Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до приватного виконавця Канцедала Олександра Олександровича, яку 27.03.2025 року уточнив шляхом залучення у якості співвідповідача ТОВ «ФІНАНСОВА-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС». Зі змісту позовної заяви вбачається, що 27.11.20014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено кредитний договір №200155710. 13.01.2022 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Золотих О.О. було вчинено виконавчий напис №1142, за яким з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансово-правова група Лекс», яке на той час було правонаступником прав та обов`язків ПАТ «Банк Михайлівський», стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 26520,83 грн., та заборгованість за вчинення виконавчого напису нотаріусом у розмірі 850 грн. Постановою від 18.02.2022 року приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. за заявою ТОВ «Фінансова-правова група Лекс» було відкрито виконавче провадження №68710006 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, а також в подальшому вчинено низку виконавчих дій у даному виконавчому провадженні, зокрема, 26.06.2023 року [PERSON] списано з банківської картки позивача 3703,33 грн. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/22985/23 від 13.11.2023 року зазначений виконавчий напис №1142 від 13.01.2022було визнано таким, що не підлягає виконанню. 08.04.2024 року позивачем було подано до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. клопотання про закінчення виконавчого провадження ВП № 68710006 від 18.02.2022 року та повернення раніше стягнутих на підставі виконавчого напису №1142 від 13.01.2022 року коштів в сумі 3703,33 19.09.2024 року, з метою з`ясування до якої категорії сум відноситься стягнена з позивача сума коштів в розмірі 3703,33 грн., та вирішення питання про можливість розв`язання даного спору в судовому порядку, представник позивачки направив до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. відповідний запит, але відповіді на нього не було отримано, стягнуті в межах виконавчого провадження кошти, позивачу не повернуті. 27.03.2025 року представник позивача уточнив позовні вимоги шляхом залучення у якості співвідповідача ТОВ «ФІНАНСОВА-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС», оскільки відповідно до відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. виконавчого провадження № 68710006 від 18.02.2022 року, з позивачки було стягнуто 3703,33 грн., які розподілено в порядку ст. 45 ЗУ «Про виконавче провадження» в рамках виконавчого провадження наступним чином: 2925,75 грн. стягнуто та перераховано на користь стягувача ТОВ «ФІНАНСОВА-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС» згідно виконавчого документу; 292,58 грн. стягнуто та перераховано основну винагороду приватного виконавця Канцедала О.О.; 485 грн стягнуто та перераховано в рахунок погашення понесених мінімальних витрат виконавчого провадження на рахунок приватного виконавця Канцедала О.О. Згідно уточненої позовної заяви позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача приватного виконавця Канцедала О.О. кошти у сумі 476,78 грн. та з відповідача ТОВ «Фінансово-правова група ЛЕКС» кошти у сумі 2925 грн.75 коп., а також суму судових витрат які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі було визначено суддю Рукас О.В. Ухвалою суду від 14.10.2024 року провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання, встановлено строк для подання заяв по суті справи. 11.11.2024 на адресу суду надійшов відзив відповідача приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. в особі представника адвоката Дідуха Є.О. на позовну заяву та 02.01.2025 року відзив на уточнену позовну заяву, в яких висловлено заперечення проти задоволення позовних вимог, вважає витрати на правничу допомогу позивача такими що не підлягають відшкодуванню з відповідача приватного виконавця Канцедала О.О., та висловлено клопотання про стягнення з позивача на його користь понесені витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн. 14.11.2025 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення представника відповідача [PERSON] адвоката Дідуха Є.О. та квитанція про повернення на рахунок позивача основної винагороди приватного виконавця в сумі 302,31 грн. Ухвалою суду від 19.12.2024 року за клопотанням представника позивача було витребувано в приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шаркова Олександра Олександровича інформацію щодо списання грошових коштів в розмірі 3\~703 (три тисячі сімсот три) гривні 33 копійки з карткового рахунку позивача та інформації щодо якої категорії відноситься зазначена сума грошових коштів у розмірі 3\~703 (три тисячі сімсот три) гривні 33 копійки до категорій сум, передбачених ст. 43 ЗУ «Про виконавче провадження» (з зазначенням конкретної категорії), або до сум на основне виконання виконавчого документа (стягнення на користь стягувача за виконавчим документом). Також в АТ КБ Приватбанк було витребувано інформацію щодо списання грошових коштів в розмірі 3\~703 (три тисячі сімсот три) гривні 33 копійки з карткового рахунку позивача на користь приватного виконавця Канцедала О.О., з зазначенням чи поверталась вказана сума грошових коштів на рахунок боржника та інформації щодо зазначення до якої категорії сум, передбачених ст. 43 ЗУ «Про виконавче провадження» (з зазначенням конкретної категорії), або до сум на основне виконання виконавчого документа (стягнення на користь стягувача за виконавчим документом) відноситься дана сума. На виконання вимог ухвали суду від 19.12.2024 року від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Шаркова Олександра Олександровича надійшла відповідь, з якої вбачається, що відповідно наказу Міністерства юстиції України від 02.07.2024 року №1737/7 діяльність виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. було зупинено. У зв`язку із зупиненням діяльності приватного виконавця 02.07.2024 року між приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. та приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Шарковим О.О. було укладено договір №1 про заміщення приватного виконавця, згідно з яким, приватний виконавець Канцедал О.О. передав на виконання приватному виконавцю Шаркову О.О. виконавчі провадження зареєстровані в Автоматизованій системі виконавчого провадження. Згідно отриманих повноважень приватний виконавець Шарков О.О. надав інформацію про наступне. 17.02.2022 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68710006. Одночасно з відкриттям виконавчого провадження приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 18.02.2022 № 68710006 у розмірі 2737,08 гривень та винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 18.02.2022 № 68710006 у розмірі 485,00 гривні. Копії постанов направлено сторонам виконавчого провадження. Нормами статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що кошти виконавчого провадження складаються з: І) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороді приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. 25.06.2023 приватним виконавцем Канцедалом О.О. в ході здійснення виконавчих дій було стягнуто з боржника [PERSON] з рахунку [NUMBER] , що відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кошти в розмірі 3703.33 гривень, які розподілено 28.06.2023 в порядку статті 45 Закону Україні «Про виконавче провадження» в рамках виконавчого провадження наступним чином: - 2925,75 перераховано на рахунок № [NUMBER] . що викритий в АБ «УКРГАЗБАНК» стягувача ТОВ «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА 1 ЛЕКС» згідно виконавчого документа; - \~ \~ \~ \~292,58 перераховано на рахунок № [NUMBER] що викритий в Філія - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» основну винагороду приватного виконавця Канцедала О.О. згідно постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 18.02.2022 № 68710006; - \~ \~ \~ \~485,00 перераховано на рахунок № [NUMBER] , що відкритий в Філія - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» приватного виконавця Канцедала О.О. в рахунок погашення понесених мінімальних витрат виконавчого провадження згідно постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 18.02.2022 № 68710006. 28.10.2024 приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 28.10.2024 № 68710006 на підставі пункту 5 частини першої статі 39 Закону України «Про виконавче провадження». Копію постанови направлено сторонам та органу чи посадовій особі, що видав виконавчий документ. 08.11.2024 приватним виконавцем було повернуто кошти основної винагороди приватного виконавця по виконавчому провадженню № 68710006 у повному розмірі 303,31 грн на рахунок, який належить боржнику [PERSON] № [NUMBER] , що відкритий у АТ КБ «Приватбанк». Додатково повідомлено Суд, що у зв`язку зі здійсненою кібератакою стосовно державних реєстрів, в тому числі на Автоматизовану систему виконавчого провадження держателем яких є Міністерство юстиції України у приватного виконавця відсутні технічні можливості щодо надання інформації в повному обсязі. На виконання вимог ухвали суду від 19.12.2024 року, від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла відповідь, з якої вбачається, що в межах виконавчого провадження № 68710006 від 18.02.2022 року (виконавчий напис № 1142 від 13.01.2022 року) відносно боржника [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) були списані грошові кошти в розмірі 3703 (три тисячі сімсот три) гривні 33 копійки з карткового рахунку боржника [NUMBER] ( [NUMBER] ) на користь приватного виконавця Канцедала Олександра Олександровича на рахунок № [NUMBER] . Повернення було в сумі 302,31 UAH від 08.11.2024 на картку № [NUMBER] з Призначенням: Безготівкове зарахування. Коментар до платежу: KANTsEDAL OLEKSANDR OLEKSANDROWCh VD №1142; 13.01.2022; Medvedieva NA; VP №68710006; Suma borhu, pomylkovo abo nadmimo stiahnuta. Платіжною інструкцією HS41N0622L1MPZ1 була списана сума 3703,33 грн стягнення за ВП №68710006 з виконання виконавчого документу: Виконавчий напис № 1142 виданий 13.01.2022; документ видав Приватний нотаріус Київського МНО Золотих Олександр Олександрович для виконання постанови про арешт ВП 68710006 від 14.06.2023р. Ухвалою суду від 23.01.2025 року за клопотанням представника позивача було витребувано у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шаркова Олександра Олександровича докази перерахування стягувачу ТОВ «ФІНАНСОВА-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС» грошових коштів у розмірі 2\~925 (дві тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 75 копійок в межах виконавчого провадження № 68710006 від 18.02.2022 року (виконавчий напис № 1142 від 13.01.2022 року). На виконання ухвали суду від 23.01.2025 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Дідуха Є.