Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

21.08.2023 до Рівненського районного суду Рівненської області звернулася [PERSON] (далі - позивач) через свого представника адвоката Фінкевича В.Г. із позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ), третя особа: приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Деренько Роман Іванович про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Короткий зміст заяв по суті справи. У позовній заяві [PERSON] просила суд: визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом видані приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Дереньком Романом Івановичем: від 07.07.2022 реєстровий №1624 на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2604476156060, номер запису про право власності 47270551; від 07.07.2022 реєстровий №1625 на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,9931 га, кадастровий номер 5624684900:17:005:0101, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2606432146060, номер запису про право власності 47270565; від 07.07.2022 реєстровий №1626 на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,3169 га, кадастровий номер 5624684900:21:002:1084, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2604478456060, номер запису про право власності 47270582. скасувати державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на наступне нерухоме майно, зареєстроване на ім`я [PERSON] : на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2604476156060, номер запису про право власності 47270551; на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,9931 га, кадастровий номер 5624684900:17:005:0101, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2606432156060, номер запису про право власності 47270565; на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,3169 та, кадастровий номер 5624684900:21:002:1084, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2604478456060, номер запису про право власності 47270582. визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності в порядку спадкування на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2604476156060; на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,9931 га, кадастровий номер 5624684900:17:005:0101, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2606432156060; на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,3169 га, кадастровий номер 5624684900:21:002:1084, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2604478456060. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] (далі [PERSON] ). Після її смерті [INFO] Рівненською районною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №505/2013 на підставі поданої позивачем заяви від 17.07.2013. Вказує, що право на спадщину належить їй на підставі заповіту від 23.03.1999 посвідченого Павлюк Т.С. приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №368. Повідомила, що вона тривалий час перебувала у скрутному матеріальному становищі, а тому у неї не було фінансової можливості оформити свідоцтва про право на спадщину на підставі вищевказаного заповіту. Проте, у 2022 році їй стало відомо, що на 1/4 частини спадщини, яка залишилась після смерті її матері, 07.07.2022 оформлено право власності на ім`я її брата громадянина російської федерації [PERSON] . 07.07.2022 на підставі заяви поданої [PERSON] від імені [PERSON] на підставі довіреності від 20.04.2021 за реєстром №271, посвідченої приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Стадійчук О.В. приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Дереньком Романом Івановичем видані свідоцтва на право власності на спадщину за законом. Позивач переконана, що видача відповідачу свідоцтв на право на спадщину за законом здійснено з порушенням законодавства та права позивача на спадщину, оскільки заява про прийняття спадщини подана відповідачем через представника, а не особисто та з порушенням строку встановленого для прийняття спадщини, який визначено ч.1 ст. 1270 ЦК України. Заперечуючи проти позову, відповідач 29.01.2024 подав зустрічну позовну заяву про визнання права власності в порядку ст. 392 ЦК України, де просив суд: поновити строк для подачі зустрічної позовної заяви; визнати право власності [PERSON] [INFO] на нерухоме майно, зазначене у його свідоцтвах про право на спадщину за законом від 07.07.2022, а саме: на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2604476156060, номер запису про право власності 47270551; на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,9931 га, кадастровий номер 5624684900:17:005:0101, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2606432146060, номер запису про право власності 47270565; на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,3169 га, кадастровий номер 5624684900:21:002:1084, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2604478456060, номер запису про право власності 47270582. В обґрунтування зустрічних позовних вимог вказав,\~що з 1986 року по даний час він проживає в м. Мурманську російської федерації. Зазначив, що 28.07.1988 під час роботи електромонтером у Мурманскому морському рибному порту з ним стався нещасний випадок на виробництві, в результаті якого він отримав травму, яка в подальшому призвела до його інвалідності. Стверджує, що будучи інвалідом третьої групи із втратою 60% працездатності, він після смерті матері 10.02.2017 особисто звернувся із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Другої Рівненської районної державної нотаріальної контори О.Костюкової. Проте, остання повідомила його, що до спадкової справи №505/2013, заведеної після смерті [PERSON] надано копію заповіту, посвідченого нотаріально, складеного від імені померлої. Так, згідно даного заповіту [PERSON] призначено спадкоємцем всього нерухомого і рухомого майна, належного [PERSON] . Отже, право спадкування у нього, як спадкоємця за законом першої черги відповідно до вимог ст. 1217, 1223, 1233, 1235 ЦК України не виникає. [PERSON] вважає, що відповідно до ст. 1241 ЦК України він як повнолітня непрацездатна дитина спадкодавця має право обов`язкову частку в спадщині, яке не залежить від згоди інших спадкоємців на її отримання, а отже місця проживання спадкоємця. Наголосив, шо на даний час він є власником нерухомого майна, зазначеного у свідоцтвах про право на спадщину за законом, які видані приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Дереньком Р.І. Однак, 21.08.2023 [PERSON] звернулася до Рівненського районного суду Рівненської області з позовною заявою про визнання недійсними вказаних свідоцтв про право власності на спадщину за законом. Вважає, що право власності на спадщину за законом набуто ним на законних підставах, а тому він вимушений звернутися до суду про визнання цього права власності, оскільки його сестра [PERSON] не визнає вказаного права власності та оспорює його. Наголосив, на тому, що у шестимісячний строк після смерті матері він не звернувся із письмовою заявою до нотаріальної контори з ряду поважних причин, такі як стан здоров`я та ряд судових проваджень, які стосувалися його безпосередньо. 08.04.2024 представник [PERSON] адвокат Фінкевич В.Г. подав до суду відзив на зустрічну позовну заяву про визнання права власності в порядку ст. 392 ЦК України, в якому вказав, що [PERSON] зустрічну позовну заяву не визнає у повному обсязі з наступних підстав. Так, [PERSON] у своїй позовній заяві вказує, що пропустив шестимісячний строк визначений законом для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини нібито з поважних причин, які він описує у позовній заяві. Зокрема, [PERSON] зазначає, що лише у 2017 році нібито зміг вперше заїхати на територію України і подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Проте, викладена у позовній заяві інформація про неможливість заїхати на територію України протягом 2013-2017 років є неправдивою та вводить суд в оману. Представник [PERSON] адвокат Фінкевич В.Г. наголосив, що згідно наданої Державною міграційною службою України інформації та копіями документів, що стосуються отримання [PERSON] посвідки на постійне проживання в Україні, вбачається, що останній мінімум двічі у 2013 році заїжджав на територію України, а саме у лютому та у листопаді 2013 року та відповідно мав можливість звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини без пропуску шестимісячного строку передбаченого законом. Враховуючи наведене, вважає, що підстави для задоволення судом зустрічного позову відсутні. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 24.08.2023 позовну заяву [PERSON] залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків заяви. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 11.09.2023 позовну заяву [PERSON] повторно залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків заяви. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 25.09.2032 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання на 10:30 год. 23.10.2023. 23.10.2023 підготовче засідання відкладено за клопотанням представника відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату до 10:00 год. 15.11.2023. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 15.11.2023 клопотання представника позивача та представника відповідача про витребування копії спадкової справи - задоволено. Зобов`язано приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Деренька Романа Івановича (вул. Дубенська БОС, буд. 7, м.Рівне) надати Рівненському районному суду Рівненської області (вул. С.Петлюри, 10, м.Рівне) копію матеріалів спадкової справи №505/2013 на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] та свідоцтв про право на спадщину від 07.07.2022 року за реєстровими номерами 1624, 1625, 1626. Зобов`язано Рівненський обласний державний нотаріальний архів (вул. Замкова, буд. 29, м.Рівне) надати Рівненському районному суду Рівненської області (вул. С.Петлюри, 10, м.Рівне) копію матеріалів спадкової справи №505/2013 на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] . У підготовчому засіданні оголошено перерву до 12:30 год. 07.12.2023. 07.12.2023 у зв`язку з ненадходженням затребуваних документів підготовче засідання відкладено до 11:00 год. 10.01.2024. 10.01.2024 підготовче засідання відкладено за клопотанням представника відповідача про відкладення розгляду справи для надання можливості ознайомитися з витребуваними судом матеріалами справи до 09:45 год. 29.01.2024. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 29.01.2024 зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Деренько Роман Іванович про визнання права власності на спадкове нерухоме майно - залишено без руху. Надано позивачу за зустрічним позовом строк для усунення недоліків заяви - десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення зустрічної позовної заяви без руху. У підготовчому засіданні оголошено перерву до 19.02.2024 о 11:00 год. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 16.02.2024 прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Деренько Роман Іванович про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Призначено підготовче засідання з участю учасників справи на 10:00 год. 19.03.2024. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 19.02.2024 клопотання представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] - адвоката Фінкевича Володимира Григоровича про витребування доказів - задоволено частково. Зобов`язано Державну прикордонну службу України (код ЄДРПОУ 37996391, адреса: вул. Володимирська, 26, м.Київ, 01601) надати Рівненському районному суду Рівненської області (вул. С.Петлюри, 10, м.Рівне) інформацію про дати перетину державного кордону України (виїзду з України та в`їзду в Україну) громадянином російської федерації [PERSON] (українська мова Горбовой/ транслітерація латиницею Gorbovoi ІURII) [INFO] , з 01.01.2013 по 07.07.2022 включно. Оголошено перерву у підготовчому засіданні до 10:30 год. 11.03.2024. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 11.03.2024 клопотання представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] - адвоката Фінкевича Володимира Григоровича про витребування доказів - задоволено. Зобов`язано Державну міграційну службу України (01001, м.