Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

08.11.2018 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшла вказана позовна заява. В обгрунтування позову позивачка вказала, що [PERSON] є власником приміщень за адресою: [ADDRESS] . Електропостачання вказаного об?єкту здійснюється на підставі Договору про користування електричною енергією № 220069322 від 10.11.2015 р., укладеного між позивачкою та ПАТ "Київобленерго", яке в подальшому було перейменовано на ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі». 07.05.2018 року працівниками ПрАТ «Київобленерго» було виявлено порушення пункту 6.40 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996 року (надалі - ПКЕЕ). З даним актом позивачка не погоджується, оскільки вважає, що він складений без належних підстав, фактично з порушенням норм законодавства України, зокрема ПКЕЕ. В подальшому акт про порушення № К039373 від 07.05.2018 року розглядався на комісії по розгляду актів про порушення та рішення оформлено протоколом № 234 від 23.08.2018 року. 23.08.2018 року комісією Ірпінського РП ПрАТ "Київобленерго" відбувся розгляд акту № К039373 від 07.05.2018 року, тобто тільки через 107 календарних днів. Рішення комісії оформлено протоколом № 234 від 23.08.2018 та зроблений додаток про розрахунок та вимога сплатити 80 204,52 грн. Вищевказаною комісією порушені терміни розгляду актів про порушення, які зазначені в п.8.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою НКРЕКП 14.03.2018 № 312. На підставі викладеного, просить суд визнати недійсним протокол № 234 засідання комісії ПрАТ «Київобленерго» від 23.08.2018 р., згідно якого було розглянуто акт № K039373 від 07.05.2018 р. про порушення правил користування електроенергією у споживача [PERSON] стосовно нарахування фізичній особі не облікованої електричної енергії за період з 01.12.2017 року по 07.05.2018 року, а також стягнути з ПрАТ «Київобленерго на користь [PERSON] судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. 07.02.2019 року до суду надійшов відзив на позов, де представник відповідача Фоменко Я.В. зазначає, що акт про порушення №K039373 від 07.05.2018 року було розглянуто на комісії 23.08.2018 року у зв?язку з тим, що відповідно до діючих на момент складання Акту ПКЕЕ не було встановлено обмеження по строкам, які мають пройти до засідання комісії по розгляду порушення. Після набрання чинності ПРРЕЕ (11.06.2018 року), якими згідно з п. 8.2.6 визначено строк у межах 60 днів для розгляду Акту про порушення, та у відповідності до них ПрАТ «Київобленерго» неодноразово запрошував на засідання комісії Споживача. Зокрема Листом за Вих.№ 2199 від 30.07.2018 року позивача було запрошено на комісію, яка мала відбутися 09.08.2018 року з 13:00 до 17:00 години (отримано представником озивача Журавель С.К. 30.07.2018 року). Однак, запрошена особа на комісію на призначену дату не з?явилась. У зв?язку з чим засідання комісії було перенесено на 23.08.2018 року. Акт про порушення № K039373 від 07.05.2018 року було розглянуто на засіданні комісії 23.08.2018 року у присутності споживача та винесено рішення комісії, яке оформлено Протоколом № 234 від 23.08.2018 року. Відповідно до рішення було здійснено розрахунок Акту про порушення згідно п. 6.40 ПКЕЕ та п.2.1.3. Методики затвердженої Постановою НКРЕ 04.05.2006 р. № 562 Споживачу 27.08.2018 року були вручені розрахункові документи, які передбачені для п.8.2.6 ПРРЕЕ. Отже, строки визначені діючим законодавством України для розгляду Акту про порушення були дотримані ПрАТ «Київобленерго». У зв`язку з чим, просили у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. 22.02.2019 року від позивачки [PERSON] надійгла відповідь на відзив, у якій остання вважала, що Комісія з розгляду актів про порушення не дотрималася терміну розгляду акту про порушення, який зазначен в п.8.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП 14.03.2018 № 312. Тобто, акт про порушення, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 60 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню. 23.04.2019 року до суду наійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких представник відповідача Конєва Л.Л. вказала, що Акт № К 039373 було складено 07.05.2018 р. під час дії Правил користування електричною енергією для населення, які ще не втратили чинність на той період часу. Вказала, що [PERSON] отримала другий примірник акту про порушення № К039373 лише 01.08.2018 р., так як під час складання акту - від підпису та отримання відмовилась, про що свідчить примітка в Акті. Окрім того, 30.07.2018 р. представник [PERSON] отримав лист № 2199 про запрошення позивача на засідання комісії по розгляду Акту на 09.08.2018 р. 22.08.2018 р. позивачці повторно було направлено запрошення № 2328 від 16.08.2018 р. про необхідність її присутності на засідання комісії по розгляду Акту на 23.08.2018 р.Відтак вважала, що засідання комісії по розгляду акту про порушення № K039373 від 07.05.2018 р. розглянуто у відповідності до чинного законодавства у визначений п. 8.2.6 ПРРЕЕ строк. У судовому засіданні від 02.07.2024 року позивачка [PERSON] надала пояснення, що 01.12.2017 року позивачка викликала представників регіональної електромережі для зняття лічильника, оскільки лічильник був зламаний представниками регіональної електромережі. Після ремонту представники повідомили позичці про необхідність встановити лічи ник на те саме місце самостійно, а потім їх викликати. Лічилиник відремонтували та встановили приблизно через 1,5 місяці. Позивачка телефонувала представникам регіональної електромережі для опломбування лічильника. Лише 07.05.2018 року до позивачки прийшли два інспектори та склали акт про порушення. В акті про порушення підписувались тільки двоє інспекторів. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача Конєвої Л.Л. просила у позові відмовити. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог встановив наступні обставини та відповідні ним докази. Судом встановлено, що [PERSON] є власником приміщень за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 44145330 від 18.09.2015 року. Електропостачання вказаного об?єкту здійснюється на підставі Договору про користування електричною енергією № 220069322 від 10.11.2015 р., укладеного між позивачкою та ПАТ "Київобленерго", яке в подальшому було перейменовано на ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі». Згідно Акту про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановлених на ньому № 518828 від 11.02.2017 р. підтверджується факт встановлення та передачу на відповідальне збереження споживачу лічильника НІК 2301 № 10007059, щодо якого був складений акт порушення. Акт № 333342 від 11.12.2017 р. підтверджує той факт, що був демонтований лічильник 05003921 у зв`язку з тим, що він не висвічує покази, та встановлений новий лічильник № 10007059. 07.05.2018 року працівниками ПрАТ «Київобленерго» було виявлено порушення пункту 6.40 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996 року. Було виявлено, що споживач самостійно без присутності представника енергопостачальної організації ПрАТ «Київобленерго» Ірпінський РП виконав демонтаж електролічильника №10007059 та пломб №c40893789, №с40893790. Показники електролічильника №10007059 на яких споживач демонтував, не відомо. 23.08.2018 року комісією Ірпінського РП ПрАТ "Київобленерго" відбувся розгляд акту № К039373 від 07.05.2018 року. Рішення комісії оформлено протоколом № 234 від 23.08.2018 року та було здійснено розрахунок Акту про порушення згідно п. 6.40 ПКЕЕ та п.2.1.3. Методики затвердженої Постановою НКРЕ 04.05.2006 р. № 562 Споживачу 27.08.2018 року були вручені розрахункові документи на суму 80 204,52 грн. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбачених договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. За змістом п. 6 ч. 1 ст. 1, п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Комунальними послугами є послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Відповідно до пункту 1.2. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики від 31.07.1996 року № 28 (далі - ПКЕЕ), в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, під технічною перевіркою розуміється виконання комплексу робіт з метою визначення відповідності стану засобу обліку електричної енергії та схеми його підключення, а також відповідності стану електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки обліку "Правилам устройства электроустановок" та іншим нормативно-технічним документам. Періодичність проведення технічних перевірок визначалась пунктом 3.33. ПКЕЕ, яким передбачалось, що технічна перевірка здійснюється електропередавальною організацією (постачальником електричної енергії за регульованім тарифом) не рідше одного разу на три роки, тоді як у Позивача було 4 технічні перевірки впродовж 8 місяців одного року. Згідно ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», правопорушення - в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством - України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушенням в електроенергетиці є, зокрема, порушення вимог нормативно-правових актів, порушення правил користування енергією тощо. Згідно пп. 3 п.2.1. Методики, Методика застосовується на підставі акту про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ: пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладівобліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора), використання фазозсувного трансформатора тощо). Відповідно до п.6.41 ПКЕЕ (в редакції чинній на момент складання Акту № К039373), у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Суд звертає увагу, що у п. 5.2.7 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20 лютого 2019 року по справі 916/1375/18, викладена наступна позиція: «У разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передасться або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акту, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці (п 6.41 Правил користування електричною енергією). З системного аналізу викладених норм законодавства слід зробити висновок про те, що у разі підписання споживачем (уповноваженою особою споживача) акту про порушення ПКЕЕ без заперечень та зауважень, за умови дотримання порядку складання цього акту, відсутності дефектів акту, споживач, який у майбутньому заперечує викладені в акті дані, повинен довести обставини, які перешкоджали поданню таких заперечень при складанні акта або інші поважні причини, з яких заперечення не були надані.» На думку суду, Акт про порушення та процедура його складання не містять таких порушень, які спростовували б його дійсність, достовірність та законність, в акті про порушення міститься достатньо необхідних даних для встановлення суті правопорушення та визначення обсягу завданих збитків. Окрім того, відповідно до п. 6.41 ПКЕЕ (в редакції чинній на момент складання Акту № К039373), акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акту, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Як вбачається зі змісту Акту № К039373, останній було підписано трьома представниками постачальника електричної енергії, а саме [PERSON] , [PERSON] , Д.Н. Синиця. У Акті зазначено, що [PERSON] від підпису відмовилась. Вказала зауваження до складеного Акта: «…вимоги попереднього інспектора виконала в повному обсязі». Зважаючи на наведені обставини, акт вважається дійсним. При цьому, доводи позивачки щодо того, що Акт було підписано двома уповноваженими представниками відповідача, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Крім того, строною позивача на підтвердження своїх доводів щодо підпису Акта двома представниками, замість трьох, не надано жодного доказу, зокрема позивачем не заявлялось клопотань про призначення експертизи для з`ясування часу проставлення підписів у Акті, а також не приведено свідків, які могли б підтвердити дані обставини. Що стосується тверджень позивача про пропуск комісією строків розгляду Акту про порушення, передбачених п. 8.2.6 ПРРЕЕ, суд звертає увагу на наступне. 07.05.2018 року відповідачем було складено у відношенні позивача акт про порушення № К039373. 11.06.2018 року набрали чинність Правила роздрібного ринку електричної енергії (затверджені Постановою від 14 березня 2018 року N 312 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Пунктом 8.2.6. вказаних Правил встановлено, що акт про порушення, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 60 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню (крім випадків необхідності проведення експертизи пломб, індикаторів та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії для встановлення факту порушення). Якщо для розгляду акта про порушення необхідні результати експертного дослідження, зазначений термін розгляду відраховується з дати їх отримання оператором системи від експертної установи. До набрання чинності (11.06.2018 р.) Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ) були чинними Правила користування електричною енергією (ПКЕЕ), затверджені Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. №28) Вказані Правила не містили вищезазначених положень про недійсність актів про порушення в разі, якщо такі акти не були розглянуті протягом 60 календарних днів від дня їх складення або від дня отримання оператором системи висновку експертного дослідження (в разі призначення експертизи). У своєму Рішенні від 12.07.2019 № 5-р(І)/2019 Конституційний Суд України зазначив, що за змістом частини першої статті 58 Конституції України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Верховний суд у складі Касаційного господарського суду у своїй постанові від 31.10.2019 р. по справі № 916/1375/18 дійшов до висновку про відсутність підстав для застосування у подібних правовідносинах пункту 8.2.6. Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ) щодо визнання недійсним та скасування акта про порушення в разі розгляду такого акта протягом більш ніж 60 календарних днів за умови складання акта про порушення під час дії Правил користування електричною енергією (ПКЕЕ) та розгляду питання відповідності акта про порушення вже під час дії Правил роздрібного ринку електричної енергії У Постанові від 19.03.2021р. по справі № 908/3049/19 Верховний суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду, приймаючи до уваги відсутність (за загальним правилом) зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів не знайшов підстав до відступлення від висновку Верховного суду у складі Касаційного господарського суду у вищевказаній постанові від 31.10.2019р. по справі № 916/1375/18. Таким чином, при вирішенні цього спору судом приймається до уваги Правил роздрібного ринку електричної енергії, якими не встановлювалась недійсність актів про порушення, якщо ці акти на були розглянуті більш ніж за 60 календарних днів від дня їх складення або від дня отримання оператором системи висновку експертного дослідження (в разі призначення експертизи). Також, з тих же підстав, при вирішенні спору слід застосовувати положення Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 р. N 562 із змінами, яка була чинною на момент складення Акту про порушення від 09.11.2017р. №8001150. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 95 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, на думку суду, позивач не надав належних і допустимих доказів існування таких порушень з боку підповідача при винесені рішення комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією, оформленого протоколом № 234 від 23.08.2018 року, які б були достатніми для визнання недійсним та скасування рішення коміссії. На підставі викладеного в задоволені позову слід відмовити з покладенням на позивача судових витрат по сплаті судового збору.

Outcome: dismissed