної ділянки, [PERSON] звернулась до відповідача з пропозицією укласти договір про поділ майна, однак [PERSON] відмовився вирішити це питання в позасудовому порядку. Відповідно до ст. 355, ч. 1 ст. 356 ЦК України майно,\~що є\~у власності\~двох або\~більше осіб\~(співвласників),\~належить їм\~на праві\~спільної власності\~(спільне\~майно). Майно\~може належати\~особам на\~праві спільної\~часткової або\~на праві\~спільної сумісної\~власності. Право\~спільної власності\~виникає з\~підстав,\~не заборонених\~законом. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За нормами ст. 87 Земельного кодексу України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини двома або більше особами. Отже, позивачка та відповідач, прийнявши спадщину, отримали на праві спільної часткової власності по 1/2 частці спірної земельної ділянки. За положеннями ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 317, ч.ч. 1, 2 ст. 319, ч. 1 ст. 358 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Таким чином,\~з моменту\~набуття позивачкою\~та відповідачем\~ права\~спільної часткової\~власності на\~земельну ділянку,\~сторони мають\~право лише\~за взаємною\~згодою володіти\~та користуватись\~спільним майном,\~і за\~жодних підстав\~не мають\~права вчиняти\~дій,\~які б\~не були\~узгоджені всіма\~співвласниками. Статтею 88\~Земельного кодексу\~України передбачено,\~що володіння,\~користування та\~розпорядження земельною\~ділянкою,\~що перебуває\~у спільній\~частковій власності,\~здійснюються за\~згодою всіх\~співвласників згідно\~з договором,\~а у\~разі недосягнення\~згоди -\~у судовому\~порядку. Договір\~про спільну\~часткову власність\~на земельну\~ділянку укладається\~в письмовій\~формі і\~посвідчується нотаріально. Учасник\~спільної часткової\~власності має\~право вимагати\~виділення належної\~йому частки\~із складу\~земельної ділянки\~як окремо,\~так і\~разом з\~іншими учасниками,\~які вимагають\~виділення,\~а у\~разі неможливості\~виділення частки\~-\~вимагати відповідної\~компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до\~ст. 183 ЦК України\~подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Подільну річ можна поділити на частини, кожна з яких може бути використана для тих же цілей, для яких річ призначалась до її поділу. Наприклад, житловий будинок може бути поділений на дві частини або більше. При цьому повинна бути збережена можливість використання кожної із частин будинку як житло. Неподільна річ у разі її поділу втрачає своє цільове призначення. Статтею 367\~ЦК України визначено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 2\~ст. 158 ЗК України\~виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Отже, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. В тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, незалежно від його мотивів, здійснити виділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ спільного майна в натурі (якщо співвласників двоє) і таке право підлягає судовому захисту. В силу положень ст. ст. 15, 16 ЦК України\~та\~ст. 152 ЗК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права або застосування інших способів захисту, встановлених законом, зокрема, поділу в натурі майна, що є у спільній частковій власності.\~\~ Таким чином, враховуючи можливість поділу об`єкта нерухомого майна в натурі без втрати його цільового призначення, а також визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає можливим задовольнити позов та поділити в натурі в рівних частках між співвласниками земельну ділянку з кадастровим номером 1225980700:01:002:0328, виділивши кожному з них частину земельної ділянки площею 3,3857 га за планом поділу, виготовленим інженером-землевпорядником, та припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~142\~ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як виходить з платіжної квитанції № 5630-8255-2398-8792 від 01.05.2025 [PERSON] сплатила за подання до суду позову судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі на стадії підготовчого провадження, тобто до початку розгляду справи по суті, суд вважає можливим повернути позивачці з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого нею за подання позову до суду, що складає 605,60 грн. Інша частина сплаченого позивачкою судового збору в силу ст. 141 ЦПК України підлягає відшкодуванню на її користь за рахунок відповідача.

Outcome: approved