Київ, вул.Володимирська, 9) надати Рівненському районному суду Рівненської області (вул. С.Петлюри, 10, м.Рівне) інформацію та належним чином засвідчені копії усіх документів щодо оформлення отримання громадянином російської федерації [PERSON] ( [INFO] ) з посвідки на постійне проживання [NUMBER] від 27.11.2013. Зобов`язано Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (33013, м.Рівне, вул. Кавказька,8) надати Рівненському районному суду Рівненської області (вул. С.Петлюри, 10, м.Рівне) інформацію (витяг) з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . У підготовчому засіданні оголошено перерву до 09:15 год. 08.04.2024. 08.04.2024 у зв`язку із зайнятістю судді в іншому провадженні підготовче засідання у справі відкладено на 22.05.2024. 22.05.2024 підготовче засідання відкладено за клопотанням представника відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату до 09:30 год. 03.06.2024. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 03.06.2024 клопотання представника [PERSON] - адвоката Губар Н.В. та клопотання представника [PERSON] - адвоката Фінкевича В.Г. про виклик свідків задоволено. Клопотання представника [PERSON] - адвоката Губар Н.В. про долучення доказів - задоволено. Закрито підготовче провадження в справі №570/4513/23, призначено справу до судового розгляду по суті на 11:00 год. 08.07.2024. 08.07.2022 судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату до 11:00 год. 24.09.2024. 24.09.2024 судове засідання відкладено у зв`язку перебуванням судді у відпустці до 09:30 год. 09.01.2025. У судовому засіданні 09.01.2025 оголошено перерву для вирішення позицій сторін на 17.01.2025 о 14:00 год. 17.01.2025 у судовому засіданні оголошено перерву до 23.01.2025 о 10:00 год. У судовому засіданні 23.01.2025 оголошено перерву до 12.02.2025 о 11:00 год, в протоколі зазначено, що на поточному судовому засіданні допитано усіх свідків. 12.02.2025 та 14.03.2025 судові засідання було відкладено. 07.04.2025 у зв`язку з отриманням повідомлення про за мінування суду, судове засідання відкладено до 29.04.2025о 09:00. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 25.04.2025 клопотання представника відповідача - адвоката Губар Наталії Всеволодівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №570/4513/23 - задоволено. Постановлено судове засідання, призначене на 29.04.2025 о 09:00 год. провести в режимі відеоконференції за участю представника відповідача - адвоката Губар Наталії Всеволодівни поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд». Судове засідання 29.04.2025, у зв`язку поданим представником відповідача клопотанням про відкладення судового засідання, відкладено на 14.05.2025. 14.05.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. Оголошення судового рішення відкладено на 29.05.2025, у зв`язку із перебуванням судді у відпустці. Стислий виклад позицій сторін у справі та їх представників у судових засіданнях. У судових засіданнях позивач [PERSON] (відповідач за зустрічною позовною заявою) та її представник адвокат Фінкевич В.Г. підтримали заявлені ними позовні вимоги. Вважають, що [PERSON] пропустив встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини. Наголосили, що викладені у позовній заяві доводи [PERSON] про неможливість приїхати в Україну протягом 2013-2017 років є неправдивими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та показаннями свідків, які підтверджують, що останній мінімум двічі у 2013 році приїжджав в Україну, а саме у лютому та у листопаді 2013 року. А відтак [PERSON] мав можливість звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини без пропуску шестимісячного строку передбаченого законом. Враховуючи наведене, заперечують щодо задоволення зустрічної позовної заяви з підстав її необґрунтованості. Представник відповідача (позивача за зустрічною позовною заявою) адвокат Губар Н.В. заперечувала щодо позовної заяви [PERSON] . Покликалась на те, що [PERSON] шестимісячний строк для прийняття спадщини, визначений законом прощений з поважних причин, такі як хвороба та віддалене місце проживання. Зазначила, що з 2011 року [PERSON] страждає на судомні припадки, проживає за кордоном сам, вирушити до України не мав змоги, оскільки дорога далека. А відтак просила відмовити у задоволенні позовної заяви, при цьому задоволити зустрічну позовну заяву та визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно, зазначене у свідоцтвах про право на спадщину за законом. Фактичні обставини справи, встановлені судом. [INFO] померла [PERSON] (далі [PERSON] ), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Виконкомом Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області 18.02.2013. [PERSON] є матір`ю позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.08.1962 і відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.06.1964. 23.03.1999 [PERSON] склала заповіт, яким усе належне їй майно, з чого б воно не складалося і де б не знаходилося, у тому числі житловий будинок з господарськими прибудовами, що в [ADDRESS] , земельний та майновий пай в агрофірмі «Зоря», заповіла [PERSON] , що підтверджується заповітом від 23.03.1999, який зареєстровано в реєстрі за №368. Заповіт не змінювався та не скасовувався. З наданих Рівненським обласним державним нотаріальним архівом, на виконання вимог ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 15.11.2023 про витребування доказів, матеріалів спадкової справи №505/2013 вбачається, що 17.08.2013 [PERSON] звернулася в Рівненську районну державну нотаріальну контору із заявою, в якій вказала, що [INFO] померла мати [PERSON] , яка на день смерті мешкала в [ADDRESS] та залишила на її ім`я заповіт посвідчений приватним нотаріусом Павлюк Т.