О. 11.02.2025 року надійшла відповідь з копією платіжної інструкції № 35247 від 29.06.2023 року про перерахування коштів приватним виконавцем Канцедалом О.О. в сумі 2925грн. 75 коп. на рахунок ТОВ «Фінансово-правова група ЛЕКС». У судове засідання 22.05.2025 року позивач та представник позивача не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання. Разом з тим в матеріалах справи мається клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Новікова Я.А. (т.2 а.с.70, т.2 а.с.128) в якому висловлено прохання щодо проведення судового розгляду за відсутності сторони позивача. Будучи раніше присутнім в судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав суд їх задовольнити. У судове засідання 22.05.2025 року відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] адвокат Дідух Є.О. не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання. До початку судового засідання представником відповідача подано заяву, в якій висловлено прохання щодо проведення судового розгляду за відсутності сторони відповідача за наявними в справі документами, закрити провадження щодо розгляду позовної заяви [PERSON] на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, а також стягнення з позивача на користь відповідача приватного виконавця Канцедала О.О. витрат на правову допомогу в сумі 10 000 грн. Будучи раніше присутнім в судовому засіданні, відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, прохав суд врахувати відзив на позовну заяву. Відповідач ТОВ «Фінансово-правова група ЛЕКС» у судове засідання не з`явився, явку свого представника до суду не забезпечив. Про дату, час та місце судових засідань ТОВ «Фінансово-правова група ЛЕКС» повідомлявся шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за його останньою відомою офіційно зареєстрованою адресою місцезнаходження. Як встановлено судом, судові повістки про виклик до суду не було вручено ТОВ «Фінансово-правова група ЛЕКС» за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, повернуто до суду без вручення з відміткою листоноші «за закінченням терміну зберігання». Станом на момент ухвалення судового рішення від відповідача ані засобами поштового зв`язку, ані на офіційну електронну адресу суду, ані в будь-який інший спосіб не надходило жодних заяв, клопотань, у тому числі відзиву на позовну заяву. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Суд звертає увагу, що положення чинного процесуального законодавства не передбачають обов`язку суду, в якого відсутні відомості щодо місця проживання чи перебування учасника справи, крім як відомостей про офіційно зареєстроване місце проживання/перебування, повторно направляти судові повістки про виклик до суду. Повернення поштового відправлення з відміткою про закінчення строку зберігання, яке відправлялася за офіційно зареєстрованою адресою проживання відповідача, що є єдиними відомостями про його проживання, які перебувають у володінні суду, є належним виконанням суду свого процесуального обов`язку щодо повідомлення особи про дату, час і місце судового засідання, а відповідно вважається належним чином повідомленням особи про проведення судового розгляду. У Постанові КЦС ВС від 23.01.2023 року у справі № 496/4633/18 зроблено висновок, що листи, що повернулися з відміткою/довідкою поштового відділення про причину повернення «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими, якщо їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань або на адресу місця реєстрації фізичної особи чи адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Таким чином, ТОВ «Фінансово-правова група ЛЕКС» було належним чином повідомлене про дату, час і місце судового розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися, зважаючи на наявність клопотання сторони позивача про проведення судового розгляду за відсутності представника позивача, зважаючи на відсутність клопотань про відкладення судового розгляду, суд вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, то фіксування судового процесу 22.05.2025 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.ч.1-3 ст.12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ст.1212\~ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Судове рішення про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового рішення правова підстава вважається такою, що відпала. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі №910/16664/18, від 08 вересня 2021 року справа №201/6498/20. Також Верховний Суд у постанові від 08 вересня 2021 року по справі №206/2212/18 зазначив, що аналіз норм статті 1212\~ЦК України дає підстави для висновку, що кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: а) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); б) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності достатньої правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, свідчить про необхідність установлення так званої абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Наведене у своїй сукупності свідчить, що кондикція - це позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого права, який може бути застосований самостійно. Кондикція також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб`єктним складом підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави. Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна (носія іншого цивільного права), підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця (набувача майна) з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України, у разі наявності цивільних відносин безпосередньо між власником та володільцем майна. Такий спосіб захисту можливо здійснити шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача таке майно. Отже, положення глави 83 застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб, чи наслідком події. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Під відсутністю правової підстави розуміють такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212\~ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Судом встановлено, що 27.11.20014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено кредитний договір №200155710 (т.1 а.с.21). 13.01.2022 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Золотих О.О. було вчинено виконавчий напис №1142, за яким з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансово-правова група Лекс», яке на той час було правонаступником прав та обов`язків ПАТ «Банк Михайлівський», стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 26520,83 грн., та за вчинення виконавчого напису нотаріусом плату у розмірі 850 грн. (т.1 а.с.22). 18.02.2022 року Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Київської області Канцедала Олександра Олександровича було відкрито виконавче провадження ВП №686710006 на підставі виконавчого напису №1142 від 13.01.2022 року (т.1 а.с.23-25), та постановлено про стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором в розмірі 26520 гривень 83 коп., за вчинення виконавчого напису нотаріусом 850 грн. та виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 2737,08 грн., та винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 18.02.2022 № 68710006 у розмірі 485,00 гривні. З відповіді АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судом встановлено, що в межах виконавчого провадження № 68710006 від 18.02.2022 року (виконавчий напис № 1142 від 13.01.2022 року) з боржника [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) були списані грошові кошти в розмірі 3703 (три тисячі сімсот три) гривні 33 копійки з карткового рахунку боржника [NUMBER] ( [NUMBER] ) на користь приватного виконавця Канцедала Олександра Олександровича на рахунок № [NUMBER] . Повернення було в сумі 302,31 UAH від 08.11.2024 на картку № [NUMBER] з Призначенням: Безготівкове зарахування. Коментар до платежу: KANTsEDAL OLEKSANDR OLEKSANDROWCh VD №1142; 13.01.2022; Medvedieva NA; VP №68710006; Suma borhu, pomylkovo abo nadmimo stiahnuta. Платіжною інструкцією HS41N0622L1MPZ1 була списана сума 3703,33 грн стягнення за ВП №68710006 з виконання виконавчого документу: Виконавчий напис № 1142 виданий 13.01.2022; документ видав Приватний нотаріус Київського МНО Золотих Олександр Олександрович для виконання постанови про арешт ВП 68710006 від 14.06.2023р. (т.1 а.с.220). Таким чином суд встановив, що приватним виконавцем Канцедалом О.О. в ході здійснення виконавчих дій було розподілено кошти в порядку статті 45 Закону Україні «Про виконавче провадження» в рамках виконавчого провадження №66333796 від 18.02.2022 року та стягнуто з боржника 3803,33 грн., з яких 2925,75 грн. за платіжною інструкцією № 35247 від 29.06.2023 року перераховано на рахунок № [NUMBER] , що викритий в АБ «УКРГАЗБАНК» стягувача ТОВ «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС» згідно виконавчого документа (т.2 а.с. 22); 292,58 грн. перераховано на рахунок № [NUMBER] що викритий у Філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» як основну винагороду приватного виконавця Канцедала О.О. згідно постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 18.02.2022 № 68710006; 485,00 грн. перераховано на рахунок № [NUMBER] , що відкритий в Філія - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» приватного виконавця Канцедала О.О. в рахунок погашення понесених мінімальних витрат виконавчого провадження згідно постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 18.02.2022 № 68710006. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13.11.2023 року по справі №761/22985/23 позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Епро Скул» задоволені, визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., 13.11.2022 року за реєстровим №1142 таким, що не підлягає виконанню (т.1 а.с. 26-31). 08.11.2024 приватним виконавцем Канцедалом О.О. було повернуто кошти основної винагороди приватного виконавця по виконавчому провадженню № 68710006 у розмірі 302,31 грн на рахунок, який належить боржнику [PERSON] № [NUMBER] , що відкритий у АТ КБ «Приватбанк» (т.1 а.с.44), що підтверджується копією платіжної інструкції №56946 від 08.11.2024 року (т.1 а.с.119), та інформацією АТ КБ «Приватбанк» (т.1 а.с.220), з якої йдеться, що повернення було в сумі 302.31 UAH від 08.11.2024 на картку № 4731219122979234 з Призначенням: Безготівкове зарахування. Коментар до платежу: KANTsEDAL OLEKSANDR OLEKSANDROWCh VD №1142: 13.01.2022; Medvedieva NA; VP №68710006; Suma borhu, pomylkovo abo nadmimo stiahnuta. Оскільки під час виконання приватним виконавцем виконавчого напису нотаріуса з позивача було утримано грошові кошти в сумі 2925,75 грн., зазначені грошові кошти є безпідставно набутим майном та підлягають поверненню позивачу. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення безпідставно набутих коштів з відповідача ТОВ «Фінансово-правова група ЛЕКС» підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 2925,75 грн. Щодо позовних вимог про стягнення на користь позивача з відповідача приватного виконавця Канцедала Олександра Олександровича 476,78 грн. витрат виконавчого провадження у ВП № 68710006 від 18.02.2022 року, суд зазначає наступне. Як встановлено судом, мінімальні витрати виконавчого провадження в розмірі 485,00 грн. та основна винагорода приватного виконавця в розмірі 292,58 грн. в межах виконавчого провадження № 68710006 від 18.02.2022 року стягнуті на підставі відповідних постанов приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. Зазначені постанови приватного виконавця не оскаржувалися позивачем в порядку, встановленому чинним законодавством, не скасовані та дії приватного виконавця щодо винесення зазначених постанов не визнавалися протиправними. При цьому основна винагорода приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. по виконавчому провадженню № 68710006 від 18.02.2022 року у розмірі 302,31 грн була повернута на рахунок, який належить боржнику [PERSON] № [NUMBER] , що відкритий у АТ КБ «Приватбанк» (т.1 а.с.119). При здійсненні своїх повноважень як державні, так і приватні виконавці керуються Законом України\~«Про виконавче\~провадження» та Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Згідно з п. 1 ч. ч. 1, 5 ст.\~26\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» виконавець починає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача примусове виконання рішення. Приписами ст.\~42\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» встановлено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, - встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та веденням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Частиною 7 ст.\~31\~Закону України\~«Про органи\~та осіб,\~які здійснюють\~примусове виконання\~судових рішень\~і рішень\~інших органів» визначено, що приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). У даному випадку стягнення з позивача на користь приватного виконавця грошових коштів, пов`язане зі здійсненням приватним виконавцем примусового виконання виконавчого документа та відповідає нормам ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження». Підставою для виникнення у боржника обов`язку зі сплати таких витрат є сам факт наявності відкритого виконавчого провадження, під час виконання якого виконавець виконує обов`язки, покладені на нього Законом України «Про виконавче провадження». Суду не надано підтверджень, що будь-які дії чи бездіяльність приватного виконавця під час виконавчого провадження позивачем оскаржувались та були визнані незаконними. Водночас виконавче провадження було відкрито, після цього проводились виконавчі дії по виконанню виконавчого напису нотаріуса, що виключає факт абсолютної безпідставності набуття грошових коштів приватним виконавцем. При виконанні професійних обов`язків, визначених законодавством України, приватний виконавець не мав передумов для звільнення позивача від сплати витрат виконавчого провадження. Підставою для стягнення витрат виконавчого провадження з боржника є факт понесення таких витрат приватним виконавцем для організації та проведення виконавчих дій, а тому відшкодування приватному виконавцю понесених ним витрат не ставиться у взаємозалежність із визнанням виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Крім того, частиною 2 ст.\~74\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. З наведених норм права вбачається, що Законом України\~«Про виконавче\~провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства. Як вже зазначалося, доказів того, що позивачем оскаржувались будь-які дії чи бездіяльність приватного виконавця під час виконавчого провадження матеріали справи не містять. З огляду на це, відсутні правові підстави для застосування ст.\~1212\~Цивільного кодексу\~України до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку з безпідставним, на думку позивача, стягненням витрат виконавчого провадження, які не можуть вважатися безпідставно набутими коштами у розумінні ст. 1212 Цивільного кодексу України, а є витратами виконавчого провадження. Вказаного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.02.2020 у справі №201/8493/18. Крім того, приватний виконавець проводив виконавчі дії в межах виконавчого провадження, зокрема і примусове стягнення з позивача коштів, до часу визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тобто діяв в межах наданих Законом України\~«Про виконавче\~провадження» повноважень. Відтак, у даному випадку відсутні законні підстави для покладання на приватного виконавця обов`язку з повернення коштів позивачеві, що були стягнуті в межах виконавчого провадження, а саме витрат виконавчого провадження, оскільки такі кошти підлягають стягненню у інший