Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про визнання права власності на домоволодіння із належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її баба [PERSON] , якій до дня смерті належало домоволодіння за вказаною адресою. Баба [PERSON] заповіла все своє майно своєму сину (батьку позивачки) [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги та донькою померлого [PERSON] . Спадщину позивачка прийняла, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок. Ухвалою суду від 19 березня 2025 року відкрито провадження у справі за даним позовом, призначено підготовче засідання, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 07 травня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 25 квітня 2025 року представник позивачки уточнив позовні вимоги а саме просив: визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , та складається з садибного індивідуального житлового будинку 1950 року забудови, сарая 1980 року забудови, погріба 1967 року забудови в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , яке він успадкував після смерті своєї матері [PERSON] . Представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи без його та позивачки участі, позов підтримує. Від відповідача Новоушицької селищної ради Хмельницької області надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та визнанням відповідачем позову, суд згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводив. Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] померла [PERSON] (а.с.7). [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON] (а.с.11,12 на звороті). [INFO] помер [PERSON] (а.с.8). [INFO] померла [PERSON] (а.с.10). Позивачка є донькою померлих (а.с.12). [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та проживала у належному їй житловому будинку в [ADDRESS] (а.с.7 на звороті). Разом із нею в погосподарському номері були зареєстровані син [PERSON] , невістка [PERSON] , онучка [PERSON] , правнук [PERSON] (а.с. 12 на звороті). На день смерті [INFO] [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] . Разом із ним були зареєстровані [PERSON] дружина, [PERSON] дочка, [PERSON] онук (а.с.10 на звороті). Даними виписки з погосподарської книги №2 за 2001-2005 роки, особовий рахунок № [NUMBER] по [ADDRESS] , [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями та присадибна ділянка розміром 0,48 га. Після смерті [PERSON] фактично в управління та розпорядження спадковим майном вступив спадкоємець за заповітом [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] фактично в управління та розпорядження спадковим майном вступила спадкоємець за законом [PERSON] (а.с.15). Загальна вартість нерухомого майна в [ADDRESS] , становить 92093,0 гривень (а.с.16 на звороті). Інформація про реєстрацію права власності на зазначене вище нерухоме майно за [PERSON] відсутня (а.с.15 на звороті). Позивачці відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджується постановою нотаріуса від 27 травня 2024 року (а.с.14). Вказана відмова нотаріуса стала підставою для звернення позивачки із даним позовом до суду. Спадкові справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] станом на 20 березня 2025 року не заведена та після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заведена (а.с.32,33,42,43). Спадкова справа\~після смерті\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] заведена\~за №307/2021\~видно,\~що позивачка\~звернулась із\~заявою про\~прийняття спадщини\~та отримала\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом на\~земельні ділянки\~після смерті\~ [PERSON] (а.с.44-62). Нормами статей 1217, 1218, 1223, 1262, 1268, 1269 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зібрані по справі докази вказують, що позивачка, як спадкоємець за законом після смерті батька [PERSON] спадщину прийняла. До складу спадщини після смерті [PERSON] серед іншого входить житловий будинок та господарські будівлі в [ADDRESS] , який належав його матері [PERSON] . Відсутність у спадкодавця свідоцтва про право власності на майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту свого права є, зокрема, визнання права. На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивачки на спадкове майно, суд дійшов висновку про необхідність захистити права позивачки, як спадкоємиці, шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями. Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною шостою статті 141 ЦПК України. Позивачка подала позов майнового характеру, що ґрунтується на визнанні за нею права власності на домоволодіння вартістю 92093 грн., що становить ціну позову. Судовий збір, який підлягає сплаті за подання до суду даного позову становить 1211,20 грн. [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи, тому відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. Отже, враховуючи задоволення позову, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1211,20 гривень у дохід держави.

Outcome: approved