С. У заяві вказано, що на день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] , земельної ділянки на території Зорянської сільської ради, майнового паю в агрофірмі «Зоря». Також, в заяві вказано, що «претендентів на спадщину нема, є інвалід обов`язкова доля». З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №34872789 від 17.08.2013 у зв`язку з відкриттям спадкової справи [PERSON] , яка померла [INFO] , видану Рівненською районною держаною нотаріальною конторою вбачається, що за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Відповідно до інформаційної довідки у Спадковому реєстрі (заповіти/спадкові договори) №34872811, заповіт [PERSON] зареєстровано у Спадковому реєстрі за №375971, стан - чинний. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №34872811 від 17.08.2013 Рівненською районною державною нотаріальною конторою до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи №54897438, номер у нотаріуса 505/2013 спадкодавець [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 15.01.2017 виданого Виконавчим комітетом Зорянської сільської ради на підставі рішення виконавчого комітету сільської ради від 21.12.2006 №455 [PERSON] була власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» №13255458 від 17.01.2007 за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 15.01.2017 виданого Виконавчим комітетом Зорянської сільської ради. Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №059747 підтверджується, що [PERSON] , на підставі розпорядження голови Рівненської районної державної адміністрації від 27.10.2008 за №855, була власником земельної ділянки площею 1,31 га розташованої на території Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровими номерами 56:246:849:00:17:005:0101 та 56:246:849:00:21:002:1084. 10.02.2017 [PERSON] звернувся до Рівненської районної державної нотаріальної контори із заявою, в якій зазначив, що є сином [PERSON] та претендує на спадщину матері, яка померла [INFO] . Вказав, що окрім нього спадкоємцем є [PERSON] . Просив розглянути його звернення. До вказаної заяви [PERSON] долучено копію пенсійного посвідчення №27/15 виданого Управлінням Пенсійного фонду РФ в Первомайському окрузі м. Мурманськ, зі змісту якого вбачається, що останній отримує пенсію по інвалідності, як інвалід 3 групи. Рівненською районною державною нотаріальною конторою Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Міністерства юстиції України листом вих. №259/02-14 від 10.02.2017 на заяву [PERSON] від 10.02.2017 повідомлено, що до спадкової справи №505/2013, заведеної після смерті [PERSON] надано копію заповіту, посвідчену нотаріально, складеного від імені померлої. Згідно даного заповіту [PERSON] призначено спадкоємцем всього нерухомого і рухомого майна належного [PERSON] . Також вказується, що у [PERSON] право на спадкування як спадкоємця за законом першої черги відповідно до вимог ст. 1217, п. 1 ст. 1223, статей 1233, 1235 ЦК України не виникає. У повідомленні роз`яснено право [PERSON] звернутися до суду, в разі порушення прав і інтересів його, як спадкоємця та до Рівненської районної державної нотаріальної контори за додатковою інформацією. При цьому вказано, що у разі відсутності повідомлення про звернення до суду і повідомлення суду про надходження від [PERSON] позовної заяви про визнання заповіту недійсним чи з інших правових підстав, Другою Рівненською державною нотаріальною конторою відповідно до вимог 1217, 1233, 1235 Цивільного кодексу України буде видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. 21.02.2022 приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Дацюк С.Г. зроблено запит до компетентних органів з проханням видати [PERSON] витяг з державного земельного кадастру, про правовий статус та спеціальні обмеження (обтяження) земельної ділянки площею 1,31 га, кадастровий номер 56:246:849:00:17:005:0101 та 56:246:849:00:21:002:1084, що находиться на території Зорянської сільської ради, Рівненського району Рівненської області та належить [PERSON] , котра померла [INFO] . У запиті зазначено, що Витяг необхідний для оформлення спадкових справ на вище вказане нерухоме майно по спадковій справі 505/2013, що находиться в проваджені приватного нотаріуса Дацюк С.Г. 10.06.2022 приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Західного міжрегіонального міністерства юстиції України Деренько Романом Івановичем зроблено запит на підставі ст.ст.4, 46 Закону України «Про нотаріат» та у зв`язку з відкриттям спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , просив Головне управління Держгеокадарстру у Рівненській області надати спадкоємцю померлої - [PERSON] (його представнику) завірену копію правовстановлюючого документа на земельні ділянки, які розташовані на території Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області та надана для ведення особистого селянського господарства і належить [PERSON] . Вказані дані необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину. 07.07.2022 [PERSON] , що зареєстрована в [ADDRESS] та діяла від [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків [NUMBER] ), по довіреності, посвідченій Стадійчук О.В., приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Рівненської області 20.04.2021 за реєстром №271, звернулась до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Деренько Р.І. із заявою про видачу на ім`я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом та майно померлої [PERSON] , а саме: - житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 0,9931 га, надану для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області (кадастровий номер земельної ділянки - 5624684900:17:005:0101); - земельну ділянку площею 0,3169 га, надану для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Зорянської сільської ади Рівненського району Рівненської області (кадастровий номер земельної ділянки - 5624684900:21:002:1084). Приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Деренько Р.І. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом: від 07.07.2022 реєстровий №1624 на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2604476156060; від 07.07.2022 реєстровий №1625 на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,9931 га, кадастровий номер 5624684900:17:005:0101, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2606432146060; від 07.07.2022 реєстровий №1626 на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,3169 га, кадастровий номер 5624684900:21:002:1084, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2604478456060. 19.09.2022 [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Дацюк С.Г. із заявою в якій просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно, яке залишилося після смерті матері [PERSON] , а саме на: 3/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] ; 3/4 частки земельної ділянки площею 0,9931 га, яка розташована на території Зорянської сільської ради, Рівненського району Рівненської області; 3/4 частки земельної ділянки площею 0,3169 га, яка розташована на території Зорянської сільської ради, Рівненського району Рівненської області. У своїй заяві також вказала, що спадкоємцем, що має право на обов`язкову частку у спадщині згідно ст.124 Цивільного кодексу України, у померлої є син - [PERSON] . Приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Дацюк С.Г. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом: від 19.09.2022 реєстровий №717 на 3/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2604476156060, номер запису про право власності 47187297; від 19.09.2022 реєстровий №718 на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,9931 га, кадастровий номер 5624684900:17:005:0101, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2606432146060, номер запису про право власності ; від 19.09.2022 реєстровий №719 на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,3169 га, кадастровий номер 5624684900:21:002:1084, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2604478456060. 26.05.2023 [PERSON] звернулася із заявою до Міністерства юстиції України, в якій просила провести перевірку законності вчинення нотаріальних дій приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Дереньком Р.І. з видачі свідоцтв про право власності на спадщину від 07.07.2022 за реєстровими номерами №1624, 1625, 1626. Про результати розгляду даної скарги та вжиті Міністерством юстиції України заходи щодо приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Деренька Р.І. просила повідомити її письмово. Міністерство юстиції України розглянуло заяву [PERSON] від 26.05.2023 (вх. №Л-16914 від 02.06.2023) щодо дій приватного нотаріуса і в межах своєї компетенції повідомило її листом №71844/Л-16914/37.1 від 05.06.2023, що з метою належного розгляду та надання обґрунтованої відповіді на порушене нею питання її заяву направлено до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції розглянуло звернення від 06.06.2023 за вх.№Л-637/0.106/15.5-19, що надійшло від Міністерства юстиції України, та листом від 30.06.2023 №Л-637/0.106/15.5-19/751 та повідомило [PERSON] наступне. «В ході перевірки фактів, викладених у зверненні, відповідно до Закону та пункту 14 Порядку проведення перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними та приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 17.02.2014 №357/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.02.2014 за №298/25075, Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції було витребувано пояснення у приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Деренька Р.І. (далі - приватний нотаріус Деренько P.I.). Так, відповідно до пояснень приватного нотаріуса Деренька Р.І. від 12.06.2023 за вих. №88/01-16 та наданих копії документів встановлено, що спадкова справа №505/2013 на ім?я [PERSON] , яка померла [INFO] заведена Рівненською районною державною нотаріальною конторою Рівненської області на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом. Відповідно до пункту 16.3 розділу XVI Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 23.12.2010 №3253/5, зі змінами та доповненнями, на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину поданої по довіреності від імені сина спадкодавиці [PERSON] , приватним нотаріусом Дереньком P.I. було витребувано спадкову справу №505/2013 з Рівненського обласного державного нотаріального архіву. Відповідно до пояснень приватного нотаріуса Деренька Р.І. та наданих копії документів встановлено, що на підставі статті 1241 ЦК України [PERSON] 07.07.2022 видано свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . В матеріалах спадкової справи №505/2013 на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] , наявна заява від 10.02.2017 [PERSON] сина померлої [PERSON] , про те, що він претендує на спадщину. Заява подана з порушенням строку, встановленого для прийняття спадщини частиною 1 статті 1270 ЦК України. Приватним нотаріусом Деренько Р.І. при видачі свідоцтв про право на спадщину [PERSON] не було враховано, що відповідно до підпункту 3.15 пункту 3 глави 10 розділу II Порядку, якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину». Разом з тим, з отриманої від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на виконання ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 19.02.2024 про витребування доказів, судом встановлено, що [PERSON] перетинав державний кордон України 03.12.2017, 30.07.2018 (на автомобілі), 29.01.2019, 07.10.2019, 05.12.2019 (поїздом), 07.09.2020, 08.03.2021 (як пішохід) та 16.09.2021. Державною міграційною службою України (далі - ДМС) у межах компетенції розглянуто ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 11.03.2024 у справі №570/4513/23, у частині зобов`язання надання ДМС до суду інформації та засвідчених копії документів щодо оформлення громадянину російської федерації [PERSON] , [INFO] , посвідки на постійне проживання в Україні серії [NUMBER] від 27.11.2013. До даного листа долучено засвідчені у встановленому порядку територіальним органом ДМС, який здійснював видачу документу, копії матеріалів про оформлення 27.11.2013 посвідки на постійне проживання серії [NUMBER] громадянину Російської Федерації [PERSON] , [INFO] , на підставі дозволу на імміграцію, наданого зазначеному іноземцеві 26.11.2023 відповідно