Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Представник позивача адвокат Дорошенко М.А., через систему «Електронний суд» звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просили суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Цикл Фінанс»: 1) заборгованість за кредитним договором № 26206000383159 від 06.11.2018 у розмірі 37\~567,04 грн., яка складається з: 18\~875,91 грн. заборгованість по тілу кредиту, 17\~714,64 грн. прострочена заборгованість по відсоткам, 200,00 грн. прострочена заборгованість по комісії, 667,89 грн. збитки від інфляції, 108,60 грн. - 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України; 2) заборгованість за кредитним договором № 22031000208328 від 30.10.2019 у розмірі 69\~948,74 грн., яка складається з: 33\~475,23 грн. заборгованість по тілу кредиту, 52,85 грн. прострочена заборгованість по відсоткам, 35\~043,61 грн. прострочена заборгованість по комісії, 1184,45 грн. збитки від інфляції, 192,60 грн. - 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7\~570,00 грн. та судовий збір. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06 листопада 2018 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір №26206000383159, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 05.11.2021 року (п. 1.2 Кредитного договору). Також, 30 жовтня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір №22031000208328, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 30.10.2024 року (п. 1.2 Кредитного договору). Після підписання Кредитних договорів відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбачена Кредитними договорами. Відповідно до виписки по особистому рахунку відповідача, вбачається, що АТ «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок боржника як це передбачено умовами Кредитних договорів. Отже, АТ «Банк Кредит Дніпро» виконав всі передбаченні умови договорів, а саме ознайомив відповідача з умовами Кредитних договорів та надав в тимчасове користування кредитні кошти в зазначеному розмірі. 15 грудня 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу №15/12/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за Кредитними договорами. На дату звернення ТОВ «Цикл Фінанс» до суду борг за кредитним договором №26206000383159 від 06.11.2018 становить 36\~790,55 грн. та складається з: суми боргу по тілу кредиту 18\~875,91 грн.; суми боргу по відсоткам 17\~714,64 грн.; борг по комісії 200,00 грн. Крім того, на дату звернення ТОВ «Цикл Фінанс» до суду борг за кредитним договором №22031000208328 від 30.10.2019 становить 68\~571,69 грн. та складається з: суми боргу по тілу кредиту 33\~475,23 грн.; суми боргу по відсоткам 17\~714,64 грн.; борг по комісії 35\~043,61 грн. Зобов`язання з приводу повернення кредитних коштів за кредитними договорами відповідачем не виконано ані первісному кредитору, ані новому, в зв`язку з чим наявна заборгованість за Кредитними договорами в загальному розмірі 36\~790,55 грн. та 68\~571,69 грн. відповідно. Також, позивачем відповідно до ст. 625 ЦК України нараховано 3% вічних та інфляційні збитки на суми заборгованості за кредитними договорами, а саме: за кредитним договором №26206000383159 від 06.11.2018 на суму заборгованості 18\~875,91 грн. за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 нараховано 3% річних у сумі 108,60 грн. та інфляційні збитки у розмірі 667,89 грн.; за кредитним договором №22031000208328 від 30.10.2019 на суму заборгованості 33\~475,23 грн. нараховано 3% річних у сумі 192,60 грн. та інфляційні збитки у розмірі 1\~184,45 грн. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою судді від 09 серпня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення визначених ухвалою недоліків позовної заяви. 15 серпня 2024 представником позивача було подано заяву про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою судді від 15 серпня 2024 позовну заяву залишено без руху повторно та надано позивачу строк для усунення визначених ухвалою недоліків позовної заяви. 20 серпня 2024 представником позивача було усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою судді від 15.08.2024. Ухвалою судді від 09 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в прохальній частині позовної заяви (п. 5) зазначено клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, а також про відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення у справі. (а.с. 10) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, а саме шляхом направлення судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання засобами поштового зв`язку, а також шляхом направлення судової SMS-повістки на номер мобільного телефону, зазначеного самим відповідачем, про що є підтвердження в матеріалах справи. (т. 2 а.с. 150, 154-155) Суд звертає увагу, що відповідач [PERSON] був достовірно обізнаний про розгляд справи судом, оскільки звертався до суду із відповідною заявою про відкладення розгляду справи. (т. 2 а.с. 141 ) Проте, про причини своєї неявки відповідач суду нічого не повідомив, відзив не подав, будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не подавав. У зв`язку з вищевикладеним, суд зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду вказаної цивільної справи, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне ухвалити відповідне рішення. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані позивачем письмові докази, встановивши зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 06 листопада 2018 року між АТ Банк Кредит Дніпро та [PERSON] було укладено Договір №26206000383159 про встановлення кредитного ліміту, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 18\~900,00 грн. з можливістю його збільшення до 1\~000\~000,00 грн., строком на 12 місяців, зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування кредитом у розмірі 48% річних на строкову заборгованість та 56% річних на прострочену заборгованість за кредитом (п. 1.2 Кредитного договору; пільговий період 66 днів, розмір процентної ставки протягом пільгового періоду 0,01% річних (т. 1 а.с. 17). Крім того, 30 жовтня 2019 року між АТ\~Банк Кредит Дніпро\~та [PERSON] було укладено Кредитний договір №22031000208328, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредитні кошти на споживчі потреби у розмірі 33\~695,80 грн. строком на 60 місяців\~до 30 жовтня 2024 року, щомісячна комісія за обслуговування кредиту\~з 30.10.2019 по 27.02.2021 -\~5% від суми кредиту, з 28.02.2021 по 29.05.2022 -\~4 % від суми кредиту, з 30.05.2022 по 29.08.2023 -\~3% від суми кредиту, з 30.08.2023 по 30.10.2024 - 1,95% від суми кредиту. Процентна ставка є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом у розмірі 0,0011 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом -\~56% річних (п. 1.2 Кредитного договору (т. 1 а.с. 18) Порядок повернення кредиту, розмір щомісячних платежів та дати їх внесення також погоджено сторонами та визначено у графіку платежів/розрахунку загальної вартості кредиту (п. 4 Договору). В матеріалах справи також наявні виписки по особовому рахунку за період з за період з 06.11.2018 по 14.12.2021 та за період з 30.10.2019 по 14.12.2021, відповідно, з яких вбачається, що відповідач [PERSON] дійсно отримав кредитні кошти, у тому числі і у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, використовував їх, а також частково погашав заборгованість за кредитними договорами (т. 1 а.с. 43-256, т. 2 а.с. 6-106) 15 грудня 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу № 15/12/21, відповідно до умов якого Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору право грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами (п. 1.1 Договору факторингу) (т. 1 а.с. 31-37) Відповідно до вимог п. 6.2.2 вказаного договору факторингу, права вимоги переходить до Фактора з моменту набрання чинності даним Договором та підписання Акту приймання-передачі прав вимоги (Додаток 3), після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. Перехід права вимоги відбувається шляхом підписання акту приймання-передачі права вимоги у відповідності до додатку № 3 до даного договору в день підписання договору та набрання ним чинності. Згідно п. 7.1 договору факторингу фактор здійснює фінансування клієнта шляхом купівлі у нього права грошової вимоги. В якості ціни за придбання (відступлення) прав вимоги, фактор передає в розпорядження клієнта грошові кошти в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 9\~500\~001,00 грн. за плату. Плата клієнта за домовленістю сторін є дисконтом, що становить різницю між розміром портфеля заборгованості та ціною продажу, яка вважається здійсненою в момент (дату) підписання цього договору. На підтвердження виконання умов договору факторингу та набуття права вимоги за вказаним договором факторингу до [PERSON] , позивачем надано копії витягів з реєстру боржників (додатку № 1) до договору факторингу № 15/12/21 від 15 грудня 2021 року, акту приймання-передачі прав вимог за договором факторингу № 15/12/21 від 15.12.2021 (додатку №3), які підписані сторонами договору та скріплений їх печатками, а також копію платіжної інструкції № 3251 від 15.12.2021, відповідно до якої ТОВ «Цикл Фінанс» сплатило на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» грошові кошти у сумі 9\~500\~001,00 грн. (т. 1 а.с. 20-23) Згідно розрахунку заборгованості станом на 14.12.2021 заборгованість відповідача [PERSON] за Кредитним договором №26206000383159 від 06.11.2018 року становить 36\~790,55 грн. та складається з: суми боргу по простроченому кредиту (тіло) 18\~875,91 грн.; суми боргу по відсоткам 52,85 грн.; борг по комісії 35\~043,61 грн. (т. 1 а.с. 257-260). Згідно розрахунку заборгованості станом на 14.12.2021 заборгованість відповідача [PERSON] за Кредитним договором №22031000208328 від 30.10.2019 року становить 68\~571,69 грн. та складається з: суми боргу по простроченому кредиту (тіло) - 33\~475,23 грн.; суми боргу по відсоткам 17\~714,64 грн.; борг по комісії 200,00 грн. (т. 2 а.с. 1-5). Станом на час подання позовної заяви зобов`язання з приводу повернення кредитних коштів за вказаними Кредитними договорами відповідачем не виконано, що також підтверджується відповідними довідками ТОВ «Цикл Фінанс» від 21.06.2024 про облік заборгованості відповідача [PERSON] за кредитними договорами у загальному розмірі 36\~790,55 грн. та 68\~571,69 грн. (т. 1 а.с. 29-30) Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України, Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, матеріалами справи підтверджується, що відповідач [PERSON] має перед позивачем ТОВ «Цикл Фінанс», як новим кредитором у зобов`язанні, до якого перейшло право вимоги відповідно до договору факторингу, заборгованість, яка утворилася станом на 14 грудня 2021 року за кредитним договором №26206000383159 від 06.11.2018 року: заборгованість по тілу кредиту 18\~875,91 грн.; заборгованість по відсоткам 52,85 грн.; а також за кредитним договором №22031000208328 від 30.10.2019 року заборгованість по тілу кредиту - 33\~475,23 грн.; заборгованість по відсоткам 17\~714,64 грн. Вказана заборгованість за кредитними договорами, яка складається із заборгованості за тілом кредиту та відсотків за користування кредитом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, отже суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в цій частині. Щодо позовних вимог про стягнення комісії за користування кредитом суд зазначає наступне. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. В той же час, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 6 листопада 2023 року по справі №204/224/21 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Судом встановлено, що умовами кредитних договорів №26206000383159 від 06.11.2018 року та №22031000208328 від 30.10.2019 року не визначено переліку конкретних послуг банку та їх вартості за які саме встановлено обов`язок сплати щомісячної комісії. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Цикл Фінанс» в частині стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості по комісії у розмірі 35\~043,61 грн. та 200,00 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційних витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частинами 1, 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки судом встановлено та підтверджено, що відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитними договорами №26206000383159 від 06.11.2018 року та №22031000208328 від 30.10.2019 року, отже з нього на користь позивача підлягають стягненню 3% річних та встановлений індекс інфляції на суму заборгованості, в межах заявлених позовних вимог в цій частині, а саме: 1) за кредитним договором №26206000383159 від 06.11.2018 на суму заборгованості за тілом кредиту у розмірі 18\~875,91 грн. за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 - 3% річних у сумі 108,60 грн., а також інфляційні втрати у сумі 667,89 грн.; 2) за кредитним договором №22031000208328 від 30.10.2019 на суму заборгованості за тілом кредиту у розмірі 33\~475,23 грн. за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 - 3% річних у сумі 192,60 грн., а також інфляційні втрати у сумі 1\~184,45 грн. Стосовно розподілу судових витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Так, згідно з положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до чч. 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так, судом встановлено, що позивачем ТОВ «Цикл Фінанс» були понесені витрати на професійну правничу допомогу, згідно договору про надання правничої допомоги № 16/05 від 16 травня 2023 року, укладеному між позивачем та адвокатом Дорошенко М.А. (т. 1 а.с. 38-42) Зокрема, адвокатом Дорошенко М.А. надано обсяг правової допомоги позивачу у вигляді зустрічі з представником ТОВ «Цикл Фінанс», консультації та ознайомлення з матеріалами справи, а також підготовки позовної заяви, згідно акту приймання-передачі наданих послуг № 241 від 21.06.2024, за що ТОВ «Цикл Фінанс» було сплачено адвокату Дорошенко М.А. грошові кошти у сумі 7\~570,00 (а.с. 14-15) Таким чином, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 7\~570,00 грн., витрачені позивачем ТОВ «Цикл Фінанс», є документально підтвердженими, вони співмірні зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з огляду на часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Цикл Фінанс», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 1\~628,34 грн. (72\~272,17 грн.*2422,40 грн : 107\~515,78 грн. = 1\~628,34 грн.) На підставі наведеного та

Outcome: approved