Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

24 січня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі №686/11749/14-ц від 18.09.2014 року з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] стягнуто аліменти в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Позивач зазначає, що у другому шлюбі з [PERSON] у нього народився другий син [PERSON] , [INFO] , а [INFO] у відносинах з [PERSON] у нього народився третій син, [PERSON] . Окрім того, на його утриманні перебуває непрацездатна матір, [PERSON] , яка є інвалідом ІІ групи. За таких обставин на його утриманні є троє дітей та непрацездатна матір, що ставить його у скрутне матеріальне становище. Також позивач вказує, що звільнений з військової служби у запас та станом на день звернення до суду має непостійний дохід, у зв`язку із чим сплачувати аліменти в зазначеному розмірі є для позивача обтяжливим, а тому просить зменшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] з частини до 1/8 частини. 31.01.2025 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання. 19.02.2025 року справу призначено до слухання по суті. Позивач в судове засідання подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задоволити із наведених підстав. Відповідач в судове засідання подала заяву про слухання справи у її відсутності, проти позовних вимог заперечила в повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі №686/11749/14-ц від 18.09.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] стягнуто аліменти в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Копія рішення суду додається. З [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] , а з [PERSON] у позивача народився третій син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, які долучені до матеріалів справи. Окрім того мати позивача, [PERSON] , є інвалідом ІІ групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення. Позивач зазначає, що оскільки на його утриманні є троє дітей та непрацездатна матір, то це ставить його у скрутне матеріальне становище. Також позивач вказує, що звільнений з військової служби у запас та станом на день звернення до суду має непостійний дохід, у зв`язку із чим сплачувати аліменти в зазначеному розмірі є для нього обтяжливим. На підставі викладеного просить зменшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] з частини до 1/8 частини, що стало причиною звернення до суду. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. С. 5 ст. 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач як на підставу позову посилається на те, що на його утриманні є троє дітей та непрацездатна матір, що ставить його у скрутне матеріальне становище. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. А ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано належних та допустимих доказів про те, що на його утриманні окрім сина [PERSON] , [INFO] (аліменти на якого стягуються відповідно до рішення суду), перебувають також сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Так, суд звертає увагу, що позивачем надано лише копії свідоцтв про народження дітей, однак рішення про стягнення аліментів на їх утримання відсутні, як і будь які інші докази, що підтверджують їх утримання позивачем. Суд критично оцінює твердження [PERSON] про те, що його непрацездатна матір, [PERSON] , також перебуває на його утриманні, так як вона є інвалідом ІІ групи. Дійсно, в матеріалах справи міститься копія пенсійного посвідчення [PERSON] , згідно якого їй призначено пенсію по інвалідності, тобто вона отримує пенсійне забезпечення, а доказів, що вона потребує матеріальної допомоги позивачем не надано. Також [PERSON] будь яких доказів про те, що він утримує свою матір [PERSON] , до суду не надав. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`являвся, клопотань про долучення додаткових доказів до матеріалів справи, не заявляв, більше того, просив слухати справу на підставі поданих ним доказів у його відсутності. Відтак, суд приходить до висновку, що ті обставини, що на утриманні [PERSON] перебувають ще двоє малолітніх синів та непрацездатна мати, є недоведеними належними та допустимими доказами, а тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. За таких обставин по справі, суд вважає, що позовні вимоги є недоведеними та необґрунтованими, а тому в позові [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі №686/11749/14-ц від 18.09.2014 року, слід відмовити.

Outcome: dismissed