до пункту 3 частини 3 статті 4 Закону України «Про імміграцію». Крім того, 27.11.2013 [PERSON] отримана посвідка на постійне проживання, видана органом №5601. Наданим для суду, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненській області Управіління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб підтверджується, що 25.12.2015 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №364. Стороною відповідача (позивача за зустрічною позовною заявою) 27.05.2025 до матеріалів справи зустрічної позовної заяви долучено переклад документів. Зі змісту повідомлення пенсійного фонду рф у Первомайському адміністративному окрузі м. Мурманська від 08.06.2018, вбачається, що [PERSON] 22.11.1998 встановлено трудову пенсію по інвалідності ІІ групи згідно зі ст.37 (трудове каліцтво) Закону СРСР від 14.07.1956 «Про державні пенсії». Довідками від 31.08.2007 та 05.07.2011 підтверджується, що [PERSON] надавалась медична допомога у приймальному відділенні лікарні ОМСЧ «СЕВРИБА», вказано діагноз: посттравматична епілепсія та стан після судомного нападу вперше, наслідок ЧМТ, ААЕ. Крім того, [PERSON] долучено ряд судових повісток, якими останнього 22.01.2013, 31.01.2013, 11.01.2013, 14.02.2013, 18.02.2013 та 26.02.2013 викликали у судове засідання по кримінальній справі. Відповідно до постанови про закриття кримінальної справи від 26.02.2013 мировим суддею судової дільниці №2 Першотравневого адміністративного округу міста Мурманська Ковальовою Ю.А. ухвалено припинити подальше провадження у кримінальній справі приватного обвинувачення, серед іншого і щодо [PERSON] обвинуваченого у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 116 КК рф з підстави передбаченої п. 2 ч.1 ст. 247 КПК рф. Разом з тим, згідно з ухвалою Арбітражного суду Мурманської області по справі №А42-1438/2022 судом вирішено завершити процедуру реалізації майна [PERSON] та звільнити його від подальшого виконання наявних на дату звернення суду із заявою про банкрутство боржника вимог кредиторів. В матеріалах справи наявні виконавчий лист від 09.06.2014 по справі №2-3365/13 Першотравневого адміністративного округу міста Мурманська, інформація про арешти та стягнення, квитанція про переказ коштів №41 від 10.01.1995. Виписним (перевідним) епікризом виданого Медичною організацією Державна обласна установа охорони здоров`я «Мурманська міська поліклініка №2» підтверджено, що 15.09.2023, 18.09.2023, 20.09.2023, 22.09.2023, 25.09.2023 та 28.09.2023 [PERSON] був оглянути лікарем-неврологом. Щодо обставин, які встановлені судом в судовому засіданні під час допиту свідків. 09.01.2025 у судовому засіданні допитана в якості свідка [PERSON] , яка є донькою [PERSON] (позивача за первісною позовною заявою та відповідача за зустрічною позовною заявою). Свідок повідомила, що [INFO] померла її бабуся. Вказала, що її дядько [PERSON] був присутній на похованні бабусі та ночував у неї два дні, а вже 16.02.2013 він повернувся в рф. З її слів, з 2013 він періодично перебував в Україні, зокрема у вересні-жовтні 2013 чи 2014 року. Зазначила, що з тих пір вона його не бачила. Разом з тим, вона стверджує, що випадково бачила дядька у центрі села орієнтовно у 2016 році. При цьому, свідок просила врахувати, що помилилась в даті смерті бабусі, тож дати необхідно змістити на декілька днів. Додатково повідомила, що після смерті бабусі дядько запрошував її на ювілей у м. Дубно. Крім того, їй відомо, що у липні 2013 року дядько був присутній на ювілеї своєї тітки [PERSON] в Києві. На запитання представника [PERSON] - адвоката Губар Н.В., чи знала свідок, що дядько є інвалідом, вона відповідала, що знала це та казала про це нотаріусу. 17.01.2025 у судовому засіданні допитані в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила, що після смерті матері їй стало відомо, що її брат [PERSON] планує приїхати на похорон, у зв`язку з чим просив відкласти обряд на декілька годин. Зустріч з братом відбулася на похороні матері. Також вказала, що [PERSON] проживав після похорону в домі її дочки. Згодом він поїхав за кордон. Свідок зазначила, що через деякий час [PERSON] знову перебував в Україні. зокрема на ювілеї тітки у 2013 році, коли їй виповнилось 85 років. У 2014 році, за її словами, у відповідача був ювілей 02 лютого 2014, однак вона не була присутньою на святкуванні, яке проводилося у місті Дубно. Свідок пояснила, що в її матері було лише двоє дітей - вона та її брат, відповідач. Питання щодо спадщини за життя матері не порушувались. За словами свідка, матір заповіла їй будинок, пай та земельну ділянку. [PERSON] повідомила, що заповіт не був оскаржений. Також, вона зазначила, що ще у 1990-х роках знала про те, що її брат є інвалідом. При цьому, нотаріус при оформленні спадкових документів не ставив запитань щодо наявності у відповідача інвалідності. На питання адвоката Губар Н.В. свідок повідомила, що не підтримує зв`язку з братом і наразі проживає в іншому житлі. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є родичкою сторін у справі повідомила, що [PERSON] допомагав матері будувати будинок, у якому проживав до 1986 року. Після конфлікту з дільничним він виїхав до Мурманська, побоюючись за своє життя. Вона підтвердила, що на момент складання заповіту у відповідача вже була інвалідність. Також зазначила, що саме вона повідомила [PERSON] про смерть матері. За її словами, відповідач не знав про існування заповіту. Їй було відомо, що брат звертався до нотаріуса в Рівному, ймовірно у 2017 році, але нотаріус не ставив запитань про інвалідність. При цьому свідок не змогла повідомити, скільки разів відповідач перебував в Україні, починаючи з 2013 року, після смерті матері. Свідок [PERSON] , яка є дочкою [PERSON] , повідомила, що її батько приїхав в Україну, коли померла її бабуся. До цього моменту вони не спілкувалися. При цьому повідомила, що у вересні 2013 року вперше в житті побачила батька, а в 2017 році він був присутнім на її весіллі. Також підтвердила, що була присутньою на святкуванні ювілею батька в 2014 році. 23.01.2025 у судовому засіданні допитана в якості свідка [PERSON] . Свідок [PERSON] повідомила, що добре знає відповідача [PERSON] , а також його родичів. Знайома з ним з 1979 року. У 2013 році вони зустрілися на похороні його матері. Повідомила, що вони з [PERSON] були офіційно одружені, а до одруження тривалий час проживали у цивільному шлюбі. Їй відомо про серйозні проблеми зі здоров`ям [PERSON] .. Свідок стверджувала, що [PERSON] регулярно пересилав гроші матері, а також оплатив її похорон. Вказувала, що після повернення в Україну в 2017 році, через стан його здоров`я, їм стало відомо про поділ майна, тоді [PERSON] вперше звернувся до нотаріуса. Свідок підтвердила, що 2022 році на підставі довіреності в інтересах [PERSON] , який на той час перебував за кордоном, звернулася до нотаріуса Деренька Р.