Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

14 лютого 2025 року до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява представника позивача - адвоката Сацика Р.В., в якій представник просить визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] , та встановити факт самостійного виховання та утримання матір`ю [PERSON] неповнолітньої сина [INFO] , без участі батька. В обґрунтування позову зазначає, що 22.02.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від шлюбу у сторін [INFO] народився син - [PERSON] . Батьками [PERSON] записано [PERSON] та [PERSON] . 02.02.2018 року рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області, шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , в розмірі 1500 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Після розлучення позивач з сином [PERSON] проживають окремо від відповідача, в квартирі, яка належить позивачу, за адресою: [ADDRESS] . В квартирі створені всі умови для того, щоб [PERSON] мав належні умови виховання та утримання, був забезпечений всім необхідним для навчання, побуту, розвитку. Звенигородським ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУ MЮ (м. Київ) було відкрито виконавче провадження № 56343412. З моменту розірвання шлюбу відповідач самоусунувся від виховання сина. Також, відповідач має заборгованість по аліментах в розмірі 36 330 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах від 01.12.2024 року. Позивачка бере найактивнішу роль у вихованні сина, приймає участь у батьківських зборах, цікавиться життям сина, приймає активну роль у вирішенні будь-яких питань класу, забезпечує всім необхідним для школи (одягом, канцтоварами, підручниками та ін.), допомагає виконувати домашні завдання. У позивача з сином склалися прекрасні відносини, [PERSON] є люблячою матір`ю та авторитетною особистістю для сина. Позивачка є військовослужбовцем та проходить службу у ВЧ [NUMBER] з 26.08.2024 року. Під час перебування на службі догляд за дитиною здійснює мати позивачки, відповідач не бажає приймати участь у вихованні дитини та надав позивачці заяву, засвідчену приватним нотаріусом Бориспільського району нотаріального округу Київської області Харитонюк Ю.К., в якій зазначив, що [PERSON] знаходиться на повному утриманні його матері, також, що він не приймає участі у вихованні. Отже, через дії відповідача, [PERSON] позбавлена можливості вирішувати різного роду питання, що стосуються виховання [PERSON] і потребують згоди батька. Також, [PERSON] не може звільнитися з військової служби, через те, що не визначене місце проживання дитини та не встановлено факту самостійного виховання та утримання дитини матір`ю. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.02.2025 відкрито провадження у справі. Розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено дату підготовчого засідання. 11.03.2025 до суду надійшло клопотання відповідача [PERSON] про розгляд справи без його участі, та не заперечує проти задоволення позову. Ухвалою суду 19.03.2025 закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду. Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Бориспільської міської ради Кононенко І. подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. 10.04.2025 в судовому засіданні до участі у справі залучено у якості третьої особи без самостійних вимог ВЧ [NUMBER] . 19.05.2025 в судовому засіданні представник позивача [PERSON] вказала, що дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її самостійному вихованні та утриманні. На даний час проходить військову службу, фактично дитина без батьків, вихованням дитини займається бабуся. Наполягала на задоволенні позову. 19.05.2025 в судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, повідомлений належним чином. Попередньо подав клопотання про розгляд справи без його участі, та не заперечує проти задоволення позову. Виходячи з положень Закону України від 19 грудня 2024 року №4173-ІХ Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення ухвалення та проголошення судових рішень, враховуючи складність справи суд ухвалив відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, визначивши дату та час судового засідання, в якому буде відбуватися проголошення судового рішення на 23 травня 2025 року о 14.35. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що під час проживання спільно у сторін народилася дитина\~ [PERSON] , [INFO] . Батьками дитини зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] . 