Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22.02.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений кредитний договір №302487228, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику кредит в сумі 26750,00 грн строком на 30 днів, зі сплатою процентів. На підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 укладеного між ТОВ «Мінівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №302487228 від 22.02.2021. Між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» 05.08.2020 укладений договір факторингу №05/0820-01, відповідно до якого останній набув права грошової вимоги за кредитним договором №302487228 від 22.02.2021. На підставі договору факторингу №28/10/24У від 28.10.2024 укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №302487228 від 22.02.2021. Проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 31\~405,34 грн. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №302487228 від 22.02.2021 у розмірі 31\~405,34 грн, судовий збір в сумі 2\~422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6\~000,00 грн. У відзиві на позов відповідач зазначила, зокрема, що позивачем не надано доказів видачі кредиту, утворення заборгованості, вказала, що надана копія доручення не відповідає вимогам законодавства, заперечувала факт відступлення права вимоги заборгованості на користь позивача. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі. У задоволенні позову просила відмовити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Предметом спору у даній справі є повернення позичальником грошових коштів та сплата відсотків. Предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 31\~405,34 грн. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», яка підписана відповідачем одноразовим ідентифікатором, вбачається, що [PERSON] подана заявка на кредит 22.02.2021 о 20617, ідентифікатор відправлений позичальнику 22.02.2021 20:22:34, ідентифікатор введений позичальником 22.02.2021 20:23:37; договір №302487228 від 22.02.2021; сума кредиту 26 750,00 грн; строк кредитування 126 днів; процентна ставка 474,5% річних; акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором), перерахування грошових коштів позичальнику 22.02.2021 20:23:44 (а.с.24). Відповідно до додатку №1 до договору №302487228 від 22.02.2021, який є невід`ємною частиною договору №302487228 від 22.02.2021, сторони погодили графік платежів, а саме: дата платежу 08.03.2021, тіло кредиту 2045,70 грн, проценти за користування кредитом 2434,32 грн, до сплати 4480,02 грн; дата платежу 22.03.2021, тіло кредиту 2231,90 грн, проценти за користування кредитом 2248,32 грн, до сплати 4480,02 грн; дата платежу 05.04.2021, тіло кредиту 2435,04 грн, проценти за користування кредитом 2044,98 грн, до сплати 4480,02 грн; дата платежу 19.04.2021, тіло кредиту 2656,66 грн, проценти за користуванні кредитом 1823,36 грн, до сплати 4480,02 грн; дата платежу 03.05.2021, тіло кредиту 2898,44 грн, проценти за користування кредитом 1581,58 грн, до сплати 4480,02 грн; дата платежу 17.05.2021, тіло кредиту 3162,20 грн, проценти за користування кредитом 1317,82 грн; до сплати 4480,02 грн; дата платежу 31.05.2012, тіло кредиту 3449,90 грн, проценти за користування кредитом 1030,12 грн, до сплати 4480,02 грн; дата платежу 14.06.2021, тіло кредиту 3763,78 грн, проценти за користування кредитом 716,24 грн, до сплати 4480,02 грн; дата платежу 28.06.2021, тіло кредиту 4106,38 грн, проценти за користування кредитом 373,66 грн, до сплати 4480,04 грн. Загальна вартість кредиту складає 40\~320,20 грн та включає в себе витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом в розмірі 13\~570,20 грн та суму кредиту в розмірі 26\~750 грн. В зазначеному додатку сторонами погоджено строк надання кредиту -126 днів, орєнтовна річна процентна ставка -237,25 процентів річних. (а.с.16). Встановлено, що додаток №1 до договору №302487228 від 22.02.2021, яким визначений графік розрахунків підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Зазначений додаток містить накладення електронного цифрового підпису, одноразовий ідентифікатор MNV42SH4, відправлено 22.02.2021 20:22:34, введено 22.02.2021 20:23:37; договір 302487228 від 22.02.2021, сума 26\~750,00 грн, строк 126 днів (а.с.16). Таким чином, суд вважає, що 22.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений договір, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит в сумі 26750,00 грн, строком на 126 днів від дати отримання кредиту, процентна ставка 474,5% річних. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, кредитний договір, укладений між сторонами у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Враховуючи наявність електронного підпису відповідача з одноразовим ідентифікатором на Додатку №1 до Договору №302487228 від 22.02.2021 та відсутність власного та електронного підпису на примірнику договору, суд вважає кредитний договір між сторонами укладеним 22.02.2021 саме на умовах визначених в цьому додатку. Відповідно до ст.1 ЗУ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", отримувач - особа, на рахунок якої зараховується сума переказу або яка отримує суму переказу у готівковій формі; переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою; платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача. Відповідно до ст. 22 зазначеного закону ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів, зокрема платіжне доручення. Під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника. Відповідно до платіжного доручення від 22.02.