І. для оформлення спадщини. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви з яких виходить суд при ухваленні рішення. Відповідно до ст.\~15\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.02.2014 в справі №1-1/2014 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 1241 Цивільного кодексу України (справа про право на обов`язкову частку у спадщині повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця), розкриваючи зміст поняття «неповнолітні непрацездатні діти», що використовується в абзаці першому частини першої ст.1241 ЦК України, ґрунтується на положеннях частини третьої статті 75 Сімейного кодексу України, який відносить до категорії «непрацездатні» осіб з інвалідністю І, II та ІІІ групи, а також пенсійного законодавства та законів України, які регулюють соціальне рахування і визначають поняття «непрацездатний». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне рахування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані особами з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Судом встановлено, що [PERSON] , яка є матір`ю сторін у справі, за життя залишила заповіт, за змістом якого усе належне їй майно, з чого б воно не складалося і де б не знаходилося, у тому числі житловий будинок з господарськими прибудовами, що в [ADDRESS] , земельний та майновий пай в агрофірмі «Зоря», заповіла [PERSON] [PERSON] на момент відкриття спадщини був інвалідом ІІІ групи та отримував пенсію по інвалідності, а тому згідно вимог ст.\~1241\~ЦК України як повнолітня непрацездатна дитина спадкодавця мав право на спадкування незалежно від змісту заповіту. Вказане не заперечується [PERSON] та підтверджується змістом її заяв від 17.08.2013 та 19.09.2022. Право на обов`язкову частку - це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги (стаття 1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Хоча норми про право на обов`язкову частку розміщені у главі, присвяченій спадкуванню за заповітом, за своєю сутністю право на обов`язкову частку належить до спадкування за законом. Тобто право на обов`язкову частку існує лише за наявності заповіту. Водночас, коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначене статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає. При з`ясуванні чи відноситься певний суб`єкт до кола осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині слід враховувати, що непрацездатність особи повинна підтверджуватися відповідними документами. При цьому відповідна особа для віднесення її до кола суб`єктів, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, має бути непрацездатною саме на момент відкриття спадщини. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 10.11.2021 у справі № 607/24365/19, від 08.12.2021 у справі №552/3281/20. Таким чином, свобода спадкового розпорядження обмежується правом осіб, які закликаються до спадкування незалежно від волі спадкодавця, в силу прямої вказівки закону. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу. Відповідно до\~ст.1269 ЦК України\~ спадкоємець, який бажає прийняти спадщину але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Відповідно до ст.\~1274\~ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Позбавити спадкоємця права на обов`язкову частку у спадщині згідно із законом не можливо. Зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 30.05.2018 по справі № 483/597/16-ц, в якій йдеться про те, що суд не має права позбавити спадкоємця обов`язкової частки у спадщині, такий спосіб захисту прав інших спадкоємців законодавством не передбачений. При цьому, спадкоємець може відмовитись від отримання свідоцтва про право на спадщину на обов`язкову частку, подавши до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву. Якщо спадкоємець, який має право на обов`язкову частку у спадщині, не прийме спадкове майно у встановлений законом строк (протягом 6 місяців з дня смерті спадкодавця або дня з якого він оголошується померлим) чи відмовиться від спадщини, майно успадковується спадкоємцями за заповітом. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Згідно із частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Згідно з ч. 3\~ст.1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено судом, на підставі заяви [PERSON] , яка діяла в інтересах [PERSON] , який на той момент перебував за кордоном, приватним нотаріусом\~Рівненського районного\~нотаріального округу\~Дереньком Романом\~Івановичем на ім`я [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: від 07.07.2022 реєстровий №1624 на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2604476156060, номер запису про право власності 47270551; від 07.07.2022 реєстровий №1625 на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,9931 га, кадастровий номер 5624684900:17:005:0101, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2606432146060, номер запису про право власності 47270565; від 07.07.2022 реєстровий №1626 на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,3169 га, кадастровий номер 5624684900:21:002:1084, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2604478456060, номер запису про право власності 47270582. Разом з тим, суд зазначає, що видача [PERSON] вказаних вище свідоцтв про право на спадщину за законом відбулося із порушенням вимог ч. 2 ст. 1269 та ч.1 ст. 1270 ЦК України. Наведене також підтверджується проведеною Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції перевіркою відповідно до п. 14 Порядку проведення перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними та приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 17.02.2014 №357/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.02.2014 за №298/25075. Відповідно до якої встановлено, що приватним нотаріусом Деренько Р.