Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Адвокат Писко С.І. в інтересах позивача звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування посилалась на те, що [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, де у рядку батько зазначений [PERSON] , а у рядку мати - [PERSON] . Шлюб між його батьками, що є сторонами у справі, не укладався. Одразу після народження [PERSON] проживав спільно з батьком без реєстрації у [ADDRESS] . Із 2023р. по березень 2025р. позивач працював по цивільно-правових договорах водієм автотранспорту для перевезення вантажів у ФОП [PERSON] , де за час роботи зарекомендував себе з позитивної сторони. Скарг на його роботу не надходило. Весь цей період позивач займався вихованням та утриманням малолітнього сина, приділяв належну увагу його вихованню. Відповідач щодо проживання дитини з батьком не заперечувала, перешкод не чинила. Вона фактично перестала спілкуватись із сином, цікавиться його життям; [PERSON] матеріально дитину не забезпечує, не прикладає жодних зусиль для його розвитку. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем без участі та підтримки з боку відповідача. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, позивач розцінює як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Враховуючи викладене та додані документи просить суд визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] спільно з батьком [PERSON] та встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] самостійно виховує та утримує сина [PERSON] , який проживає спільно з ним за адресою: [ADDRESS] . Позивач та його представник-адвокат Писко С.І. у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі, посилаючись на викладені в ньому обставини, який просили задовольнити. Також позивач суду ствердив, що відразу після минулого судового засідання відповідач виїхала до республіки Польщі. Відповідач [PERSON] будучи повідомленою у встановленому законом порядку, до суду не з`явилася та не повідомила про причини неявки, подала заяву до початку минулого судового засідання про розгляд справи в її відсутності, із відзивом на позов не зверталася. А тому суд вважає за можливе розглядати справу в її відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, проти чого не заперечили позивач та його представник-адвокат. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області на виклик до суду не прибув, подав заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності представника, та висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дитини [PERSON] разом з батьком [PERSON] . З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом установлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.02.2024 року. Шлюб між батьками дитини не укладався. Одразу після народження [PERSON] проживав спільно з батьком без реєстрації у [ADDRESS] . Належну увагу вихованню сина приділяє саме батько. Відповідач не цікавиться життям дитини. Долучена до справи довідка №328 від 20.05.2025 року засвідчує, що [PERSON] , [INFO] проживає без реєстрації разом з батьком [PERSON] за наведеною адресою. Із витягу з реєстрації територіальної громади відомо, що адреса місця проживання [PERSON] , [INFO] , - [ADDRESS] . Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 8\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з положеннями\~ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до\~статті 11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства»,\~сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно цивільно-правового договору від 10 травня 2024 року укладеного між суб`єктом підприємницької діяльності ФОП [PERSON] та [PERSON] останній бере на себе зобов`язання виконати роботи (надати послуги): водія автотранспортного засобу для перевезення вантажу. У договорі також передбачено розмір та порядом оплати винагороди за виконану роботу. Із характеристики, наданої фізичною особою підприємцем [PERSON] від 19.05.2025 року відомо, що [PERSON] обіймає посаду водія автотранспортного засобу для перевезення вантажу з лютого 2019 року. За час роботи зарекомендував себе як відповідальний, кваліфікований і дисциплінований працівник. Роботу виконує ефективно, старанно. Порушень трудової дисципліни не має. Завжди ввічливий, тактовний та уважний. Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» відомо, що [PERSON] , [INFO] , до кримінальної відповідальності не притягувався, судимостей не має та в розшуку не перебуває. Позивач на диспансерному спостереженні у сімейного лікаря не перебуває і за останні п`ять років за медичною допомогою до лікарів КНП «ЦПМСД СМР» не звертався, що підтверджується довідкою Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Самбірської міської ради» від 15.05.2025 року. Як вбачається із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] , жителя [ADDRESS] від 20.05.2025 року №26, при обстеженні встановлено, що [PERSON] зареєстрований за наведеною адресою, де проживає разом із сином [PERSON] . Будинок побудований у 2006р., загальною площею 200,2м.кв., житловою 86,9м.кв., є всі необхідні меблі, санвузол. Будинок газифікований, є каналізації, вода. Умови проживання задовільні. Згідно Висновку органу опіки та піклування Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Бісковицької сільської ради від 23.05.2025 року №57, Орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] , [INFO] . У висновку орган опіки та піклування Бісковицької сільської ради також зазначив, що мати дитини подала заяву до органу опіки та піклування про те, що не заперечує щодо визначення місця проживання дитини разом з батьком. Відповідно до положень ст. ст. 160, 161 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ст. ст. 3, 6 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Тому, з урахуванням вимог наведених норм, аналізуючи зібрані докази та матеріали справи, враховуючи інтереси дитини, суд приходить до переконання визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з батьком, - позивачем по справі, що не позбавляє матері [PERSON] права та можливості особистого спілкування з сином, обов`язку брати участь в її утриманні та вихованні. Також підлягає до задоволення вимога про встановлення факту, що позивач самостійно виховує та утримує малолітнього сина, оскільки така підтверджується встановленими в суді обставинами та доданими доказами.

Outcome: approved