Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Іннова Фінанс» звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 липня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» і [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у позику № 4622320724, який був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа та за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 6 000 грн. шляхом перерахування на банківський рахунок, на строк 360 днів, зі стандартною процентною ставкою 1,5 % в день. Позичальник свої зобов`язання відповідно до умов договору позики не виконав, у той час як позикодавець свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 6\~000 грн. Станом на день подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем складає 22\~459,20 грн., з яких: 6000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 14 040 грн. заборгованість за процентами; 2\~419,20 грн. - пеня. На підставі вищевикладеного представник позивача звернувся до суду з цією позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача загальну суму заборгованості за договором позики у розмірі 22\~459,20 грн., а також судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача разом з позовною заявою заявив клопотання, в якому просив провести розгляд справи без участі їх представника, позов підтримав у повному обсязі і не заперечував проти заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явивсь з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст.ст.128, 130 ЦПК України про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, також шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, однак відзиву чи заперечень проти позову суду не представив, не надав клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. 27 травня 2025 року ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подала. При цьому, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що 13 липня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» і [PERSON] було укладено договір надання грошових коштів у позику № 4622320724, відповідно до умов якого ТОВ «Іннова Фінанс» надав позичальнику [PERSON] позику в розмірі 6 000 грн. шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно цього договору, і його додатків (а. с. 33-45). Відповідно до п. п. 2.4, 2.7 вищевказаного договору тип кредиту - кредит; мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби. Згідно з п. п. 2.3, 2.5, 2.6.1 договору сума кредиту складає 6\~000 грн.; строк кредиту 360 днів; стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього договору. Також судом встановлено, що додатком №1 до кредитного договору № 4622320724 від 13 липня 2024 року, є таблиця обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику (а. с. 44-45). Вищезазначені кредитний договір та додаток №1 до договору підписано відповідачем [PERSON] з використанням одноразового ідентифікатора. В матеріалах справи також наявна квитанція до платіжної інструкції № 19917-1354-122838437 від 13 липня 2024 року від ТОВ «ФК «Контрактовий дім», яка підтверджує факт перерахування ТОВ «Іннова Фінанс» 13 липня 2024 року грошових коштів у сумі 6 000 грн. на картковий рахунок відповідача (а. с. 32). Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 3 ЗУ «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію,і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Суд приймає до уваги наданий позивачем у своїй позовній заяві розрахунок заборгованості за договором, згідно якого заборгованість відповідача станом на день подання позовної заяви становить 22\~459,20 грн., з яких: 6 000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 14 040 грн. заборгованість за процентами; 2\~419,20 грн. - пеня, та вважає його достовірним, оскільки відповідач не спростував факт отримання і не повернення грошових коштів за вказаним договором, у судове засідання не з`явився, доказів сплати заборгованості суду не надав, відзив на позовну заяву до суду не подав. Отже, судом встановлено факти укладення між ТОВ «Іннова Фінанс» і відповідачем [PERSON] договору надання грошових коштів у позику № 4622320724 від 13 липня 2024 року, та отримання відповідачем коштів за його умовами, також існування заборгованості відповідача за вказаним договором у загальному розмірі 22\~459,20 грн., а відповідачем не було надано власного розрахунку з метою спростування обґрунтованості заявлених позовних вимог. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ «Іннова Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно із статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2\~422,40 грн.

Outcome: approved