І. при видачі свідоцтв про право на спадщину [PERSON] не було враховано, що відповідно до підпункту 3.15 пункту 3 глави 10 розділу II Порядку, якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Відтак, матеріалами справи підтверджується відсутність поданої [PERSON] заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк. Слід заначити, що наявні у справі докази та показання свідків підтверджують, що [PERSON] з дня поховання матері неодноразово перебував на території України, проте лише в 2017 році вперше звернувся до нотаріуса для реалізації своїх спадкових прав. Суд відхиляє наведені [PERSON] обставини, якими обґрунтовується подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини з пропуском шестимісячного строку та зазначає, що відомості про незадовільний стан здоров`я, наявність судових проваджень, проживання в рф та інші особисті обставини, що такі не належать до предмету доказування в межах даної справи. З огляду на викладене та в силу ст. 1272\~ЦК України, [PERSON] вважається таким, що не прийняв спадщину. Натомість, [PERSON] прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом, а отже, саме вона має законне право на спадкове майно. Видача свідоцтва про право на спадщину за законом на користь [PERSON] \~відбулася з порушенням норм ЦК України, у зв`язку з цим, оспорювані свідоцтва\~про право на спадщину за законом, які видані [PERSON] підлягають визнанню недійсними як такі, що видані неправомірно. Оскільки, позовна вимога про скасування державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номери записів про право власності 47270551, №47270565, №47270582, що були внесені на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 07.07.2022 реєстрові номери №1624, №1625, №1626, є похідними від вимоги про визнання недійсними вказаних свідоцтва про право на спадщину, то вона також підлягає задоволенню. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо\~існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку\~(постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 227/3750/19, провадження № 61-16069св20/). Встановивши, що [PERSON] не прийняв спадщину у встановлений законом шестимісячний строк, усі спадкові права переходять до спадкоємця вказаного у заповіті. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Таким чином, саме [PERSON] має право на успадкування усього майна, зазначеного у заповіті. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що вимоги первісного позову заявлені [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Як встановлено судом, Розглядаючи позовні вимоги щодо визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» саме у разі неможливості нотаріуса оформити право на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Окрім цього, відповідно до пункту 37 постанови № 5 від 07.02.2014 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Суд звертає увагу, що визнання права власності, яке регламентоване ст. 392 ЦК не породжує, а підтверджує наявне право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо право власності не визнається, заперечується або оспорюється. Суд зазначає, що право власності на спадкове майно може бути визнане лише за тими спадкоємцями, які в установлені законом строк та спосіб прийняли спадщину. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. З цього приводу Верховний Суд наголосив, що відкриття спадщини не означає виникнення у спадкоємців права на спадщину, а означає лише виникнення права на прийняття чи відмову від неї. Ефективним способом захисту прав спадкоємця, який вважає себе таким, що прийняв спадщину, є вимога до інших спадкоємців про визнання права власності на спадкове майно (постанова Верховного Суду від 03.04.2024 справа №\~689/572/23, провадження №\~61-13552св23). Суд зазначає, що оскільки [PERSON] не реалізував своє право на прийняття спадщини у відповідності до процедури та у строки, передбачені ЦК України, він вважається\~таким,\~що не\~прийняв спадщину,\~а тому\~позбавлений права\~на визнання за ним права власності на нерухоме майно, зазначене у свідоцтвах про право на спадщину за законом від 07.07.2022. Тож, з огляду на відсутність правових підстав для задоволення зустрічної позовної заяви [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно, зазначене у його свідоцтвах про право на спадщину за законом від 07.07.2022, а саме: на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2604476156060, номер запису про право власності 47270551; на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,9931 га, кадастровий номер 5624684900:17:005:0101, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2606432146060, номер запису про право власності 47270565; на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,3169 га, кадастровий номер 5624684900:21:002:1084, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2604478456060, номер запису про право власності 47270582, суд приходить до висновку про відмову у її задоволенні. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно зі ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги [PERSON] за первісним позовом задоволено повністю, то заявлені нею та документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] на її користь, що складаються з сплаченого судового збору за подання позову в розмірі 3289,80 грн. Враховуючи викладене, оскільки суд прийшов до переконання що в задоволенні зустрічного позову слід відмовити, судові витрати слід залишити за позивачем за зустрічним позовом.

Outcome: approved