02.02.2018 року рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області, шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , в розмірі 1500 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах вбачається, що відповідач [PERSON] має заборгованість у сумі 36\~330, 00 грн. Відповідно до акту обстеження житло-побутових умов [PERSON] встановлено, що малолітній [PERSON] забезпечений одягом відповідно до віку, необхідними речами особистої гігієни, продуктами харчування, кімнату, де наявне спальне місце для сну та відпочинку, стіл для навчання, книги та зошити. [PERSON] є військовослужбовцем, на час її перебування на службі догляд за дитиною здійснює бабуся [PERSON] . Батьки дитини розлучені з 2018 року. Батько хлопчика проживає окремо, має заборгованість по сплаті аліментів. Мати створила для дитини всі необхідні умови для проживання, розвитку та відпочинку. Згідно до характеристики, наданої директором Бориспільського ліцею «Основа», [PERSON] навчається в ліцеї з першого класу, зарекомендував себе як старанний учень. Мати [PERSON] приділяє належну увагу вихованню сина, бере активну участь у житті класу і відвідує батьківські збори. Відповідно до довідки № 2084/1536 від 06.02.2025 року, виданої командиром військової частини [NUMBER] , сержант [PERSON] перебуває на військовій службі за призивом під час мобілізації у ВЧ [NUMBER] з 26.08.2024 року. Згідно службової характеристики характеризується позитивно, зауважень не має. Відповідно до нотаріально засвідченої заяви встановлено, що батько - [PERSON] , повністю розуміючи значення і правові наслідки своїх дій та без тиску зі сторони, підтверджує, що його малолітня дитина - [PERSON] , який народився [INFO] в місті Києві, від народження і по теперішній час знаходиться на повному утриманні його матері [PERSON] , [INFO] . Одночасно стверджує, що він, не приймає участі у вихованні дитини, відмовляється від здійснення постійного стороннього догляду (від батьківства), оскільки проживає в іншому місці, не підтримує родинні зв?язки та не має бажання вчиняти такі дії. Син [PERSON] , проживає з матір?ю за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Бориспільської міської ради Київської області № 316 від 14.04.2025 року затверджено висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з висновку щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування вважає за можливе визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] . У постанові від 22 грудня 2021 року у справі №339/143/20 Верховний Суд визначив, що за загальним правилом за відсутності спору, щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання спільної дитини, що підтверджується матеріалами справи, зокрема нотаріально засвідченою заявою батька [PERSON] .\~ Матеріалами справи підтверджено, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом\~з матір`ю [PERSON] . Батько дитини [PERSON] проживає окремо від дитини. Відтак, суд вважає доведеними належними та достатніми доказами позовні вимоги в частині визначення місця проживання неповнолітньої дитини разом із матір`ю. Щодо вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст.\~315\~ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 22.08.2018 у справі № 363/214/17-ц дійшов висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Представник позивача в судовому засіданні зазначила, що позивач не приховує мету встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини вирішення питання щодо звільнення з військової служби або переведення її на службу до формування, розташованого якнайближче до місця проживання дитини, а також для реалізації можливості надалі особисто здійснювати свої батьківські обов`язки, які покладені статтею 150 СК України, діяти в інтересах дитини незалежно від волі відповідача, здійснювати захист прав та інтересів дитини, безперешкодно змінювати місце проживання та реєстрації дитини. Водночас, керівництво за місцем проходження служби для вирішення поставлених позивачем питань вимагає саме судового рішення про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини. В цій частині суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов?язок та військову службу" - військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: г) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): - військовослужбовці-жінки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років; - виховання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, яка (який) не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей віком до 18 років, які з нею (з ним) проживають, без батька (матері). Як встановлено судом, [PERSON] є військовослужбовцем, її син - [PERSON] , [INFO] , не досяг 18-річного віку, [PERSON] не перебуває у шлюбі із батьком дитини (шлюб розірвано рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.02.2018 року). Батько дитини [PERSON] не проживає з дитиною та відмовляється від здійснення постійного догляду дитини. Відповідно до пункту 2 частини дванадцятої статті 26 "Про військовий обов?язок та військову службу" військовослужбовці, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за\~рішенням\~суду\~або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі\~частини першої\~статті 135 Сімейного кодексу України; Виходячи з такого, враховуючи те, що вимога про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини матір`ю фактично пов`язана з виникненням, зміною або припиненням особистих прав, зокрема й трудових (службових), суд знаходить обґрунтованим та виправданим у даному випадку поставлене позивачем питання щодо встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини. Фактичні обставини, встановлені судом в судовому засіданні, а також наявні у справі докази у їх сукупності підтверджують те, що позивач самостійно здійснює виховання та утримання свого неповнолітнього сина, проти чого не заперечує батько дитини. Стосовно розподілу судових витрат, то позивач висловила бажання залишити їх за собою, тому судові витрати у цій справі розподілу не підлягають.

Outcome: approved