Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свою заяву мотивував тим, що [INFO] в с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинського району Київської області померла його бабуся [PERSON] , яка постійно до дня своєї смерті була заресстрована та до 2013 року проживала за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з: - земельної ділянки площею 0,7009 га, кадастровий номер: 0521080200050020328, розташованої на території Олександрівської сільради Жмеринського району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 771255; - земельної ділянки площею 0,9337 га. кадастровий номер: 0521080200050010177, розташованої на території Олександрівської сільради Жмеринського району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 771996. Спадкоємці першої черги за законом, за заповітом та на обов?язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] відсутні. Згідно заповіту посвідченого 17 вересня 2015 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дудкіною Н. В. за рестром № 1745, [PERSON] все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалось, а також все на що вона за законом матиме право, заповідала [PERSON] . Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) від 19 вересня 2023 року даний заповіт с чинним. По закінченні шести місяців після смерті [PERSON] , [PERSON] за місцем відкриття спадшини звернувся до Другої жмеринської державної нотаріальної контори Вінницьки області щодо оформлення спадшини на спадкове майно. Однак, державний нотаріус Другої жмеринської державної нотаріальної контори Вінницьки області Мельничук А. Л. своєю постановою за № 381/02-31 від 19 вересня 2023 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадшину за заповітом у зв?язку з тим, що [PERSON] пропущен встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадшини, а також не пред?явлено доказів про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем на час смерті [PERSON] за однією адресою. Після смерті сина [PERSON] - [PERSON] , заявник забрав свою бабусю до себе додому за адресою: [ADDRESS] , де [PERSON] постійно проживала до часу своєї смерті, тобто до [INFO] . [PERSON] зазначає, що факт постійного його проживання разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , підтверджується: - актом депутата Борщагівської сільської ради Байди О. Г. від 09 вересня 2022 року; - довідкою виконавчого комітету Борщагівської сільської ради № 9 від 09 січня 2023 року. На підставі викладеного, [PERSON] просив суд встановити факт його постійного проживання на час відкриття спадщини із спадводавцем - [PERSON] , померлої [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчка А.Я. від 03 січня 2024 року за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Северинівська сільська рада про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини - відкрито окреме провадження у цивільній справі № 369/15028/23. 20 березня 2024 року заявником по справі, [PERSON] , подано заяву про витребування витребувати докази, а саме витребувати у приватного нотаріуса Дудкіної Н.В. спадкову справу. Ухвалами суду від 20 березня 2023 року - заяву задоволено. Витребувано у Другої жмеринської державної нотаріальної контори Вінницької області (23100, Вінницька область, м. Жмеринка, вул. В. Брезденюка, 19) належним чином завірену копію спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . На виконання ухвали суду від 20 березня 2023 року Другою жмеринською державною нотаріальною конторою Вінницької області надано відповідь. Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутної Н.О. щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи від 04 жовтня 2024 року № 1329 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 07 жовтня 2024 року, який проведено відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, дану справу передано для розгляду судді Козак І.А. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 січня 2025 року справу було прийнято та відкрито провадження в порядку окремого провадження. У судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги викладені у заяві підтримав, просив заяву задовольнити. У судове засідання представник заінтересованої особи Северинівської сільської ради не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 20 вересня 2017 року Виконавчим комітетом Петропавлісько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Згідно із заповітом посвідченим 17 вересня 2015 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаірлаьного округу Київської області Дудкіною Н. В. за рестром № 1745, [PERSON] все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалось, а також все на що вона за законом матиме право, заповідала [PERSON] . Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) від 19 вересня 2023 року даний заповіт с чинним. Відповідо до довідки виконкома Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області № 506 від 29 липня 2022 року [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно до часу своєї смерті була зареєстрована та до 2013 року проживала в [ADDRESS] . Згідно з актом депутата Борщагівської сільської ради Байди О. Г. від 09 вересня 2022 року [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , з 2013 року до часу смерті та на час смерті постійно проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . На час смерті [PERSON] за даною адресою постійно проживали та були зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з: - земельної ділянки площею 0,7009 га, кадастровий номер: 0521080200050020328, розташованої на території Олександрівської сільради Жмеринського району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 771255; - земельної ділянки площею 0,9337 га. кадастровий номер: 0521080200050010177, розташованої на території Олександрівської сільради Жмеринського району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 771996. Постановою державного нотаріуса Другої жмеринської державної нотаріальної контори Вінницьки області Мельничук А. Л. № 381/02-31 від 09 вересня 2023 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що залишилось після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що [PERSON] пропущен встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадшини, а також не пред?явлено доказів про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем на час смерті [PERSON] за однією адресою. Як вбачається з листа Другої жмеринської нотаріальної контори Вінницької області № 220/01-16 від 01 травня 2024 року, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 1, 2 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Приписами ч. 1 ст. 29 ЦК України врегульовано, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 у справі № 484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу. При цьому, необхідно враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10, 4.11 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Для спадкоємця, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заява про видачу свідоцтва про право на спадщину є первинним документом, на підставі якого заводиться спадкова справа. При цьому нотаріус має виконати всі дії, які передбачені цим Порядком. За таких обставин, суд звертає увагу, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачою свідоцтва про право на спадщину протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Однак, при цьому важливе значення має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який фактично підтверджує прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. На підставі викладеного, оцінивши наявні у справі докази, надані у судовому засіданні пояснення заявника, відсутність заперечень заінтересованої особи, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Оскільки судом встановлено, що заявник дійсно проживав зі своєю бабусею на момент її смерті за місцем його реєстрації.

Outcome: approved