Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення суми коштів, витрачених на відшкодування навчальному закладу вартості навчання особи з інвалідністю. Вказаний позов обгрунтований тим, що 23.03.2021 між Вищим навчальним закладом «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» та Запорізьким обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів та [PERSON] було укладено договір про відшкодування навчальному закладу вартості навчання та перекваліфікації особи з інвалідністю №28 на загальну суму 102 192,00 грн. Згідно п. 1.1. договору, навчальний заклад зобов`язався здійснити навчання [PERSON] за спеціальністю «022 Дизайн» освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр», а позивач взяв на себе зобов`язання щодо відшкодування витрат на навчання, а відповідач зобов`язалась виконувати вимоги, визначені внутрішніми документами навчального закладу. Так, позивачем було відшкодовано навчальному закладу витрати за навчання відповідача у розмірі 51 096,00 грн. Наказом Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» №626-С від 11.04.2024 студентку [PERSON] було відраховано за порушення умов договору, а саме за академічну заборгованість. Відповідно до п. 4.1 абз. 7 Договору, у разі відрахування студента з навчального закладу за власним бажанням або за академічну заборгованість, студент зобов`язується повернути протягом 3-х робочих днів платнику всю суму коштів, відшкодованих останнім за навчання, в повному обсязі з урахуванням індексу інфляції на рахунок платника, відкритого в територіальному органі Державної казначейської служби України. Так, відповідач умови договору в добровільному порядку не виконала, досудову вимогу позивача залишила поза увагою, у зв`язку із чим позивач був змушений звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.11.2024 відкрито провадження у вищевказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.01.2025 цивільну справу за позовом Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до [PERSON] про стягнення суми коштів, витрачених на відшкодування навчальному закладу вартості навчання особи з інвалідністю передано на розгляд за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2025 дану справу визначено за суддею Каліушком Ф.А. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10.02.2025 суддею прийнято справу до свого провадження та призначено її в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду по суті в судове засідання. В судові засідання, призначені на 18.03.2025, 15.05.2025, представник позивача не з`явився, натомість в матеріалах справи міститься клопотання, у якому він прохав суд здійснювати розгляд справи без його участі. Окрім того, у вказаному клопотанні представник позивача позовні вимоги підтримав та прохав суд задовольнити їх в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судові засідання не з`явилась, про дати, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, зокрема шляхом направлення судової повістки про виклик до суду разом з ухвалою суду про прийняття даного позову до провадження та позовною заявою з доданими до неї документами за адресою фактичного місця її проживання як внутрішньо переміщеної особи, а саме: [ADDRESS] . Вказані процесуальні документи суду врученими відповідачу не були та повернулись за зворотньою адресою. Окрім того, про дати, час та місце розгляду справи відповідач повідомлялась шляхом розміщення оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме та, шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті Дарницького районного суду м. Києва Веб-порталу «Судова влада України». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі №24/260-23/52-б). За приписами ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд бере до уваги, що відповідач була належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи, а відтак у відповідності до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та за згодою позивача постановляє заочне рішення. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.03.2021 між Вищим навчальним закладом «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» в особі ректора Президента Таланчука П.М., що діє на підставі статуту навчального закладу (надалі - виконавець), та Запорізьким обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів в особі директора відділення Олійника Юрія Миколайовича, який діє згідно Положення про запорізьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, затвердженого наказом Фонду соціального захисту інвалідів від 18.09.2017 №55 (надалі - платник), та громадянкою [PERSON] (надалі - студент) було укладено договір про відшкодування навчальному закладу вартості навчання та перекваліфікації особи з інвалідністю №28, за умовами якого виконавець взяв на себе зобов`язання надати освітні послуги студенту, а платник здійснити відшкодування витрат на навчання (підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації кадрів), а саме: Навчання у закладі вищої освіти денної форми навчання зі ступенем освіти «Бакалавр» за спеціальністю «Дизайн». Відповідно до п. 5.2 договору, загальна вартість освітньої послуги становить 102 192 грн. Додатковою угодою від 31.01.2022 до договору про відшкодування навчальному закладу вартості навчання та перекваліфікації особи з інвалідністю, сторони домовились замінити сторону у договорі від 23.03.2021 №28 в графі «Платник» з Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на Запорізьке обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю. Відповідно до платіжних доручень №134 від 24.03.2021 на суму 12 774,00 грн., №735 від 16.11.2021 на суму 12 774,00 грн., №180 від 25.04.2023 на суму 12 774,00 грн., №181 від 25.04.2023 на суму 12 774,00 грн. позивачем було відшкодовано навчальному закладу витрати за навчання відповідача в загальному розмірі 51 096,00 грн. Наказом Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» №626-С від 11.04.2024 студентку [PERSON] відраховано з навчального закладу за порушення умов договору, а саме за академічну заборгованість. Відповідно до п.п. 7 п. 4.1. договору про відшкодування навчальному закладу вартості навчання та перекваліфікації особи з інвалідністю №28, у разі відрахування студента з навчального закладу за власним бажанням або за академічну заборгованість, студент зобов`язується повернути протягом 3-х робочих днів платнику всю суму коштів, відшкодованих останнім за навчання, в повному обсязі з урахуванням індексу інфляції на рахунок платника, відкритого в територіальному органі Державної казначейської служби України. Листом від 07.10.2024 за №04-839/1622 позивачем було повідомлено відповідача про наявність заборгованості перед фондом, роз`яснено про обов`язок її погашення та про право позивача про звернення з позовом до суду, у разі несплати заборгованості в добровільному порядку. Проте, вказаний лист залишився поза увагою останньої. Відповідно до стст. 525 - 527 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України. Так, статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 2 ст. 615 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається та підтверджується належними та допустимими доказами факт порушення відповідачем умов договору №28, зокрема щодо своєчасного повернення суми, сплаченої позивачем за її навчання університету. Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України, доказів зворотнього суду надано не було. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми коштів, відшкодованих останнім за її навчання в загальному розмірі 51 096,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved