Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] \~07.11.2023\~року пред`явив\~позов до\~ [PERSON] ,\~про зміну\~розміру аліментів,який було встановлено заочним рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16.03.2015 у справі N?235/869/15-ц про стягнення з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Новоєлизаветівка Красноармійського району Донецької області, РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , уродженки м. Красноармійська Донецької області, аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, на: - стягнення з [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Новоєлизаветівка Красноармійського району Донецької області, РНОКП [NUMBER] на користь [PERSON] , уродженки м. Красноармійська Донецької області, аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відкликати з виконання виконавчий лист, виданий за рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16.03.2015р. року у справі N?235/869/15-ц, щодо стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , витребувавши його з Покровського ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного МУ МЮ. В обґрунтування свої позовних вимог [PERSON] посилається на те, що з 14 грудня 2012 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від якого у них [INFO] народилась дитина [PERSON] . 24 березня 2015 року рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області шлюб між сторонами розірваний, відповідачці залишено дошлюбне прізвище - [PERSON] . На підставі заочного рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16.03.2015 з позивача стягуються на користь відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх ви заробітку (доходів) позивача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожитков мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.02.2015 до досягнення дитиною повноліття. 23 січня 2021 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] і [INFO] народилася донька [PERSON] . Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06.01.2022 з позивача на доньку та дружину стягуються аліменти, a caмe: на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/6 частини доходу позивача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.09.2021 і до повноліття дитини; на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача, щомісячно, починаючи з 21.09.2021 й до досягнення дитиною трирічного віку. Таким чином, з [PERSON] на дочку від першого шлюбу стягується 1/4 його доходу (25%), на дочку від другого шлюбу - 1/6 доходу (16,66%), а тому просить зменшити розмір аліментів, оскільки відносно обох своїх дітей має рівні обов?язки, у тому числі і щодо утримання, але вказана обставина ставить доньку [PERSON] у гірше матеріальне становище порівняно із іншою дитиною [PERSON] . Просить суд взяти до уваги те, що [PERSON] з березня 2022 року знаходиться на військовій службі і на цей час перебуває у зоні активних бойових дій, у зв?язку з чим постійно несе значні витрати на захист та забезпечення власного життя і здоров?я, а також на підтримку функціональних потреб під час проходження військової служби. Підтвердженням цих фактів є документи щодо понесення витрат за період лютий - жовтень 2023 року на загальну суму 147 100 гривень. Ухвалою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13.11.2023 року позовну заяву залишено без руху. На виконання ухвали судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13.11.2023 року про залишення позовної заяви без руху, представником позивача 24.11.2023 подано заяву про усунення недоліків. Ухвалою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27.11.2023 року відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження. Представник відповідачки подала до суду 24.01.2024 відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позивач до позову долучає витрати, які він несе у зв?язку з виконанням військового обов?язку, але при цьому доказів про розмір доходів, які він мав при ухваленні судового рішення про стягнення аліментів на утримання доньки від першого шлюбу станом на 2015 рік, та доказів про розмір доходів, які він має на час розгляду даної справи, позивачем не надано. У зв?язку з чим, ним не підтверджено погіршення його матеріального стану. Крім того, [PERSON] перебуває на Д/обліку у сімейного лікаря, та як часто хворіє і в зв`язку з цим відповідачка несе додаткові витрати на лікування дитини, а тому просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.01.2025 прийнято до розгляду справу та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Ухвалою судді Заводського районного суду м.\~Дніпродзержинська Дніпропетровської\~області від 03.02.2025 справу передано за територіальною підсудністю до Франківського районного суду м. Львова. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 10.03.2025 року справу прийнято до свого провадження, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та викликано учасників справи. Представник відповідача [PERSON] подав до суду додаткові письмові пояснення від 31.03.2025, вказавши, що наявність іншого шлюбу і другої дитини, на яку посилається позивач, без доведення погіршення майнового становища, не є підставою для зменшення розміру аліментів; надані чеки є нечитабельними та в них відсутня особа «платника», тому вони не є належними і допустимими в розумінні ст. ст. 76-79 ЦПК України. Відповідачка також має на своєму утриманні іншу дитину, [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею, дитина навчається у школі і потребує витрат матері; у зв?язку з військовою агресією рф в лютому 2022 року вона втратила роботу і була змушена покинути своє рідне домоволодіння, на даний час орендує квартиру у м. Львові, разом з дітьми. Їх спільна донька потребує додаткових витрат, оскільки навчається у школі: мати купляла планшет, мобільний телефон та неодноразово на платній основі відвідувала медичні установи. В свою чергу, батько жодним чином не приділяє уваги дитині та не займається вихованням, а свою участь проявляє тільки сплатою аліментів, які на даний час він намагається зменшити, прикриваючись іншою дитиною від другого шлюбу, а тому відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, а тому просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , про зменшення розміру аліментів відмовити. Попередня (орієнтовна) сума судових витрат відповідача станом на момент подання письмових пояснень складає 10 000,00 грн., яка складається з витрат на професійну правничу допомогу адвоката. У разі надання додаткових послуг правничої (правової) допомоги, остаточний розрахунок судових витрат із відповідними доказами про надання послуг будуть подані протягом п?яти днів після ухвалення рішення суду. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 29.04.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала заяву про здійснення розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про здійснення розгляду справи за його відсутності та відсутності відповідача, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про розгляд даної справи за відсутності всіх учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами ; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За правилами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої). Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч.1 ст.81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. \~ Так, дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що [PERSON] має двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24.03.2015 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. [PERSON] \~залишено дошлюбне прізвище - [PERSON] . Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16.03.2015 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) з позивача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.02.2015 до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до свідоцтва про шлюб від 23.01.2021 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06.01.2022 стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] , на утримання доньки [PERSON] , аліменти в розмірі 1/6 частини його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.09.2021 і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] ,, щомісячно, починаючи з 21.09.2021 й до досягнення дитиною - [PERSON] , трирічного віку, тобто до [INFO] . На підставі виконавчого листа, виданого за рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16.03.2015у справі №235/869/15-ц, в рамках виконавчого провадження №52913882, відкритого в Покровському ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного МУ МЮ, що підтверджується даними Автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП) з [PERSON] стягуються аліменти на доньку [PERSON] . Відповідно до військового квитка серії [NUMBER] [PERSON] проходить військову службу у в/ч [NUMBER] . Згідно з посвідчення серії [NUMBER] від 04.04.2018 [PERSON] є учасником бойових дій. З довідки від 25.03.2024 №1330-7001990561 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , фактично проживає/перебуває [ADDRESS] . Відповідно до довідки СЗШ №33 м. Львова від 05.02.2025 [PERSON] навчається у 6 класі СЗШ №33 м. Львова. З характеристики від 14.03.2025 відомо, що мати дитини приділяє належну увагу вихованню доньки, батько дівчинки не приймає участі у навчальному процесі, батьківські збори не відвідує. З виписки КНП 1 ТМО м. Львова вбачається, що [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні з діагнозом З/перелом обох кісток лівого передпліччя в с/з із зміщенням ф-тів. Відповідно до рахунку-фактури від 01.07.2024 [PERSON] придбала дял [PERSON] набір для остеосинтезу передпліччя вартістю 15\~600 грн. З акту виконаних робіт від 06.02.2024 та 27.02.2024 загальна вартість витрат на стоматолога сумарно становить 4\~600 грн. З довідки від 25.03.2024 року №1330-7001990532 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , фактично проживає/перебуває [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.07.2016 року, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки СЗШ №33 м. Львова від 05.02.2025 [PERSON] навчається у 3 класі СЗШ №33 м. Львова. З довідки від 25.03.2024 року №1330-7001990547 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , фактично проживає/перебуває [ADDRESS] . З копії трудової книжки [PERSON] вбачається останній запис 07.06.2021 прийнята на посаду продавець- консультант. Відповідно до витягу з Пенсійного фонду України [PERSON] за звітний рік 2022 з березня 2022 року по грудень 2022 року сума заробітку становила 0.00 грн. У ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами 1 та 2 ст. 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосована при наявності відповідних обставин для цього. Згідно з пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів необхідно з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів\~з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, позивач посилався на те, що у нього народилась донька [PERSON] , а також його дружина [PERSON] перебуває на його утриманні. Також, що позивач знаходиться на військовій службі та несе значні витрати на захист та збереження власного життя і здоров`я, а також функціональних потреб під час проходження військової служби. Однак, посилання позивача на те, що він несе значні витрати у зв`язку із проходження військової служби не заслуговують на увагу, адже вказане не підтверджено належними та допустимими доказами. При винесенні рішення суд бере до уваги висновки викладені у постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21) відповідно до яких зменшення розміру аліментів можливе лише в разі доведення позивачем належними та допустимими доказами факту погіршення майнового стану платника аліментів, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Крім того, Верховний Суд наголошував на тому, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Таким чином, твердження позивача про те, що він має на утриманні іншу малолітню дитину від іншого шлюбу та утримує дружину, сплата аліментів щодо якої визначена до 24.05.2024 року, не заслуговують на увагу, оскільки права однієї дитини не можуть порушуватися за рахунок іншої. Позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану, а наявність другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Також, суд критично оцінює, надані позивачем квитанції та чеки щодо витрат пов`язаних під час несення служби, оскільки встановити особу платника, що саме [PERSON] здійснено платежі, не є можливо. Крім того, суд звертає увагу, що відповідачем не надано довідки про доходи, звіту про здійснення відрахування та виплати на аліменти на утримання доньок, підтвердження в якому розмірі з його заробітку стягуються аліменти на користь доньок також не надано та критично оцінює, надані [PERSON] товарні чеки щодо купівлі мобільного телефону і планшету, оскільки встановити особу платника, що саме відповідачем було здійснено платежі встановити не є можливо. Отже, зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину, яка народилась в іншому шлюбі, та дружини, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з [PERSON] \~\~-\~\~ [PERSON] , [INFO] та суперечитиме її інтересам. Згідно\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено згідно вимог процесуального закону, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження підстав, визначених 192 СК України для зменшення розміру аліментів, зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Згідно із ч. 5 ст.\~268\~ЦПК України датою\~ухвалення рішення,\~ухваленого за\~відсутності учасників\~справи,\~є дата\~складання повного\~судового рішення.

Outcome: dismissed