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснив переказ коштів в сумі 26750,00 грн згідно договору №302487228 від 22.02.2021, шляхом зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , отримувач: [PERSON] . Переказ проведено банком 22.02.2021 року (а.с.33). Окрім того, згідно довідки № 09/2024 АТ КБ ПриватБанк за дорученям ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було здійснено наступні успішні платежі через платіжний сервіс LiqPay? , а саме 22.02.2021 о 20:23 платіж на картку №5355-28ХХ-ХХХХ-7960 у сумі 26750,00 грн. Відповідно до довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» позичальником [PERSON] , ІН [NUMBER] шляхом введення22.02.2021 року о 20:33:37 одноразового ідентифікатору MNV42SH4 здійснено акцептування оферти за договором №302487228 від 22.02.2021 року та 22.02.2021 о 20:23:44 позичальнику перераховано грошові кошти (а.с.24) Таким чином, суд вважає, що у своїй сукупності наведені документи доводять здійснення 22.02.2021 переказу відповідачу 26750,00 грн та посилання відповідача на невідповідність платіжного доручення затвердженій Постановою НБУ №127 від 06.11.2019 року формі отримання грошових коштів не спростовує. Отже посилання відповідача щодо неотримання кредиту є необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 26 750,00 грн, передбаченому умовами кредитного договору, що підтверджується платіжним дорученням від 22.02.2021 (а.с.33). З матеріалів справи вбачається, що позичальником умови договору позики належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 10.08.2021 за відповідачем рахується заборгованість в загальному розмірі в розмірі 31\~405,34 грн, з яких: 17\~265,06 грн тіло кредиту; 14\~140,28 грн відсотки (а.с.65-66). Щодо відступлення права вимоги за кредитом позивачу. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» 28.11.2018\~ укладений\~ договір\~факторингу №28/1118-01\~у відповідності до якого ТОВ «Мінівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги позичальників, в тому числі за кредитним договором №302487228\~від 22.02.2021 (а.с.36-42). Предметом договору є відступлення права вимоги зазначені у відповідних реєстрах за плату. \~ \~ \~ \~Додатковими угодами до даного договору №27, 31, 32 строк дії договору продовжено до 31.12 .2024 року включно. Згідно з витягом з реєстру прав вимоги №146 від 10.08.2021 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 за кредитним договором №302487228 від 22.02.2021заборгованість становить 31\~405,34 грн, з яких: 17\~265,06 грн тіло кредиту; 14\~140,28 грн відсотки. Сторони погодили, що сума фінансування належна до сплати клієнту (ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») становить 40% від основної суми заборгованості та складає 9\~652\~621,68 грн. Сума фінансування за цим реєстром права вимоги підлягає сплаті фактором у 4 етапи до 20 числа кожного календарного місяця. Сторони підтверджують, що при підписанні цього реєстру право вимог, документи, що підтверджують право вимоги передані фактором в повному обсязі. Даний реєстр права вимог набирає чинності з дати його підписання (а.с.48-50). При цьому, відповідно до п.4.1 договору право вимоги преходить від Клієнта до Фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» 05.08.2020 укладений договір факторингу №05/0820-011, у відповідності якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «Фнансова компанія «Онлайн Фінас» право вимоги позичальників, в тому числі за кредитним договором №302487228 від 22.02.2021 (а.с.50-55). Згідно додаткових угод №2,3 до договору строк дії договору продовжено до 30.12.2024 року включно. Відповідно до п.4.1 договору право вимоги преходить від Клієнта до Фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги. Згідно з витягом з реєстру прав вимоги №11 від 31.08.2023 за кредитним договором №302487228 від 22.02.2021заборгованість становить 31\~405,34 грн, з яких: 17\~265,06 грн тіло кредиту; 14\~140,28 грн відсотки (а.с.56-57). Окрім того, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» 28.10.2024 укладений договір факторингу №28/10/24-У у відповідності до якого ТОВ «Юніт Капітал» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступити ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який оформлюється згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору (а.с.58-62). Відповідно до п.1.2. договору право вимоги преходить від Клієнта до Фактора в день підписання сторонами Акту прийманя-передачі реєстру боржників. Згідно з Актом прийманя-передачі реєстру боржників від 28 жовтня 2024 року та витягом з реєстру боржників від 28.10.2024 за кредитним договором №302487228 від 22.02.2021 заборгованість становить 31\~405,34 грн, з яких: 17\~265,06 грн тіло кредиту; 14\~140,28 грн відсотки (а.с.63-64). Відповілно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). З наведених\~договорів вбачається\~що відступлення\~права вимоги\~за кредитним\~договором відбулось\~ в межах строку дії договорів та відповідає умовам визначених сторонами. При цьому момент переходу права вимоги за кредитним договором не пов`язується із оплатою за договорами факторінг. Таким чином, матеріалами справи підтверджуються обставини щодо переходу прав вимоги від первісного кредитора до позивача, а тому посилання відповідача на відсутність у позивача права вимоги до відповідача є безпідставним. Судом встановлено та підтверджується додатком №1 до договору №302487228 від 22.02.2021, що дата платежу по кредиту становить 28.06.2021. Згідно з п.5 додатку №1 до договору №302487228 від 22.02.2021 у разі якщо повернення кредиту здійснюється позичальником не у відповідності до графіку платежів вказаного в п.1 цього додатку №1, а саме: у разі часткового дострокового повернення кредиту чи прострочення будь-якого чергового платежу (що має наслідком застосування базової процентної ставки), кредитодавець, за аналогією з порядком визначеним в абз.2 п.1 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», надає позичальнику оновлений графік платежів, шляхом відображення такого графіку в особистому кабінеті позичальника (а.