Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

У жовтні 2024 року до суду звернувся представник позивача [PERSON] - адвокат Лаврик Ю.А. з позовом [PERSON] до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Прокоп Денис Олександрович про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову [PERSON] , зазначає, що [INFO] померла її мати - [PERSON] [INFO] помер її батько - [PERSON] Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входить: квартира [ADDRESS] . Вказана квартира на праві особистої власності належала померлій матері згідно свідоцтва про право особистої власності на житло від 10.09.1991 року. Після її смерті з заявою про прийняття спадщини 26.08.2003 року звернувся [PERSON] державним нотаріусом Бухаровою С.К. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на частку квартири [ADDRESS] Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] 12.12.2023 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом Д.О. відмовлено у спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON] , оскільки не надано доказів постійного проживання зі спадкодавцем. Рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту прийняття спадщини. Враховуючи викладене, оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, звернулась з вказаним позовом до суду. Позивач зазначала, що з 1999 року постійно проживала з батьками, а після смерті матері у 2002 році, проживала однією сім`єю з батьком, який мав хронічні захворювання та потребував стороннього постійного догляду. Наразі, у спірній квартирі проживає позивач по справі, її донька [PERSON] та малолітня [PERSON] , 2010 року народження. Стверджує, що саме вона несе витрати з оплати та утримання спірного нерухомого майна. Ухвалою Автозаводського районного суду м Кременчука від 22.10.2024 року відкрито провадження по справі, встановлено загальний порядок розгляду справи. Ухвалою суду від 18.03.2025 року прийнято заяву позивача про зміну позовних вимог до розгляду. Ухвалою суду від 14.04.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Лаврик Ю.А. позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у судове засідання не прибув. Відзив на позов не подано. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Прокоп Д.О. у судове засідання не з`явився. Подав письмову заяву з проханням справу розглянути у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.12.2002 року, виданим Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис № 2935. 26 серпня 2003 року державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Бухаровою С.К. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири [ADDRESS] . Інша частка квартири [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 26.08.2003 року. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Кременчуцьким міським управлінням юстиції, актовий запис № 1603. Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопа Д.О. після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу № 26/2023. Інші спадкоємці не звертались з заявами про прийняття або про відмову від прийняття спадщини. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки спадкоємцем не подано доказів постійного проживання зі спадкодавцем станом на час відкриття спадщини . Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права га обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1222 ЦК України встановлено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Позитивні юридичні факти, тобто ті, які повинні існувати на час відкриття спадщини і можуть зумовлювати, за передбачених в ЦК умов, виникнення права на спадкування за законом. Аналіз положень глави 68 ЦК України дозволяє стверджувати, що для спадкування за законом мають існувати чітко визначені юридичні факти, що підтверджують наявність: родинних відносин (певний ступінь споріднення зі спадкодавцем); квазіродинних відносин (усиновлення спадкоємця чи спадкодавця); сімейних відносин (шлюб зі спадкодавцем; проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини); відносин із утримання (перебування на утриманні спадкодавця спадкоємцем не менш як 5 років до часу відкриття спадщини) (див, зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 березня 2021 року в справі № 643/14592/18 (провадження № 61-15094св20)). Відповідно до акта від 27.10.2023 року, складеного ОСББ №23 та засвідченого підписами сусідів, [PERSON] , у період з січня 1999 року по теперішній час проживає за адресою: [ADDRESS] . Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , кожна окрема, свідчили щодо постійного проживання з 1999 року по теперішній час [PERSON] у квартирі [ADDRESS] . Надані квитанції підтверджують, що позивач здійснює оплату комунальних послуг за адресою: квартира [ADDRESS] . Відповідно до листа від 28.11. 2023 року Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, за даними відділу Реєстру територіальної громади [PERSON] значиться знятим з реєстрації у квартирі [ADDRESS] як такий що помер [INFO] . На момент смерті [PERSON] - [INFO] інші зареєстровані особи відсутні. У постанові Верховного суду від 09 жовтня 2024 року справа № 522/21808/18 викладені такі висновки щодо застосування норми права у спірних правовідносинах. Тлумачення пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України свідчить, що по своїй суті такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися тільки тоді, коли суб`єктивне цивільне право виникло і якщо це право порушується (оспорюється або не визнається) іншою особою (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 вересня 2022 року в справі № 127/23627/20 (провадження № 61-17025св21), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 233/4580/20 (провадження № 61-12524сво21)). Такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися для захисту (невизнання чи оспорювання) різноманітних приватних прав (зобов`язальних, речових, виключних, спадкових, права на частку в спільній частковій власності і т. д.). По своїй суті такий спосіб захисту як визнання права охоплює собою і визнання права відсутнім (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року в справі № 346/2744/21 (провадження № 61-10543сво23)). Для визнання права власності (чи визнання права на частку в праві спільної часткової власності) за спадкоємцем законодавцем не передбачено обов`язкового пред`явлення окремої позовної вимоги про встановлення факту прийняття спадщини спадкодавцем. Тобто, така обставина (факт прийняття спадщини спадкодавцем), у разі пред`явлення позову про визнання права власності (чи визнання права на частку в праві спільної часткової власності) за спадкоємцем, встановлюється під час розгляду такого позову. Вимога про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем задоволенню не підлягає, оскільки [PERSON] , пред`явила вимогу про визнання права власності за нею як спадкоємцем першої черги, позовні вимоги про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем не є належними способом захисту її прав, а відповідні обставини встановлюється судом під час розгляду позову про визнання права власності за позивачем. Згідно частини 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Проаналізувавши обставини, на які посилається позивач, та які не заперечуються відповідачем і не спростовані у встановленому цивільним процесуальним законом порядку, а також докази, якими позивач підтверджує родинні відносини зі спадкодавцем суд визнає доведеним, що позивач постійно проживала разом зі спадкодавцем станом на час відкриття спадщини, тобто позивач є спадкоємцем першої черги відповідно до ст.1264 ЦК України після померлого [PERSON] . Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на квартиру після смерті батька, позивач на час смерті спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, то суд дійшов висновку про задоволення позову про визнання за позивачем права власності на квартиру, що є ефективним способом захисту за встановлених судом обставин. Судові витрати розподіляються згідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial