Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь інфляційні витрати у розмірі 1\~982.23 грн. та 3% річних в сумі 672,87 грн. \~ \~ \~ \~Позов мотивує тим, що 13.08.2024 року набрало законної сили рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда у справі № 405/5417/23, яким з відповідача на її користь стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 34\~542,50 грн. Вказане рішення передано на примусове виконання і 14.10.2024 року відкрито виконавче провадження № 76291499, але на день звернення в суд кошти їй не виплачені. З метою реалізації свого права, передбаченого вказаною нормою, нею здійснено розрахунок за період прострочення: з 13.08.2024 року по 07.04.2025 року (238 календарних днів), а саме: сума боргу: 34 542,50 грн. 3% річних за 238 днів: (34 542,50 грн. * 0,03 * 238 / 365) = 672,87 грн., інфляційні втрати: розраховані шляхом множення суми боргу на щомісячні індекси споживчих цін, оприлюднені Державною службою статистики України: серпень 2024: 1.005, вересень 2024: 1.007, жовтень 2024: 1.006, листопад 2024: 1.008, грудень 2024: 1.009, січень 2025: 1.007, лютий 2025: 1.006, березень 2025: 1.008. Сукупний індекс: 1.005 * 1.007 * 1.006 * 1.008 * 1.009 * 1.007 * 1.006 * 1.008 = 1.0574. Інфляційна складова: (34 542,50 грн * 1.0574) - 34 542,50 грн = 1 982,23 грн. Загальна сума до стягнення додатково становить: 672,87 грн + 1 982,23 грн = 2 655,09 грн. Посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 08.04.2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження. 25.04.2025 року відповідачем подано відзив на позов в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] 28.04.2025 року позивачем подано відповідь на відзив. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження, фіксування судового процесу не здійснюється, сторони про час та місце розгляду справи повідомлялись та надали суду заяви про можливість розгляду справи у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та не оспорюється сторонами по справі, що 13.08.2024 року, відповідно до постанови Кропивницького апеляційного суду, набрало законної сили рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.03.2024 року у справі № 405/5417/23, яким з Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 34\~542,50 грн. Вказане рішення передано на примусове виконання і на виконання виконавчого листа, який видано на підставі вищезазначеного рішення, 14.10.2024 року відкрито виконавче провадження № 76291499, що підтверджується інформацією про виконавче провадження (а.с. 7-9). Згідно з вказаною інформацією про виконавче провадження № 76291499 державним виконавцем 14.10.2024 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору, а також накладено арешт на кошти боржника на суму 38 199,79 грн., що свідчить про те, що виконавча служба діяла оперативно, а затримка виконання рішення спричинена саме бездіяльністю відповідача, який не вжив заходів для добровільного виконання рішення суду, а тому вказана інформація спростовує твердження відповідача про винні дії виконавчої служби. Як зазначає позивач станом на 07.04.2025 року вказане рішення не виконане, кошти їй не виплачені, що свідчить про прострочення виконання грошового зобов`язання з боку боржника. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Право кредитора на захист своїх майнових прав шляхом нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних не залежить від вини боржника та підлягає задоволенню судом незалежно від наявності відповідного застереження у рішенні суду, що кореспондується висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 03.12.2019 року у справі № 520/10134/18. З метою реалізації свого права, передбаченого вказаною нормою, позивачем здійснено розрахунок за період прострочення: з 13.08.2024 року по 07.04.2025 року (238 календарних днів), виходячи із суми боргу в розмірі 34 542,50 грн. 3% річних за 238 днів: (34 542,50 грн * 0,03 * 238 / 365) = 672,87 грн. Інфляційні втрати: розраховані шляхом множення суми боргу на щомісячні індекси споживчих цін, оприлюднені Державною службою статистики України, а саме: серпень 2024: 1.005, вересень 2024: 1.007, жовтень 2024: 1.006, листопад 2024: 1.008, грудень 2024: 1.009, січень 2025: 1.007, лютий 2025: 1.006, березень 2025: 1.008. Сукупний індекс: 1.005 * 1.007 * 1.006 * 1.008 * 1.009 * 1.007 * 1.006 * 1.008 = 1.0574; інфляційна складова: (34 542,50 грн * 1.0574) - 34 542,50 грн = 1 982,23 грн. Загальна сума до стягнення додатково становить: 672,87 грн + 1 982,23 грн = 2 655,09 грн. Вказаний розрахунок відповідачем не оспорюється, тому вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, згідно з наданим позивачем розрахунком, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних в сумі 672,87грн. та 1\~982,23грн. інфляційні витрати. Частиною 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому стягненню з відповідача на корись держави підлягають судові витрати в сумі 1 211,20 грн.

Outcome: approved