Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Гордон І.М., звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що 26 жовтня 2012 року між позивачем та відповідачкою розірвано шлюб, після чого, дочка [PERSON] , [INFO] почала проживати з батьком у [ADDRESS] . Зазначає, що для покращення місця проживання і створення кращих умов [PERSON] переїхав в [ADDRESS] в особняк батьків, щоб дочка мала свою окрему кімнату. Вихованням дочки займається позивач, мати проживає окремо більше 12 років закордоном, будь-якої участі у вихованні дитини не бере, життям дитини не цікавиться. Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 04 грудня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 08 січня 2025 року закрито підготовче провадження по цивільній справіта призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить суд розглядати справу у його та позивача відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви позов визнає, не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав, зазначила, що вона останні 12 років постійно проживає за межами України, участь у вихованні та забезпечені дочки не бере. Представник третьої особи органу опіки та піклування Комарнівської міської радив судове засідання не з`явився, згідно поданого клопотання просить суд розглядати справу у його відсутності. Крім того, вказаним клопотанням долучив рішення виконавчого комітету Комарнівської міської ради №96 від 21 травня 2025 року «Про затвердження висновку комісії з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення батьківських прав» та додаток «Висновок комісії з питань захисту прав дитини від 19.05.2025 року №5 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Треті особи Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Комарнівської територіальної громади Львівського району Львівської області у судове засідання не з`явилися. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. [PERSON] , [INFO] , відповідач [PERSON] записана її матір`ю, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. 26 жовтня 2012 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується долученим до матеріалів справи рішенням Франківського районного суду м.Львова від 26.10.2012. [PERSON] ухиляється від обов`язків по вихованню та забезпеченню своєї дитини. Як вбачається із довідки з місця проживання про склад сім`ї № 15 від 06.07.2022 року, [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] у будинку, що належить ОСББ «Світлиця 46» як основний квартиронаймач. Крім того, в квартирі прописана і [PERSON] . Із долученого до матеріалів справи акту обстеження матеріально-побутових умов від 04 липня 2022 року, [PERSON] має одну доньку, з якою проживає без реєстрації у житловому будинку своїх батьків за адресою [ADDRESS] . Факт проживання [PERSON] та його дочки [PERSON] без реєстрації підтверджують сусіди [PERSON] та [PERSON] . Із долученої до матеріалів справи копії акту обстеження на факт проживання особи без реєстрації місця проживання від 03.02.2025, вбачається, що у будинку [ADDRESS] , без реєстрації проживає [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Із довідки № 57 від 07.06.2024, виданої дирекцією Комарнівського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Комарнівської міської ради Львівської області, вбачається, що [PERSON] дійсно навчається у 9-Б класі Комарнівського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів. Як вбачається із психолого-педагогічної характеристики [PERSON] , учениці 9-Б класу наданої дирекцією Комарнівського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів, дитина виховується в неповній сім`ї, мати проживає окремо, закордоном. Батько приділяє належну увагу вихованню дочки, цікавиться навчанням дитини, підтримує зв`язок з класним керівником у телефонному режимі, регулярно відвідує школу. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Комарнівської міської ради від 19.05.2025 року № 5 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітньої дочки [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Комарнівської міської ради №96 від 21 травня 2025 року вбачається, що комісія з питань захисту прав дитини Комарнівської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20, позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками. Стаття 150 СК України вказує, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Виходячи з положень ст. 164 Сімейного кодексу України, особа може бути позбавлена судом батьківських прав якщо вона, зокрема, ухиляється від виконання свої обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається із ч. 4 ст 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачка вихованням та утриманням своєї неповнолітньої дитини не займається, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, її матеріальному утриманню, а тому є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки вжиття таких заходів є необхідним в інтересах дитини. Згідно з ч.1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з того, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову стягнути з відповідача.

Outcome: approved