Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

В березні 2025 року позивачка звернулася до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою, в якій просить стягувати з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000 гривень, на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000 гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачкою. Відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на їх утримання. Належний рівень розвитку дітей позивачка одна забезпечити не в змозі. Вважає, що батько може сплачувати аліменти на утримання дітей, оскільки є працездатною, здоровою особою, має достатню фінансову можливість. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.04.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 29.04.2025. 29.05.2025 судове засідання відкладено за клопотанням відповідача. В судовому засіданні позивачка звернулася до суду з усним клопотанням про уточнення (зменшення) позовних вимог. Просила суд стягувати з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 гривень, на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні відповідач та його представник уточнені позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечували проти їх задоволення. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Оскільки відповідач визнав, пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ст. 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 07.09.2016) та [PERSON] , [INFO] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 23.12.2014). Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.03.2025 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З довідки про доходи, яка видана директором ТОВ "ДЕДУШКА" 08.05.2025 № 38 вбачається, що сукупний дохід [PERSON] за період з жовтня 2024 по березень 2025 становить 98980, 00 гривень. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За положеннями ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, зважаючи на повне визнання позовних вимог, особу платника аліментів, а також беручи до уваги інтереси дітей, які мають право на достатній рівень матеріального забезпечення, суд приходить до висновку, що сума аліментів у розмірі 3000, 00 гривень на дитину є необхідною та достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки такий розмір аліментів визначено у відповідності до фактичних обставин справи та узгоджується із вимогами закону. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. Статтею 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено до суду 04.03.2025. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь держави слід стягнути 50 відсотків суми судового збору, що підлягала сплаті за подання позову. Інша частина судового збору компенсується за рахунок держави, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів.

Outcome: approved