с.16). Доказів складання оновленого актуального графіку розрахунків суду не надано. Окрім того, відповідно до п.1 додаткової угоди від 24.03.2021 до договору №302487228 від 22.02.2021 сторони дійшли згоди, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов договору та на підставі звернення позичальника, продовжити загальний строк, на який був наданий кредит за договором, та строк наступного чергового платежу на наступну кількість днів: чотирнадцять. Також, згідно з п.1 додаткової угоди від 06.04.2021 до договору №302487228 від 22.02.2021 сторони дійшли згоди, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов договору та на підставі звернення позичальника, продовжити загальний строк, на який був наданий кредит за договором, та строк оплати наступного чергового платежу на наступну кількість днів: чотирнадцять (а.с.17). Разом з тим, доказів підписання зазначених вище додаткових угод особисто відповідачем або в електроному вигляді матеріали справи не містять. Отже, строк дії кредитного договору до 28.06.2021. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 по справі №444/9519/12 дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Таким чином, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що проценти за користування кредитом, позикодавець має право нараховувати лише впродовж дії кредитного договору, тобто до 28.06.2021. Отже, відсотки підлягають стягненню з відповідача в період кредитування з 22.02.2021 по 28.06.2021 в сумі 21 992,44 грн. При цьому, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №302487228 від 22.02.2021 відповідачем в період з 08.03.2021 по 20.05.2021 сплачено коштів в загальному розмірі 23\~624,70 грн, з яких 9\~484,94 грн зараховано на тіло, та 14\~136,76 грн на відсотки (а.с.65-66). Таким чином, сума заборгованості за кредитним договором №302487228 від 22.02.2021 становить 15\~635,80 грн, з яких: 7\~780,12 грн заборгованість по кредиту (17\~265,06-9\~484,94=7\~780,12 грн); 7\~855,68 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (21\~992,44-14\~136,76=7\~855,68 грн). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача заборгованості за кредитним договором №302487228 від 22.02.2021 в розмірі 15 635,80 грн. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1 ст.527 ЦК України. Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У силу вимог ч.1 ст.610, ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом. Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити таке. Судом встановлено, що 30.10.2024 між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» укладений договір про надання правничої допомоги №30132024-02 (а.с.69-70). Відповідно до п.3.1, 3.3 договору про надання правничої допомоги від 30.10.2024 №30132024-02 отримання винагороди Адвокатським бюро за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару, який складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в протоколі погодження вартості послуг по договору про надання правничої допомоги №30132024-02 від 30.10.2024 (додаток №1 до цього договору) (а.с.69-70). Згідно з додатковою угодою №8 до договору про надання правничої допомоги №30132024-02 від 30.10.2024 ТОВ «Юніт Капітал» доручає, а Адвокатське бюро «Тараненко та партнери» приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту його прав та інтересів з питань, що відносяться до юрисдикції господарських судів, судів загальної юрисдикції, адміністративних судів по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами в т.ч. за кредитним договором №302487228 від 22.02.2021 укладеного з [PERSON] (а.с.71-72). Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг від 30.10.2024 Адвокатське об`єднання «Тараненко і партнери» надало, а ТОВ «Юніт Капітал» отримав такі послуги: складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до боржника, яким є [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором №302487228 від 22.02.2021 2 год, вартість послуг: 5000,00 грн; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника, яким є [PERSON] , за кредитним договором №302487228 від 22.02.2021 2 год, вартість послуг: 1000,00 грн; послуги надано на загальну суму 6\~000,00 грн (а.с.73). Верховний Суд у постанові від 15.06.2021 по справі № 159/5837/19 зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2020 року у справі №690/408/17, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правничої допомоги №30132024-02 від 30.04.2024, акт прийому-передачі наданих послуг, відповідність правової винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи та вважає за необхідне, стягнути витрати відповідача на правову допомогу у розмірі 6000 грн. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики сплачений судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. Так, позивач звернувся з позовом на загальну суму 31\~405,34 грн; позов задоволений на суму 15 635,80 грн, тобто на 49,8%. Отже, на користь позивача підлягають стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог, в сумі 1\~206,36 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1992,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial