Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФК «Віва Капітал» звернулось до суду із цим позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1413358138811 від 12.05.2024 у сумі 12577,24 грн. Позов мотивований тим, що відповідно до укладеного договору про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія старт» №1413358138811 12.05.2024 [PERSON] отримала кредит у розмірі 6700 грн строком на 120 днів з 12.05.2024 по 09.09.2024, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі від 525,40% до 540,20% річних від суми кредиту (0,74% в день перші 20 днів, 1,48% в день з 21 дня по дату повернення. Реальна річна процентна ставка становить від 6658,28% до 11840,22%. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язалася щомісячно здійснювати погашення кредиту відповідно до графіку, що є додатком до кредитного договору. В порушення кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. Станом на 24.04.2025 загальна сума заборгованості по кредиту за договором №1413358138811 від 12.05.2024 становить 12577,24 грн. Представник позивача за довіреністю Ю. Грушевий про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, у позовній заяві клопотав про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Узагальнені доводи та заперечення відповідача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася за місцем реєстрації місця проживання та шляхом опублікування відповідного оголошення на офіційному веб сайті «Судова влада». На адресу суду повернулося поштове відправлення з довідкою відділення поштового зв`язку «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідачка відзиву на позов не подала, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у її відсутності суду не надала. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 30.04.2025 позивач звернувся до суду з цим позовом, суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідачки, відкрив спрощене позовне провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 28.05.2025. 28.05.2025 суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася, не повідомила про причини неявки, відзив не подала, представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). \~ \~ \~ \~Судом встановив, що відповідно до укладеного договору про надання фінансового кредиту продукту «Кредина лінія старт» №1413358138811 від 12.05.2024 [PERSON] отримала кредит у розмірі 6700 грн строком на 120 днів з 12.05.2024 по 09.09.2024, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі від 525,40% до 540,20% річних від суми кредиту (0,74% в день перші 20 днів, 1,48% в день з 21 дня по дату повернення. Реальна річна процентна ставка становить від 6658,28% до 11840,22%. Згідно п. 1.3 Договору кредит надано строком на 120 днів з 12.05.2024 по 09.09.2024. Відповідно до умов до п. 1.3.1. Договору відповідачка зобов`язалася здійснювати погашення кредиту відповідно до графіку, що є додатком до кредитного договору. Згідно п. 3.3. Договору у разі несплати позичальником платежу у рекомендовану дату оплати, згідно п. 1.3.1. даного Договору, за дисконтною процентною ставкою, позичальник з дати видачі кредиту сплачує проценти за базовою процентною ставкою, встановленою п.1.4.2. Договору. Даний кредитний договір підписано сторонам методом накладення електронних підписів. Клієнт, ознайомившись з усіма істотними умовами оферти, надає згоду шляхом направлення повідомлення кредитодавцю, яке підписується відповідно до абзацу 2 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме: шляхом введення у спеціальному полі під акцептом, який містить усі істотні умови Електронного договору, одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та натиснення іконки «відправити/підписати». Вказана іконка може стати активною лише після введення одноразового ідентифікатора. Зазначений ідентифікатор генерується кредитодавцем в інформаційно-комунікаційній системі та надсилається клієнтам в СМС - повідомленні. Після підпису електронного повідомлення клієнтом у спосіб, передбачений договором, зазначене повідомлення надходить в інформаційно-комунікаційну систему кредитодавця та свідчить/повідомляє кредитодавця про те, що клієнт надав згоду (акцептував) на пропозицію (оферту) кредитодавця щодо укладання електронного договору з клієнтом. Після зазначених дій електронний договір (договір) між кредитодавцем та клієнтом (позичальником) вважається укладеним і кредитодавець здійснює дії, передбачені умовами укладеного електронного договору щодо надання кредиту. Вчинення клієнтом вказаних вище дій по зміні даних в ІТС кредитодавця та введення одноразового ідентифікатора є проставленням електронного підпису одноразовим ідентифікатором в електронному договорі його сторонами, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Кредит надається шляхом перерахування суми кредиту на банківський рахунок клієнта, за реквізитами платіжної картки, вказаної клієнтом у особистому кабінеті, що відбувається до 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення електронного договору. За затримку перерахування коштів, що спричинена діями третіх осіб та/або з незалежних від кредитодавця обставин (у тому числі але не виключно, обставини форс-мажору), кредитодавець відповідальності не несе. Відповідач звернулась із заявкою на отримання кредиту 12.05.2024, тоді ж о 19.13 год, нею підписаний кредитний договір шляхом введення в особистому кабінеті ОТР паролю «D2Q8W3». ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» свої зобов`язання за даним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором, переказ коштів здійснено 12.05..2024 о 19.15.45, що підтверджується довідкою про переказ коштів ТОВ ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ, а також довідкою про ідентифікацію. Застосовані норми права. Мотиви та висновки суду. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Підписання договору про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія старт» №1413358138811 від 12.05.2024 (електронним підписом) свідчить про те, що [PERSON] всі умови цілком зрозуміла та своїм підписом письмово підтвердила та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Вищевказаний Договір про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія старт» №1413358138811 від 12.05.2024 підписаний відповідачкою електронним підписом, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19). Однак, всупереч умовам кредитного договору, відповідачка не виконала своїх зобов`язань щодо повернення наданого їй кредиту в строки, передбачені кредитним договором №1413358138811 від 12.05.2024, що підтверджується розрахунком заборгованості. Станом на 21.11.2024 року загальна сума заборгованості по кредиту за Договором №1403862007824 від 07.02.2024 становить 12577,24 грн. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд встановив, що відповідачка з умовами договору була ознайомлена, підписала договір №1413358138811 від 12.05.2024, однак порушила умови договору. Відповідачка відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подала. Таким чином, враховуючи все вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат. Позивач просив стягнути з відповідачки судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 600,00 грн. Так, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, судові витрати понесені позивачем підтверджуються наявними в матеріалах справи наступними документами: Договором №1 про надання правової допомоги від 02.01.2025, що укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та Адвокатським бюро «Грушевий Ю.В»; Актом виконаних робіт відповідно до договору про надання правової допомоги №1 від 02.01.2025, платіжна інструкція №LK473/9 про оплату послуг за договором про надання правової допомоги в розмірі 10 600 грн. 00 коп. Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» отримало послуги у АБ «Грушевий Ю.В», на загальну суму в розмірі 10 600,00 грн. До суду, станом на час розгляду від відповідачки не надходило жодних заяв та клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові ВС КЦС у справі № 523/3904/19 від 09.02.2022 року, Верховний Суд зазначив, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони. Отже, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. Однак, суд враховує правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18, про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved