Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірваний на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області 24.09.2024, справа №545/2984/24. Рішення набрало законної сили 24.10.2024 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили сімейні відносини у червні 2024 року, з цього часу разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Після припинення сімейних відносин старший син, [PERSON] , виявив бажання проживати разом із батьком, відповідачем по справі, тому залишився проживати разом з батьком. Молодший син, [PERSON] , [INFO] , проживає та зареєстрований разом з нею за адресою [ADDRESS] . Малолітній син перебуває на її утриманні. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання молодшого сина у розмірі 1 000 гривень на місяць, хоча цих коштів не достатньо на утримання малолітньої дитини. А вона сплачує аліменти відповідачу на утримання старшого сина, який проживає разом з батьком у розмірі 2 000 гривень щомісяця. [PERSON] , [INFO] не досяг трирічного віку, проживає разом з нею і саме вона здійснює за ним догляд, і утримує сина. Зазначене підтверджено в тому числі і зверненням відповідача до органів опіки та піклування з заявою про визначення порядку його участі у вихованні дитини. Відповідач не надає їй матеріальну допомогу під час перебування у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років. Враховуючи малий вік дитини позивачка не має можливості повернутися до роботи, оскільки дитина потребує постійної присутності матері для формування стійких психічних зв`язків та формування особистості. Відповідач працездатний за віком та за станом здоров`я, має матеріальну можливість утримувати дружину, до досягнення сином [PERSON] [INFO] трирічного віку. Будь-яких інших утриманців, окрім сина, [PERSON] , [INFO] відповідач не має. Враховуючи викладене, позивачка звернулася до суду з вимогами про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів, щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьохрічного віку. А також просить стягнути витрати на правову допомогу. Ухвалою суду від 07 лютого 2025 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі з повідомленням сторін про дату та час розгляду справи. Позивачка у судове засідання не викликалась, про дату та час засідання повідомлялась належним чином. Відповідач про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, направив відзив в якому зазначив, що кожен місяць сплачує аліменти позивачці, про що свідчать квитанції в яких в графі «призначення платежу» зазначено «в рахунок аліментів». Крім того, Рішенням Виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського районну Полтавської області за №101 від 01.10.2024 року був встановлений графік побачень дитини з батьком, який не цей час його не влаштовує і він буде звертатися до суду. Позивач стверджує про сплату аліментів на користь відповідача на утримання старшого сина, який проживає разом з батьком, однак не надає жодних доказів. Просить в позові відмовити в повному обсязі. Позивач надіслала Відповідь на відзив в якій вказала, що отримує аліменти, які сплачуються відповідачем на утримання дитини, про що вказував відповідач при розгляді позову про визначення місця проживання старшого сина в Полтавському районному суді. У чеках поштових переказів зазначено, що кошти перераховуються як аліменти, а на утримання кого дитини чи дружини не зазначено. Наполягала на задоволенні позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши позовну заяву та додані до неї докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Дитина проживає разом з матір`ю, що визнавалось відповідачем і підтверджено Витягами з реєстру територіальної громади №2024/010296368 на ім`я [PERSON] та №2024/012431837 на ім`я [PERSON] , з яких вбачається, що позивачка [PERSON] проживає разом з дитиною [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Згідно до частин 2 та 6 статті 84 Сімейного Кодексу України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Суд вважає, що позивачкою надані належні та допустимі докази проживання дитини [PERSON] , разом з нею за однією адресою, відповідно, вона має право на отримання аліментів від відповідача на своє утримання по досягнення дитиною трьох років. Посилання відповідача про добровільну сплату аліментів, що підтверджено квитанціями від 16.10.2024 року на суму 5\~000,00 гривень; від 29.11.2024 року на суму 1 000,00 гривень; від 08.01.2025 року на суму 3\~000,00 гривень; від 27.01.2025 року на суму 3\~000,00 гривень; від 12.03.2025 року на суму 3\~000,00 гривень; від 27.03.2025 року на суму 3\~000,00 гривень; від 12.05.2025 року на суму 6\~000,00 гривень, суд враховує лише в частині факту сплати коштів, однак зазначене не є підставою для відмови в позові. Вказані квитанції не містять конкретного призначення - на чию користь сплачені аліменти на дитину чи дружину. Більш того, сплата коштів відбувається періодично, а не постійно кожного місяця в відповідну дату, різними сумами, крім того, відповідачем не надано доказів того, що зазначені суми дорівнюють 1/4 частку його доходу, як про це просить позивач. Посилання позивачки, що відповідач сплачує аліменти на дитини в меншому розмірі ніж 50% прожиткового мінімум на дитину відповідного віку, суд вважає недоречним, оскільки у позивачки існує право на звернення до суду та закріплення її право рішенням суду в розмірі, встановленим законом. Відповідно до частини 1 статті 80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються\~одному з\~подружжя у\~частці від\~заробітку (доходу)\~другого з\~подружжя і\~(або)\~у твердій\~грошовій сумі. В ч.1\~ст.79\~Сімейного Кодексу\~України закріплено,\~що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позивачка вказує, що відповідач «надає матеріальну допомогу на утримання молодшого сина у розмірі 1 000 гривень на місяць», відповідно, судом зараховуються суми, що сплачені відповідачем з дня звернення позивачки до суду 08.01.2025 року, як аліменти на утримання дружини, шляхом вирахуванням з суми що вказана в квитанції і суми - 1\~000,00 гривень, як сплата за кожен місяць на дитину. Оскільки з 08.01.2025 року по травень 2025 року включно, відповідачем сплачено на утримання дитини 5\~000,00 гривень, про що зазначила позивачка, а взагалі відповідачем перераховано за цей період 18\~000,00 гривень, то суд вважає, що сума у розмірі 13\~000,00 гривень підлягає зарахуванню як сплата аліментів на утримання дружини. Квитанції від 16.10.2024 року на суму 5\~000,00 гривень та від 29.11.2024 року на суму 1 000,00 гривень, суд не бере до уваги, оскільки вони не стосуються періоду з часу звернення позивачки дор суду. Відповідачем не надано доказів неможливості надавати матеріальну допомогу дружині, до досягнення дитиною трьох років, а також не заявлено про можливість сплачувати аліменти в меншому розмірі ніж заявлено позивачкою. Враховуючи вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання позивачки [PERSON] у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позову до суду 08 січня 2025 року до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, з вирахуванням суми у розмірі 13\~000,00 гривень - як вже сплачені аліменти. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. Позивачка [PERSON] від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому, відповідно до положень частини 1 ст. 142 ЦПК України,\~судовий збір в сумі 1\~211,20 гривень підлягає стягненню на користь держави з відповідача [PERSON] .. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат на правову допомогу, суд виходить з ч. 2 ст. 137 ЦПК України. Так, представником позивача надано підтвердження витрат позивача на професійну правову допомогу: Договір про надання правової допомоги від 06.01.2025 року, квитанція № 1 від 06.01.2025 року на суму 2\~000,00 гривень. Суд вважає надані документи підтверджують витрати позивача на правову допомогу у розмірі 2 000,00 гривень, що є співмірним зі складністю справи, тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 79,80,84 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved