Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. 13.12.2024 [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, яку в подальшому (заява від 24.12.2024) уточнила, та остаточно просила: - встановити, що частка [PERSON] у праві спільної власності на земельну ділянку (кадастровий номер 5310136700:16:001:0091), загальна площа 841 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої - землі житлової та громадської забудови (для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд) становить 3/4; - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] , право власності на 3/4 часток земельної ділянки (кадастровий номер 5310136700:16:001:0091), загальною площею 841 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої землі житлової та громадської забудови (для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд). На обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , про що 13.05.2024 зроблено відповідний актовий запис за № 235, місце державної реєстрації Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Широкою О.М. 03.07.2024 за її заявою заведена спадкова справа № 17/2024. Після смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із: 3/4 часток житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці (кадастровий номер 5310136700:16:001:0091), загальною площею 841 кв.м., цільове призначення якої землі житлової та громадської забудови (для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд). 3/4 частки житлового будинку належали померлій [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Третьою Полтавською державною нотаріальною конторою 26.11.1996 і зареєстровано в реєстрі за № 2-2925, 2927, зареєстрованого в КП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» в реєстровій книзі № 3 за реєстровим № 138, дубліката Свідоцтва про право на спадщину за законом, видано Вербецькою Т.М., державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори, виконуючим обов`язки завідувача Полтавського обласного державного нотаріального архіву 24.07.2024 за № 221, дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом. Земельна ділянка (кадастровий номер 5310136700:16:001:0091), загальною площею 841 кв.м., цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належала померлій [PERSON] на праві спільної сумісної власності з іншим співвласником - [PERSON] . Померла за життя разом із співвласником не визначили частки в спільній сумісній власності та державної реєстрації речових прав у визначених частках співвласниками проведено не було. Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Широкою О.М. їй, [PERSON] , було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/4 часток жилого будинку садибного типу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на частку приватизованої земельної ділянки (кадастровий номер 5310136700:16:001:0091), загальною площею 841 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] землі житлової та громадської забудови (для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд), їй було відмовлено на підставі постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.11.2024 в якій зазначено, що: видача свідоцтва про право на спадщину на майно, склад якого не встановлено, суперечить законодавству. Аргументи учасників справи. Відповідачі відзиву на позов не подали. Рух справи. Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 24.01.2025 провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 25.02.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 27.03.2025 залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Широка Олеся Миколаївна, про визначення частки в праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування, у якості співвідповідача Полтавську міську територіальну громаду в особі Полтавської міської ради. Позивачка [PERSON] в судове засідання не прибула, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не прибула, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги [PERSON] визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Представник відповідача Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради до суду не прибув, про причини неявки не повідомив Третя особа - приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Широка О.М. у судове засідання не прибула, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.05.2024. (а. с. 10) Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Широкою О.М. відкрита спадкова справа № 72656651 (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 77530191 від 03.07.2024) (а. с. 11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входять: 3/4 частка житлового будинку садибного типу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , частина земельної ділянки площею 841 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , із цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови (для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд), кадастровий номер 5310136700:16:001:0091. 15.11.2024 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Широкою О.М. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/4 частки житлового будинку садибного типу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , право власності на вказане спадкове майно було зареєстровано за позивачкою 15.11.2024 (Свідоцтво про право на спадщину за законом від 15.11.2024, зареєстровано в реєстрі за № 1129, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 403903617 від 15.11.2024) (а. с. 12, 13) 15.11.2024 постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Широкої О.М. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки кадастровий номер 5310136700:16:001:0091, право спільної сумісної власності на яку зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] згідно державного акту серії ЯА № 904318. (а. с. 18, 19) З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Широкої О.М. від 15.11.2024 вбачається, що позивачка є єдиною спадкоємицею, із заявою про відмову від спадщини за законом та з інших підстав звернувся [PERSON] (а. с. 19) Як вбачається з технічного паспорту, складеного ПП ПБТІ "Інвентаризатор" за замовленням позивачки [PERSON] 20.09.2024 за адресою: [ADDRESS] проведено технічну інвентаризацію будинку садибного типу. Самочинно збудованих будівель не виявлено. (а. с. 14-17) Згідно Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 06.12.2024, оціночна вартість земельної ділянки, площею 841 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , складає 23 216,95 грн. (а. с. 20-21). Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Відповідно до статті 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 357 Цивільного кодексу України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом; якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Згідно статті 368 Цивільного кодексу України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Згідно статті 370 Цивільного кодексу України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом; у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду; виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. У відповідності до положень статті 364 Цивільного кодексу України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі статтею 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". За статтею 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно статті 89 Земельного кодексу України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: в) співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно частини 2 статті 120 Земельного кодексу України (чинна редакція), у разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі. Статтею 1225 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з частиною 1 статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, а смерть власника являється однією із підстав для припинення права власності, що випливає із норм статті 346 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, також кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р., відповідно до статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Верховний Суд в постанові від 16.06.2021 р. у справі № 570/997/19, зазначив про те, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Згідно статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу вимог статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачкою доведено, що вона є спадкоємицею майна, що залишилось після смерті [INFO] її матері [PERSON] , прийняла спадщину та оформила свої спадкові права на частину спадкового майна, а також неможливість оформити свої права на частину земельної ділянки з кадастровим номером 5310136700:16:001:0091, яка належала спадкодавцеві на праві спільної сумісної власності із [PERSON] . Поряд з тим, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню шляхом захисту спадкових прав позивачки в частині визнання права власності на 3/4 частки (пропорційно частці по будинку) земельної ділянки з кадастровим номером 5310136700:16:001:0091 в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] . Суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог в частині визначення частки у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку позивачки [PERSON] , оскільки під час розгляду справи судом встановлено належність на праві спільної сумісної власності саме померлій [PERSON] та [PERSON] . Судові витрати. Оскільки під час судового розгляду позивачка не вимагала відшкодування судових витрат, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося. На підставі викладеного і

Outcome: partial