Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

18.12.2023 року позивач АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] звернувся до АТ «Державний ощадний Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до підписаної заяви позичальнику встановлено кредит в розмірі 13500 грн. У зв`язку з виникненням прострочення заборгованості, в ході розшуку боржника, банку стало відомо, що позичальник [PERSON] помер. 22 серпня 2023 року банком на адресу Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ГТУЮ у Запорізькій області направлено вимогу банку № 55/5.4-06/1941 до спадкоємців померлого [PERSON] . Відповідно до повідомлення Третьої Запорізької державної нотаріальної контори ГТУЮ у Запорізькій області №1374/02-14 від 12 вересня 2023 року, спадкоємці ознайомленні зі змістом вимоги кредитора. Для визначення кола спадкоємців, банк звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із заявою про забезпечення доказів, в порядку ст. ст. 84-118 ЦПК України. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2023 року, заяву банку задоволено витребувано спадкову справу після померлого [PERSON] . Відповідно до копії спадкової справи спадкоємцем [PERSON] є [PERSON] , який прийняв спадщину. Враховуючи, що спадкоємець самостійно не сплатив наявну заборгованість, прийняв спадщину після померлого та до нього перейшли зобов`язання з повернення кредиту, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 27 лютого 2019 року у розмірі 11834,48 грн., а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. 24.05.2024 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя ухвалено заочне рішення у цивільній справі №334/11488/23 за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно до якого позов задоволено у повному обсязі, стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість у розмірі 11834,48 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 2684,00 грн. 19.11.2024 року відповідач [PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя із заявою про перегляд заочного рішення від 24.05.2024 року по справі №334/11488/23, мотивуючи тим, що рішення було ухвалене за його відсутності, про розгляд справи він не знав, судових повісток про виклик не отримував, не був присутній у судовому засіданні під час проголошення рішення суду. Заочне рішення суду він також не отримував, про його існування дізнався лише 04.11.2024 року, ознайомившись з матеріалами справи. Таким чином, розгляд справи було проведено без його участі, що позбавило його права відстоювати свою правову позицію у даній справі. Крім того, судом не були взяті до уваги докази, які мають істотне значення для вирішення спору. Зокрема, судом не встановлено, коли саме кредитору стало відомо про смерть позичальника, а також не встановлено дату настання строку вимоги за договором приєднання від 27.02.2019 року. Позивачем не надано доказів на підтвердження факту встановлення [PERSON] кредитного ліміту, а також наявності заборгованості за кредитним договором. Позивачем не надано первинних бухгалтерських документів, зокрема, виписки по кредитному рахунку. 10.01.2025 року від представника позивача надійшли заперечення про перегляд заочного рішення, в яких зазначено, що повістки направлялися на адресу місця реєстрації [PERSON] . Відповідачем виклики до суду проігноровані. Про наявність у спадкодавця кредиту відповідач був проінформований, але заходів до погашення не вжив. Крім того, приватним виконавцем Проценком А.Ю. заборгованість у сумі 11834,48 грн. за рішенням суду стягнута в повному обсязі. Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 24.02.2025 року заочне рішення від 24.05.2024 року по цивільній справі №334/11488/23 скасовано, призначено цивільну справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні щодо розміру заборгованості не заперечував, однак зазначив, що представники Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» мали надати йому можливість вирішити спір у позасудовому порядку, коли він до них звертався. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов таких висновків. Судом встановлено і підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що [PERSON] звернувся до АТ «Державний ощадний Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до підписаної заяви позичальнику встановлено кредит в розмірі 13500 грн. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 жовтня 2020 року, [PERSON] помер [INFO] . 22 серпня 2023 року банком на адресу Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ГТУЮ у Запорізькій області направлено вимогу банку № 55/5.4-06/1941 до спадкоємців померлого [PERSON] . Відповідно до повідомлення Третьої Запорізької державної нотаріальної контори №1374/02-14 від 12 вересня 2023 року, спадкоємці ознайомленні зі змістом вимоги кредитора. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2023 року, заяву банку задоволено витребувано спадкову справу після померлого [PERSON] . Відповідно до копії спадкової справи судом встановлено, що [PERSON] 05 лютого 2021 року подав заяву №49 про прийняття спадщини за заповітом. На підставі заяви № 187 від 28 квітня 2021 року встановлено, що [PERSON] просить видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 28 квітня 2021 року [PERSON] прийняв спадщину, яка складається з квартири за адресою: [ADDRESS] . Вартість спадкового майна складає 335302 грн. 00 коп. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, станом на 24 листопада 2023 року, заборгованість за кредитним договором становить 11 834,48 грн., яка складається з наступного: 11 829,81 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3,15 грн. пеня за несвоєчасне погашення основного боргу, 1,52 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора. Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Суд також враховує положення пункту 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», в якому зазначено, що з урахуванням приписів статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим по відношенню до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора. Статтею ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. Згідно зі ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Таким чином, судом встановлено, що між [PERSON] та АТ «Державний ощадний банк України» укладено кредитний договір. [PERSON] не виконано зобов`язання за договором у повному обсязі, що підтверджується розрахунком заборгованості долученого до матеріалів справи. Боржник [PERSON] помер то його обов`язки щодо виконання зобов`язання перейшли до його спадкоємця [PERSON] , який у відповідності до вимог закону прийняв спадщину, до складу якої входить квартира за адресою: [ADDRESS] , вартість якої складає 335302 грн. 00 коп. Отже, враховуючи що сума заборгованості є меншою за вартість спадкового майна, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved