Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги з урахуванням уточненої позовної заяви тим, що 30 червня 2021 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб на підставі рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська у справі №205/3597/21. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2022 року у справі №205/4267/21 було задоволено позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5\~000 грн. щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 30 квітня 2021 року і до достягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказує, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2023 року у справі №205/10121/21 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя грошову компенсацію в сумі 172\~882,02 грн. за 1/2 частку вартості автомобіля. Зазначає, що у 2022 році між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, з якою у них є дитина [PERSON] , [INFO] , але подружні відносини не склались і [PERSON] звернулась до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська (справа №204/14916/23) з заявою про стягнення з нього аліментів на утримання дитини [PERSON] , та на підставі судового наказу з нього стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь матері [PERSON] . Також на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі №204/15798/23 стягнуто аліменти на утримання дружини [PERSON] до досягнення дитиною [PERSON] , трирічного віку, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 29 листопада 2023 року. Посилається на те, що [PERSON] проживає сумісно з [PERSON] , а [PERSON] проживає сумісно з [PERSON] . Посилається на те, що обставини склались таким чином, що позивач не в змозі сплачувати аліменти на утримання його малолітніх дітей у встановленому розмірі. На підставі викладеного представник позивача звернувся до суду з цим позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2022 року у справі №205/3597/21 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , до 1/2 розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з усіх його видів заробітку щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону і до достягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування зазначила, що 16 вересня 2017 року між нею та позивачем було укладено шлюб та [INFO] в них народився син [PERSON] 30 червня 2021 року рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська шлюб між нею та позивачем розірвано, а їй залишено прізвище « [PERSON] ». 11 січня 2022 року рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська стягнуто з позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 5\~000 грн. щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 30 квітня 2021 року, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 23 лютого 2023 року рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська стягнуто з позивача на її користь в порядку поділу спільного майна подружжя грошові кошти в сумі 172\~882,02 грн. за частку автомобіля КІА К5, який продано [PERSON] без її згоди, а також стягнуто на її користь судові витрати. 29 березня 2023 року рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська встановлено порядок участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] , однак з дитиною позивач не спілкується. Зазначає, що твердження позивача про її роботу старшим викладачем є безпідставним та не підтверджується належними і допустимими доказами. Вказує, що за час спільного життя з позивачем він завжди проводив додаткові заняття з учнями та отримував додатковий дохід, які у зв`язку зі стягненням з нього аліментів та відшкодування вартості половини вартості автомобіля [PERSON] отримує за це грошові кошти на банківські картки, які відкриті на ім`я його дружини, а також отримує гроші готівкою. Вважає, що наявність заборгованості за виконавчим провадженням щодо стягнення з позивача грошових коштів у рахунок грошової компенсації не повинно впливати на розмір аліментів, що стягуються на її сина, оскільки транспортний засіб був їх спільним майном, а [PERSON] без її дозволу і відома продав його, залишивши собі грошові кошти. Зазначає, що коли розглядалась справа про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] , він заперечував проти розміру стягнення, але достеменно знаючи про те, що з нього стягуються аліменти на утримання двох дітей та грошові кошти в рахунок компенсації за продане ним без її згоди спільне майно, погодився з позовом щодо стягнення аліментів з нього на утримання [PERSON] у заявленому нею розмірі 1/4 частин з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Звертає увагу на те, що у порівнянні з 2021 роком заробітна плата [PERSON] зросла, що вбачається з наявних у матеріалах справи довідок про його доходи, які надавав позивач у цій справі та у справу про стягнення з нього аліментів на дитину [PERSON] . Посилається на те, що під час звернень до суду [PERSON] у своїх соцмережах публікує фотографії і дописи про те, що в них з чоловіком все чудово, вони живуть спільно і піклуються про свого сина. Вважає, що позивачем не доведено належними, допустимими доказами реальне погіршення його матеріального стану та не наведено жодних обставин, які б мали братись до уваги при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів. 11 лютого 2025 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити, уточнивши про зменшення розміру аліментів до 100% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку з 6 років, що становить суму в розмірі 3\~196 грн. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві та наданих під час судового засідання пояснень. Також представник відповідача зазначила щодо стягнення з позивача витрат на правову допомогу в розмірі 19\~000 грн., посилаючись на надання доказів вказаних витрат у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а щодо уточнення позовних вимог представником позивача в судовому засіданні на стадії судових дебатів вказувала на те, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства України заява про зменшення або збільшення позовних вимог може бути заявлена позивачем лише до закриття підготовчого судового засідання. Заслухавши відповідача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, електронні докази, повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Від подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , повторно виданим Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 25 жовтня 2022 року, про що складено відповідний актовий запис №1681 (а. с. 8). Судом встановлено, що на підставі рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 червня 2021 року у справі №205/4267/21, яке набрало законної сили 31 липня 2021 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який було зареєстровано 16 вересня 2017 року у Чечелівському районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом №1287 (а. с. 13-15). Матеріалами справи підтверджено, що на підставі рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 січня 2022 року у справі №205/3597/21, яке набрало законної сили 25 лютого 2022 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5\~000 грн. щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 30 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а. с. 16-20). Також судом встановлено, що 01 жовтня 2022 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що складено відповідний актовий запис №910 (а. с. 9). Від подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено відповідний актовий запис № 249 (а.с. 12). Крім того, матеріалами справи також підтверджено, що на підставі судового наказу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі №204/14916/23 від 09 листопада 2023 року, стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь матері [PERSON] , починаючи стягнення з 06 листопада 2023 року до досягнення дитиною повноліття (а. с. 27). На підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2023 року у справі №205/10121/21, яке набрало законної сили 04 квітня 2023 року, судом встановлено, що з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя грошову компенсацію в сумі 172 882,02 грн. за 1/2 частку вартості автомобіля КІА К5, державний реєстраційний номер [NUMBER] , (VIN) [NUMBER] , зареєстрованого 02.04.2021 року за [PERSON] , а також судові витрати в загальному розмірі 8\~178,82 грн. (а. с. 21-23). Судом встановлено, що на підставі рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 09 лютого 2024 року у справі №204/15798/23, стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання його дружини [PERSON] до досягнення їхньої малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 29 листопада 2023 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] включно (а. с. 31-33). В матеріалах справи також наявна відповідь Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №29558 від 10 лютого 2025 року, з якої судом встановлено, що заборгованість [PERSON] за виконавчим провадженням №71539976 з примусового виконання виконавчого листа №205/10121/21, який видано 06 квітня 2023 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, станом на 10 лютого 2025 року становить 146\~686,53 грн. (залишок нестягнутого боргу); 14\~778,76 грн. (залишок нестягнутого виконавчого збору) (а. с. 83-85). Як вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку за виконавчим провадженням №73677627 з примусового виконання судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь матері [PERSON] , починаючи стягнення з 06 листопада 2023 року до досягнення дитиною повноліття, станом на 31 серпня 2024 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня (а. с. 30). Крім того, з наявного в матеріалах справи розрахунку за виконавчим провадженням №75207227 з примусового виконання виконавчого листа №204/15798/23 від 29 квітня 2024 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання його дружини [PERSON] до досягнення їхньої малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 29 листопада 2023 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] включно, наявна заборгованість станом на 31 серпня 2024 року в розмірі 51\~576,18 грн. (а. с. 34). З довідки про доходи №1 від 18 липня 2024 року, наданої КПНЗ «МСДЮСШОР» ДМР [PERSON] , судом встановлено, що [PERSON] нарахована заробітна плата за період з грудня 2023 року по червень 2024 року в загальному розмірі 207\~027,20 грн. (грудень 2023 року 32\~803,83 грн. (утримано податків 6 724,79 грн.); січень 2024 року 30 350,87 грн. (утримано податків 5\~918,42 грн.); лютий 2024 року 27 526,41 грн. (утримано податків 5\~367,65 грн.); березень 2024 року 30\~220,02 грн. (утримано податків 5\~892,90 грн.); квітнень 2024 року 28\~874,90 грн. (утримано податків 5\~630,61 грн.); травень 2024 року 28\~742,54 грн. (утримано податків 5\~604,80 грн.); червень 2024 року 28\~508,63 грн. (утримано податків 5\~559,18 грн.) (а.с.35). З вищевказаної довідки про доходи судом також встановлено утримання з [PERSON] за період з грудня 2023 року по червень 2024 року згідно з ВП №68724513 щомісячно суми в розмірі 5\~000 грн. (аліменти на [PERSON] , [INFO] ); згідно з ВП №73677627 (січень 2024 року 6\~548,35 грн.; лютий 2024 року 5\~706,31 грн.; березень 2024 року 6\~509,35 грн.; квітнень 2024 року 6\~108,33 грн.; травень 2024 року 5\~712,58 грн.; червень 2024 року 5\~666,09 грн. (аліменти на [PERSON] , [INFO] )); згідно з ВП №71539976 (грудень 2023 року 5\~215,81 грн.; січень 2024 року 516,12 грн.; лютий 2024 року 235,44 грн.; березень 2024 року 503,11 грн.; квітнень 2024 року 369,44 грн.; травень 2024 року 712,58 грн.; червень 2024 року 222,03 грн. (стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя грошової компенсації)); згідно з ВП №75207227 (червень 2024 року 444,06 грн. (стягнення аліментів на утримання дружини [PERSON] )). Також у матеріалах справи наявна довідка про доходи №3 від 03 лютого 2025 року, наданої КПНЗ «МСДЮСШОР» ДМР [PERSON] , з якої судом встановлено, що [PERSON] нарахована заробітна плата за період з липня 2024 року по січень 2025 року в загальному розмірі 212\~160,16 грн. (липень 2024 року 27\~526,40 грн. (утримано податків 5\~642,91 грн.); серпень 2024 року 27\~690,41 грн. (утримано податків 5\~676,53 грн.); вересень 2024 року 30\~905,46 грн. (утримано податків 6\~335,61 грн.); жовтень 2024 року 39\~146,34 грн. (утримано податків 8 025 грн.); листопад 2024 року 27\~826,07 грн. (утримано податків 5\~704,34 грн.); грудень 2024 року 30\~942,20 грн. (утримано податків 7\~426,13 грн.); січень 2025 року 28\~123,28 грн. (утримано податків 6\~749,58 грн.) (а. с. 86). З вищевказаної довідки про доходи судом також встановлено утримання з [PERSON] за вказаний період згідно з ВП №68724513 щомісячно суми в розмірі 5 000 грн. (аліменти на [PERSON] , [INFO] ); згідно з ВП №73677627 (липень 2024 року 5\~470,87 грн.; серпень 2024 року 5\~503,47 грн.; вересень 2024 року 6\~142,64 грн.; жовтень 2024 року 7\~780,33 грн.; листопад 2024 року 5\~530,43 грн.; грудень 2024 року 5\~879,01 грн.; січень 2025 року 5\~343,43 грн. (аліменти на [PERSON] , [INFO] )); згідно з ВП №71539976 (липень 2024 року 156,96 грн.; серпень 2024 року 167,82 грн.; вересень 2024 року 380,82 грн.; жовтень 2024 року 926,78 грн.; листопад 2024 року 176,81 грн.; грудень 2024 року 293,01 грн.; січень 2025 року 114,47 грн. (стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя грошової компенсації)); згідно з ВП №75207227 (липень 2024 року 313,92 грн.; серпень 2024 року 335,65 грн.; вересень 2024 року 761,65 грн.; жовтень 2024 року 1\~853,56 грн.; листопад 2024 року 353,63 грн.; грудень 2024 року 586,02 грн.; січень 2025 року 228,95 грн. (стягнення аліментів на утримання дружини [PERSON] )). Крім того,\~як вбачається\~з наявних\~у матеріалах\~справи розрахунків\~заборгованості за\~виконавчими провадженнями:\~№73677627\~з примусового\~виконання судового\~наказу №73677627\~від 29\~квітня 2023\~року,\~виданого Красногвардійським\~районним судом\~м.\~Дніпропетровська,\~про стягнення\~з [PERSON] \~аліментів на\~утримання дитини\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі\~1/4\~частини зі\~всіх видів\~заробітку щомісячно,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~на дитину\~відповідного віку,\~на користь\~матері [PERSON] ,\~починаючи стягнення\~з 06\~листопада 2023\~року до\~досягнення дитиною\~повноліття,\~станом на\~31\~січня 2025\~року відсутня\~заборгованість зі\~сплати аліментів;\~№75207227\~з примусового\~виконання виконавчого\~листа №204/15798/23\~від 29\~квітня 2024\~року,\~виданого Красногвардійським\~районним судом\~м.\~Дніпропетровська,\~про стягнення\~з [PERSON] \~аліментів на\~утримання його\~дружини \~ [PERSON] \~до досягнення\~їхньої малолітньої\~дитини:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~трирічного віку,\~в розмірі\~1/4\~частини з\~усіх видів\~його заробітку\~(доходу)\~щомісячно,\~починаючи стягнення\~з 29\~листопада 2023\~року і\~до досягнення\~дитиною трирічного\~віку,\~тобто до\~ [INFO] включно,\~станом на\~31\~січня 2025\~року заборгованість становить 78\~468,03 грн. (а. с. 87-88). Також матеріали справи містять довідку про дохід №13 від 07 липня 2021 року, надану КПНЗ «МСДЮСШОР» ДМР [PERSON] , про те, що [PERSON] нарахована заробітна плата за період з січня 2021 року по червень 2021 року в загальному розмірі 126\~931,34 грн. (січень 2021 року 18\~418,31 грн.; лютий 2021 року 22\~001,44 грн.; березень 2021 року 22 001,44 грн.; квітень 2021 року 22 001,44 грн.; травень 2021 року 20\~430,09 грн.; червень 2021 року 22\~078,62 грн.) (а. с. 63). Як встановлено судом з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням №68724513 з виконання виконавчого листа №205/3597/21 від 11 січня 2022 року (аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] ), борг [PERSON] станом на 01 лютого 2025 року становить 85 грн. (а. с. 82). Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно із ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Частиною 1 статті 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі №632/580/17 та постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №536/1557/17, від 30 червня 2020 року у справі №343/945/19. Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів сторона позивача посилалась на зміну сімейного стану позивача платника аліментів, появу малолітнього сина, та сплату аліментів на його утримання та утримання дружини [PERSON] , а також виплату в порядку поділу спільного майна подружжя грошових коштів за 1/2 частину автомобіля. Згідно із ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, судом встановлено зміну сімейного стану позивача, а саме: укладення шлюбу позивача з [PERSON] 01 жовтня 2022 року та народження [INFO] в нього сина [PERSON] , а також виплату позивачем аліментів на їх утримання. Посилання відповідача на продовження проживання позивача разом з його дружиною [PERSON] та їх сином [PERSON] , що свідчить про їх щасливі сімейні відносини, а подання до суду заяв на стягнення на їх користь аліментів є штучним, та надання для огляду в судовому засіданні фото-відеоматеріалів з соціальних мереж, жодним чином не впливає на спростування заявлених позовних вимог позивача. При цьому Верховний Суд у своїй постанові від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19 зазначає, що зміна сімейного стану платника аліментів, а саме народження у нього ще одної дитини в іншому шлюбі, сама по собі не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. У такому разі платник аліментів зобов`язаний підтвердити належними та допустимими доказами погіршення свого майнового стану, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Із вказаними висновками також погоджується Верховний суд у постанові від 22 липня 2024 року у справі №688/4308/23, і зазначає, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дітей, які народилась в іншому шлюбі, а також дружину, без доведення погіршення майнового становища, самі по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів. Також судом встановлено, навпаки, покращення майнового становища позивача, а саме, збільшення розміру нарахованої йому заробітної плати. З наявної у матеріалах справи довідки про доходи позивача судом встановлено, що розмір аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] , становить 5\~000 грн., і є меншим за розмір аліментів, які утримуються з доходу [PERSON] в рахунок аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, з матеріалів справи судом встановлено, що сума аліментів на дружину [PERSON] також нараховується у розмірі, який є значно більшим від суми аліментів, що стягується на сина [PERSON] , [INFO] . Однак, представником позивача не обґрунтовано в судовому засіданні розмір підстав для зменшення розміру аліментів на [PERSON] , [INFO] , до заявленого ним розміру, порівняно зі стягненням з позивача на іншого сина - [PERSON] , [INFO] , та його дружини [PERSON] , розмір аліментів на кожного з яких становить більше 5\~000 грн., що є більшим за розмір аліментів, який стягується на користь [PERSON] , [INFO] , станом на час розгляду справи. При цьому, судом також встановлено, що позивач фактично визнав вимоги [PERSON] щодо стягнення з нього аліментів на її користь, а також на користь сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від його доходу, хоча він на той час вже сплачував аліменти на корись сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5\~000 грн. та грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля в порядку поділу майна подружжя, тобто розуміючи в подальшому свій матеріальний тягар у сплаті аліментів. Крім того, судом не може бути враховано відрахування в примусовому порядку заборгованості, яка стягується з [PERSON] на користь [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя як грошову компенсацію в сумі 172\~882,02 грн. за 1/2 частку вартості автомобіля, оскільки з наявного в матеріалах справи рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 лютого 2023 року у справі №205/10121/21, вбачається, що автомобіль було придбано у період шлюбу між сторонами за спільні кошти та в подальшому [PERSON] автомобіль було відчужено 02 квітня 2021 року без згоди [PERSON] , а [PERSON] набув у володіння грошові кошти, які були виплачені йому за транспортний засіб, і не позбавляло його можливості повернути вказану суму [PERSON] , тому вказана обставина також не може слугувати належною підставою для зменшення розміру аліментів. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки належними і допустимими доказами позивач не підтвердив погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження дитини від іншого шлюбу, сплата аліментів на утримання другої дитини та утримання дружини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі. За змістом статті 141 ЦПК України судові витрати віднести за рахунок позивача.

Outcome: dismissed