спосіб. Доводи представника позивача, що підстава набуття витрат виконавчого провадження відпала у зв`язку з визнанням виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є помилковими, оскільки витрати виконавчого провадження стягнуто не на підставі даного виконавчого документу, а на підставі винесеної приватним виконавцем постанови про стягнення витрат виконавчого провадження, яка є чинною, тому такі кошти не можуть вважатися безпідставно набутими у розумінні ст.1212 Цивільного кодексу України. Схожих правових висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 16.01.2019 у справі № 753/15556/15-ц, в постанові від 08.09.2021 у справі № 206/2212/18, в постанові від 14.02.2022 у справі № 203/1311/19, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2018 у справі № 921/16/14-г/15. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги висунуті позивачем до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. задоволенню не підлягають. Щодо розподілу судових витрат. Згідно з положеннями ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони. У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, крім інших обставин, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи та чи є розмір таких витрат обґрунтованим. Відповідно до положень ч. 1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зробила висновок, що вимога частини восьмої статті 141\~ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. Згідно ч. 2 ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога позивачу надавалася адвокатом Новіковим Я.А., про що свідчать ордер на надання правової допомоги та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (т.1 а.с.9, 10, 141, 142). На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Новіковим Я.А. надано до суду, зокрема, договір про надання правової допомоги № 40-Ц/22 від 22.07.2022 згідно з яким адвокат Новіков Я.А. зобов`язався на умовах, визначених цим договором, надати [PERSON] правову допомогу (т.1 а.с.15). До договору долучені Додаткова угода №1 від 30.12.2022 року, Додаткова угода №2 від 28.07.2023 року, Додаткова угода №3 від 08.04.2024 року (т.1 а.с.16, 17, 143 (зворот). Згідно з актом надання правничої правової допомоги від 13.11.2023 (т.1 а.с.19) адвокатом Новіковим Я.А в межах справи №761/22985/23 у в Шевченківському районному суді міста Києва надав [PERSON] правничу допомогу на суму 11 000 грн. Оскільки, ці послуги були надані позивачу в межах розгляду іншої справи в іншому суді, то цей акт судом до уваги не приймається. Згідно з актом надання правничої правової допомоги №2 від 24.11.2024 (т.1 а.с.145), детальним описом робіт (наданих послуг) від 18.12.2024 року (т.1 а.с.144) адвокатом Новіковим Я.А в межах справи №363/5118/24 у Вишгородському районному суді Київської області було надано [PERSON] правничу допомогу на суму 10 000 грн. На підтвердження сплати позивачем вартості послуг з надання правової допомоги суду надано квитанцію до прибуткового касового ордеру № 22/11 від 22.11.2024 року на суму 10000 грн. (т.1 а.с.144 зворот). З огляду на викладене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи складність справи, а також обсяг виконаних адвокатом робіт та часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача ТОВ «Фінансово-правова група ЛЕКС» на користь позивача [PERSON] понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8599,00 грн. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Виходячи з наведеного, з відповідача ТОВ «Фінансово-правова група ЛЕКС» на користь позивача належить стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 1041 грн. 51 коп. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача [PERSON] адвокатом Дідухом Є.О. суду надано: договір про надання правової допомоги від 01.10.2024 року №01/10/2024 (т.1 а.с.73); договір про надання правової допомоги від 05.11.2024 року №05/11/2024 (т.1 а.с.74), акт приймання -\~передачі виконаних послуг №1 від 05.11.2024 року на суму 5000 грн. (т.1 а.с.75); детальний опис робіт (наданих послуг) №1 від 05.11.2024 року згідно договору про надання правничої допомоги від 01.10.2024 року (т.1 а.с.75 зворот); акт приймання\~передачі виконаних послуг №1 від 02.01.2025 року до договору №01/10/2024 від 01.10.2024 року на суму 5000 грн. (т.1 а.с.200); детальний опис робіт №2 від 02.01.2025 року згідно договору про надання правничої допомоги від 01.10.2024 року (т.1 а.с201), згідно яких загальна сума витрат на правничу допомогу склала 10\~000 грн. Під час судового розгляду справи представником позивача адвокатом Новіковим Я.А. висловлювались заперечення проти обґрунтованості та співмірності заявленого відповідачем [PERSON] розміру судових витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони, враховуючи якість та обсяг складених представником відповідача процесуальних документів, а також зважаючи на заперечення сторони позивача проти співмірності витрат відповідача на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку, що обґрунтованими та співмірними будуть витрати відповідача [PERSON] на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн. 00 коп. Відповідно розмір понесених відповідачем [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню з 10 000 грн. 00 коп. до 4000 грн. 00 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial