Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу. Позовні вимоги\~вмотивовані тим,\~що 29.07.2021\~року між\~ [PERSON] та\~ [PERSON] було\~укладено Договір\~позики,\~посвідчений приватним\~нотаріусом Дніпровського\~міського нотаріального\~округу Сусловим\~М.Є.,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№2598. Відповідно до п.1 Договору Позикодавець передав на умовах цього договору у власність Позичальникові грошові кошти в сумі 752 080 гривень 00 копійок, що на момент укладання договору є еквівалентом суми 28 000 доларів США 00 центів за офіційний курсом продажу Національного банку України, а Позичальник зобов`язався повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Зазначені грошові кошти, а саме 28000 доларів США були передані в момент підписання Договору позики. Позивач в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання за Договором позики. Відповідно до п. 2 Договору, позика надавалась строком до 29.07.2022 року. Борг Позичальником не сплачений. Курс продажу долара США до української гривні за курсом НБУ на 29.09.2022 року становить 36,5686 гривень за 1 долар США. З урахуванням курсу продажу доларів США Національним банком України, заборгованість станом на дату складання цієї позовної заяви становить 1 023 920 (один мільйон двадцять три тисячі дев`ятсот двадцять) гривень 00 коп., що є еквівалентом суми 28 000 тисяч доларів США. Оскільки на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 28 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на дату складання позовної заяви складає 1 023 920 гривень 00 коп.. та судові витрати по справі. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2022, вищезазначена цивільна справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Богун О.О. Ухвалою суду від 13.10.2022 \~заяву позивача про забезпечення позову задоволено. Заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна 1/2 частина квартири, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 158,8 кв.м. та житловою площею 90,4 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , яка на праві приватної власності належить [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , паспорт громадянина України, серія та номер: [NUMBER] , виданий Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ), до розгляду справи по суті. Ухвалою від 21.11.2022 відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та по справі розпочато підготовче провадження. Ухвалою від 20.01.2023 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] [PERSON] про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції відмовлено. Ухвалою від 26.01.2023 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] [PERSON] про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції відмовлено. Ухвалою від 01.03.2023 закрито підготовче провадження та справа призначена до розгляду по суті позовних вимог. Ухвалою від 27.03.2023 клопотання відповідача [PERSON] [PERSON] про витребування доказів залишено без розгляду. Ухвалою від 21.04.2023 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції. Ухвалою від\~24.05.2023\~року клопотання\~представника відповідача\~про повернення\~до стадії\~підготовчого провадження\~задоволено. Вирішено повернутись до розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, в підготовче провадження та призначити у справі підготовче судове засідання. Ухвалою від 24.05.2023 року витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Суслова М.Є. оригінал договору позики від 29.07.2021 року, запис у реєстрі № 2598. Ухвалою від 24.05.2023 року призначено судовому почеркознавчу експертизу. Провадження у справі зупинено до закінчення проведення експертизи. 16.08.2023 року приватним нотаріусом Сусловим М.Є. на виконання ухвали суду від 24.05.2025 року надано оригінал договору позики, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , та посвідченого 29.07.2021 року за реєстровим номером № 2598. 05.10.2023 року від експертів Науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи. 05.10.2023 року від експертів Науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання про виконання попередньої оплати для проведення експертизи. 08.01.2024 року від експертів Науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання про неможливість надання висновку експерта у цивільній справі. Ухвалою від 12.01.2024 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 14.01.2024 року у задоволенні заяви представника позивача\~ [PERSON] \~за \~ордером на\~надання \~правничої допомоги\~ [PERSON] \~ щодо\~ виправлення\~ \~описки в\~ухвалі \~суду \~від 13 жовтня 2022 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики відмовлено. Ухвалою від 06.03.2024 року скасувано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2022 року в порядку забезпечення позову по цивільній справі [PERSON] до\~ [PERSON] про\~стягнення боргу,\~ у вигляді заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна 1/2 частина квартири, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 158,8 кв.м. та житловою площею 90,4 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , яка на праві приватної власності належить [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , паспорт громадянина України, серія та номер: [NUMBER] , виданий Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ). 21.03.2024 року суд протокольно ухвалив відмовити в задоволенні клопотання представника позивача про залучення третьої особи. Ухвалою від 21.03.2024 року призначено повторну судову почеркознавчу експертизу. Провадження по справі зупинено до закінчення проведення експертизи. Ухвалою від 22.03.2024 року у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовлено. 05.06.2024 року від Дніпропетровського Науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи. Ухвалою від 07.06.2024 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання. 14.06.2024 року від Дніпропетровського Науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання про виконання попередньої оплати за проведення експертизи. Ухвалою від 11.06.2024 року призначено комплексну судову почеркознавчу експертизу. Провадження у справі зупинено до закінчення проведення експертизи. 23.10.2024 року від Дніпропетровського Науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання про неможливість надання висновку експерта. Ухвалою від 24.10.2024 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 14.01.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою від 31.03.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відео конференції. Ухвалою від 25.04.2025 року заяву представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відео конференції задоволено. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про слухання справи повідомлені належним чином, надавши заяву про слухання справи у їх відсутність, на задоволення позову наполягали. У судове засідання відповідач [PERSON] та його представник не з`явились, проте представник надав заяву про розгляд справи у відсутності сторони відповідача та просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному об`ємі. У відзиві сторона зазначила, що договір позики не підписував та коштів від позивача не отримував, зазначив, що позовні вимоги є лише припущенням, яке не підтверджено належними допустимими доказами. Відповідно дост. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Правом на звернення до суду за захистом наділена кожна особа у випадку порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, принцип чого закріплений\~ст. 3 ЦПК України. Відповідно до положень статей\~10,\~11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи лише в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Обов`язок доказування\~статтею 60 ЦПК України\~покладено на сторону, яка посилається на доказувані обставини як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 29.07.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сусловим М.Є., зареєстрованого в реєстрі за №2598. Відповідно до п.1 Договору Позикодавець передає на умовах цього договору у власність Позичальникові грошові кошти в сумі 752 080 (сімсот п`ятдесят дві тисячі вісімдесят) гривень 00 копійок, що на момент укладання цього договору є еквівалентом суми 28 000 (двадцять вісім тисяч) доларів США 00 центів за офіційний курсом продажу Національного банку України, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Зазначені грошові кошти, а саме 28 000 доларів США були передані в момент підписання Договору позики. Пунктом 3 Договору визначено, що своїми підписами на договорі сторони підтверджують, що Позикодавець передав Позичальнику, а Позичальник отримав від Позикодавця грошові кошти. Тобто, Позивач в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання за Договором позики. Відповідно до п. 2 Договору, позика надавалась строком до 29.07.2022 (двадцять дев`ятого липня дві тисячі двадцять другого) року. Станом на день подачі цієї позовної заяви борі Позичальником не сплачений. Курс продажу долара США до української гривні за курсом НБУ на 29.09.2022 року становить 36,5686 гривень за 1 долар США. З урахуванням курсу продажу доларів США Національним банком України, заборгованість станом на дату складання цієї позовної заяви становить 1 023 920 (один мільйон двадцять три тисячі дев`ятсот двадцять) гривень 00 коп., що є еквівалентом суми 28 000 тисяч доларів США. 05.08.2022 року Позивач направив на адресу Відповідача лист-вимогу про повернення грошових коштів. Отримавши лист-вимогу Відповідач грошові кошти не повернув, а направив лист у відповідь, у якому було зазначено про те, що начебто листа було підписано представником Позивача (адвокатом) без повноважень, а тому не породжує для нього будь-яких обов`язків, у тому числі повернення грошових коштів за Договором позики. У своїй відповіді на вимогу Відповідач також посилався на настання форс-мажорних обставин, та наголошував на тому, що начебто він не може наразі встановити остаточну безспірну суму, яка підлягає поверненню. В Договорі позики було визначено, що «Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю грошові кошти у гривні, в сумі, що на момент повернення позики буде дорівнювати сумі у розмірі 28 000 (двадцять вісім тисяч) доларів США 00 центів, за офіційним курсом продажу доларів США Національного банку України на день повернення грошових коштів». Тобто, у Договорі позики сторони чітко визначили суму грошових коштів, що підлягає поверненню, та визначили строк їх повернення. 01.09.2022 року Позивачем було повторно направлено лист-вимогу на адресу Відповідача про повернення грошових коштів, в якому Позивач повідомив про необхідність повернути грошові кошти протягом 7 днів здати отримання цієї вимоги. Оскільки на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу\~та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст.\~525,\~526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України. У відповідності до\~ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику, така позиція висвітлена у постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року (справа №6-63цс13). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №723/304/16-ц (провадження № 14-360цс19) зазначено, що: "за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки". У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі №464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що: "за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки". За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що між сторонами був укладений договір позики грошей на визначений термін. За умовами якого позивач передав відповідачу [PERSON] зазначену грошову суму у позику, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у строк, визначений умовами й у визначений спосіб, що підтверджується умовами договору. Договір позики за згодою сторін було посвідчено нотаріусом, що надає змогу безспірного стягнення грошових коштів, тобто, виконання якого також можливе було і без судового порядку, шляхом здійснення виконавчого напису нотаріусу, але у період дії воєнного стану примусове виконання виконавчих написів нотаріусів забороняється (Закон № 2455-ІХ від 27.07.2022). Тому, Позивач мусив звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тобто, виходячи із положень зазначеної норми, внаслідок прострочення боржником грошового зобов`язання, кредитор не може захистити своє майнове право та інтерес, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, відповідно до\~ст. 638 ЦК України, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. На підтвердження чого посвідчують своїми підписами, що відповідає даним правовідносинам. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За договором позики, відповідно до\~статті 1046 ЦК України\~одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Так,\~ст. 1046 ЦК України\~чітко передбачені істотні умови договору позики: він є публічним, іменним, двостороннім, реальним, платним. Згідно\~ст.1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менша як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, у випадку, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми, що не суперечить даним правовідносинам. Позивач згідно даних зобов`язальних правовідносин належним чином виконав умови договору позики - передав відповідачу зазначену суму, а відповідач зобов`язання уцілому не виконав, у визначений термін борг не повернув. За таких обставин, та з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума позики згідно договору від 29.07.2021 року у розмірі 28\~000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.09.2022 року складає 1\~023\~920,00 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 10\~239,21 грн.

Outcome: approved