Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

15.04.2025 ТОВ «Новий колектор» звернулось до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 12 460 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 7 000 грн; проценти за користування кредитом в розмірі 1 960 грн, штраф в розмірі 3 500 грн, а також судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп. В обґрунтування позову зазначає, що 11.11.2019 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 7 000 грн зі сплатою 28% та строком кредитування 14 календарних днів, тобто до 25.11.2019. У подальшому, 03.05.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий колектор» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 12 460 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 7 000 грн; проценти за користування кредитом в розмірі 1 960 грн, штраф в розмірі 3 500 грн, які позивач просить стягнути з відповідача. Відповідач подав відзив на позов, у якому позовні вимоги визнає частково. Заперечує щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення штрафу, посилаючись на п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.11.2019 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 7 000 грн зі сплатою 28% та строком кредитування 14 календарних днів, тобто до 25.11.2019 (а.с. 7, 9). ТОВ «Споживчий центр» перерахувала на рахунок відповідача кредитні кошти в розмірі 7 000 грн (а.с. 12). У подальшому, 03.05.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий колектор» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги за вказаним кредитним договором (а.с. 16). Відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 12 460 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 7 000 грн; проценти за користування кредитом в розмірі 1 960 грн, штраф в розмірі 3 500 грн (а.с. 15). За частиною 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із ст. 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Матеріалами справи підтверджується, що договір позики між сторонами укладено в електронному вигляді. Згідно із ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позовні вимоги про стягнення тіла кредиту є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню. Позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом також підлягають задоволенню, оскільки у заявці на отримання кредиту, що є невід`ємною частиною кредитного договору, сторони визначили суму процентів за весь строк кредитування, що становить 1 960 грн. Тобто сторони узгодили у договорі розмір процентів та порядок їх сплати, а тому позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими (а.с. 7). Позовні вимоги про стягнення штрафу в розмірі 3 500 грн не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 5.4. кредитного договору у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором, кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Однак, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено у період дії в Україні воєнного та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами за прострочення виконання за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем), то правові підстави для стягнення штрафу відсутні. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог .

Outcome: partial