Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Представник позивача Сидорова А.Ю., яка діє в інтересах Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернулась до суду з позовною заявою, відповідно до якої прохає суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] , відносно малолітнього [PERSON] . Прийняти рішення про стягнення з [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на особистий рахунок дитини у відділенні Державного Ощадбанку України. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що на обліку служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області з 28.08.2024 перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] , як такий, що перебуває в складних життєвих обставинах. Підстава взяття на облік - ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. Мати - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] . Батько - [PERSON] , [INFO] , вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.09.2024 засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на сім років. На адресу служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надійшла інформація від відділення поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області про те, що 20.08.2024 близько 22 год. 40 хв. за адресою: [ADDRESS] , біля першого під`їзду гр. [PERSON] залишила без нагляду малолітнього [PERSON] , [INFO] . Близько 23 год. 10 хв. [PERSON] була виявлена працівниками патрульної поліції неподалік в неадекватному стані. Останню було направлено до лікаря-психіатра КНМП «Кременчуцька міська лікарня планового лікування», де встановили факт наявності в організмі концентрації алкоголю на рівні 1,24 проміле та наркотичні речовини. Інспектором сектору ювенальної превенції відділу превенції Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області малолітнього [PERSON] , [INFO] , було доставлено до КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька»». Відповідно до листа КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька»» малолітній [PERSON] , [INFO] , був госпіталізований 21.08.2024. Дитина була доставлена інспектором СЮП ВП КРУП ГУНП в Полтавській області. Стан дитини на момент госпіталізації задовільний, скарги відсутні. Мати дитини та інші родичі жодного разу її не провідували. Спеціалістами служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації було відвідано помешкання за адресою: [ADDRESS] , але двері будинку не відчинили, на залишене запрошення ніхто не відреагував, на телефонні дзвінки мати дитини не відповідає. За зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] , гр. [PERSON] не проживає. 30.08.2024 до служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації звернулася гр. [PERSON] , [INFO] , яка є тіткою з боку батька малолітнього [PERSON] , [INFO] , з заявою про влаштування дитини на виховання у свою родину. [PERSON] повідомила, що її брат [PERSON] перебуває під вартою, а місце знаходження [PERSON] їй невідоме. 02.09.2024 малолітній [PERSON] , [INFO] , був переданий на виховання тітці [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де проживає на даний час. Відповідно до актів обстеження умов проживання [PERSON] , [INFO] , проживає у родині тітки, яка створила належні умови для проживання та виховання. Під час спілкування зі спеціалістами служби у справах дітей [PERSON] поводить себе активно, повідомляє, що йому подобається проживати з тіткою [PERSON] . Слід зазначити, що [PERSON] вже була позбавлена батьківських прав у 2014 році відносно двох дітей та у 2016 році відносно однієї дитини. Дві дитини усиновлені громадянами України, одна дитина влаштована в прийомну сім`ю. Враховуючи те, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не має наміру виховувати та утримувати сина, виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області вважає за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] . З огляду на наведене, Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як орган опіки та піклування звернувся до суду за захистом прав малолітньої дитини [PERSON] . Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 12.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 26.05.2025 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як органу опіки та піклування Сидорова А.Ю. в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надала, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247ЦПКУкраїни фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05 березня 2020 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Півнісно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №1101. Батько [PERSON] , згідно вироку Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.09.2024 засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на сім років Відповідно до повідомлення Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03.09.2024 року за №791/30.1-36, державна реєстрація [PERSON] проведена відповідно до ст. 126 Сімейного Кодексу. На обліку служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області з 28.08.2024 перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] , як такий, що перебуває в складних життєвих обставинах. Підстава взяття на облік - ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. На адресу служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надійшла інформація від відділення поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області про те, що 20.08.2024 близько 22 год. 40 хв. за адресою: [ADDRESS] , біля першого під`їзду гр. [PERSON] залишила без нагляду малолітнього [PERSON] , [INFO] , та пішла в невідомому напрямку. Близько 23 год. 10 хв. [PERSON] була виявлена працівниками патрульної поліції неподалік в неадекватному стані. Останню було направлено до лікаря-психіатра КНМП «Кременчуцька міська лікарня планового лікування», де встановили факт наявності в організмі концентрації алкоголю на рівні 1,24 проміле та наркотичні речовини. Інспектором сектору ювенальної превенції відділу превенції Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області малолітнього [PERSON] , [INFO] , було доставлено до КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька»». Відповідно до листа КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька»» № 01- 15/1892 від 27.08.2024 малолітній [PERSON] , [INFO] , був госпіталізований 21.08.2024. Дитина була доставлена інспектором СЮП ВП КРУП ГУНП в Полтавській області. Стан дитини на момент госпіталізації задовільний, скарги відсутні. Мати дитини та інші родичі жодного разу її не провідували. Спеціалістами служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації було відвідано помешкання за адресою: [ADDRESS] , але двері будинку не відчинили, на залишене запрошення ніхто не відреагував, на телефонні дзвінки мати дитини не відповідає. За зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] , гр. [PERSON] не проживає. 02.09.2024 малолітній [PERSON] , [INFO] , був переданий на виховання тітці [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де проживає на даний час. Відповідно до листа відділення поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області від 02.10.2024 № 3808/115/108/01/09-24 працівниками СЮП ВП КРУП ГУНП в Полтавській області було проведено перевірку, за результатами якої встановити місце проживання та перебування [PERSON] не вдалося, притягнути до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків немає можливості. Згідно з інформацією Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу № 32 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 11.10.2024 № 01-34/145 [PERSON] , [INFO] , перебуває в закладі дошкільної освіти з 17.09.2024. На даний час [PERSON] виховує тітка [PERSON] . За даними вихователів, [PERSON] відповідальна, сумлінно ставиться до виховання свого племінника. Хлопчик росте в атмосфері любові та злагоди. Згідно до листа КНМП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» від 05.09.2024 № 01-17/447 малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває під наглядом закладу. [PERSON] здоровий, на диспансерному обліку не перебуває, щеплений відповідно віку. Останній раз мати з хлопчиком відвідала лікаря 28.04.2022 року з метою проведення щеплення. Останнім часом за медичною допомогою не зверталися. Відповідно до актів обстеження умов проживання [PERSON] , [INFO] , проживає у родині тітки, яка створила належні умови для проживання та виховання. Дитина має окреме спальне місце, забезпечена сезонним одягом, іграшками, продуктами харчування. Під час спілкування зі спеціалістами служби у справах дітей [PERSON] поводить себе активно, повідомляє, що йому подобається проживати з тіткою [PERSON] . Відповідно до заочного рішення від 21.01.2014 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до заочного рішення від 27.05.2016 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . За таких обставин, рішенням Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 17.04.2025 року №956 затверджено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] Дослідивши та оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.263ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.124Конституції судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ст.4ЦПК України має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58) У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155СКУкраїни батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини першої статті 164СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; хронічно зловживають алкоголем або наркотиками; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] не приймає участі у вихованні, навчанні, лікуванні та утриманні своєї дитини [PERSON] , не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти, тривалий час проживає окремо. Наведене свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, відсутністю будь-якого інтересу до своєї дитини [PERSON] . З огляду на наведене, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] . Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне. 02.09.2024 малолітній [PERSON] , [INFO] , був переданий на виховання тітці [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де проживає на даний час. Відповідач [PERSON] проживає окремо від дитини, не надає матеріальної допомоги на його утримання. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Разом з тим, відповідно до ч.1ст.182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна,сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи,якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, суд враховує вимоги ст.182,183 Сімейного Кодексу України, та приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в частковому відношенні до її заробітку, а саме щомісяця в розмірі 1/3 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на особистий рахунок дитини у відділенні Державного Ощадбанку України, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. Відповідно до ст.430ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу. З огляду на наведене, позов Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як органу опіки та піклування в інтересах дитини [PERSON] підлягає задоволенню. Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved