Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.08.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (creditkasa.сom.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізується технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють, як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1256-5719. Відповідно до умов Кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в розмірі 15000,00 гривень, строк кредитування 300 днів, базовий період 21 днів, знижена відсоткова ставка 2,50 % в день, стандартна відсоткова ставка 3,00 % в день. Позивач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином. Станом на 17.11.2023 року загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору (сума кредиту процентів), становлять: 51225,00 гривень, що складається з: простроченої заборгованості за кредитом 15000,00 гривень; простроченої заборгованості за нарахованими процентами 36225,00 гривень. Кредитодавець відповідно до умов Кредитного договору направив позичальнику вимогу про усунення порушень Кредитного договору №1256-5719 від 16.08.2023 щодо сплати процентів, однак дана вимога була проігнорована Позичальником, порушення не усунуто. Просили суд стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором в розмірі 51225,00 грн, з яких 15000,00 гривень прострочена заборгованість за кредитом, 36225,00 гривень прострочена заборгованість за нарахованими процентами та судові витрати пов`язані з розглядом цієї позовної заяви. Заочним рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09 травня 2024 року по справі № 541/599/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №1256-5719 від 16.08.2023 року у розмірі 51225 (п`ятдесят одну тисячу двісті двадцять п`ять) гривень 00 копійок, що складається з: простроченої заборгованості за кредитом 15000,00 гривень; простроченої заборгованості за нарахованими процентами 36225,00 гривень та понесені судові витрати - судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. 16.01.2025 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09 травня 2024 року по справі № 541/599/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В заяві вказувала, що вона не знала про існування позову, а також ухвалення заочного рішення, оскільки поштову кореспонденцію за адресою реєстрації свого місця проживання в м.Миргород вона не отримувала, оскільки працює і постійно проживає в м.Києві. Про існування рішення дізналася лише після блокування рахунків. По суті позову зазначила, що матеріалами справи не підтверджено , що кредитні кошти були перераховані саме на її картку, сума нарахованих відсотків у два рази перевищує заборгованість за тілом кредиту і у випадку доведення обставин надання кредиту підлягає зменшенню. З огляду на викладене, просила суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та скасувати заочне рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09 травня 2024 року по справі № 541/599/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором і призначити справу до розгляду в загальному чи спрощеному порядку (а.с.65-67). Ухвалою суду від 03.02.2025 року заочне рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09 травня 2024 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, було скасовано. Розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.82). 03.03.2025 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» після скасування заочного рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09 травня 2024 року у справі №541/599/24. В якому просила відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав вказаних у ньому. Розгляд справи просила здійснювати без її участі (а.с.89-90). 13.03.2025 року від представника позивача надійшло заперечення на заяву про перегляд заочного рішення , в якому просив заяву про перегляд заочного рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09.05.2024 року по справі №541/599/24 залишити без задоволення , заочне рішення залишити без змін з підстав викладених у запереченнях (а.с.94-103). Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності , позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.134). Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності за наявними матеріалами справи , підтримала вимоги викладені у відзиві (а.с.130). Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що 16.08.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1256-5719 (а.с.20-26). Зазначений Кредитний договір, як вбачається з його змісту, разом із Правилами відкриття кредитної лінії, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений; у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Ч.1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Ч.2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). У ст. 3 Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Ст. 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно п. 2.1, 2.2 Кредитного договору Кредитодавець відкрив для позичальника Кредитну лінію на умовах визначених цим договором. Кредитодавець відкрив Кредитну лінію для позичальника шляхом надання Позичальнику кредит на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит не пізніше останнього строку кредитування та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку передбаченому цим Договором. Відповідно до умов Кредитного договору позивач надав кредит розміром 15000,00 гривень (п.4.1 Кредитного договору). Так, позивач здійснив перерахування коштів відповідачу 16.08.2023 року у розмірі 15000,00 гривень відповідно до умов Кредитного договору, що підтверджується довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту №1256-5719 від 16.08.2023, а також випискою за договором №б/н за період 16.08.2023-16.08.2023 (а. с. 27,128). Строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику 300 календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику, був узгоджений сторонами. Дата повернення (виплати) кредиту 10.06.2024 року (п. 4.12 Кредитного договору). Відповідно до п.4.7 Договору плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування Кредитом. Тип процентної ставки за користуванням Кредитом фіксована. Процентна ставка за користуванням Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом, однак Позичальнику на умовах, вказаних у цьому Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися Кредитом за Промо- ставкою та/або Пільговою, та/або Зниженою процентними ставками. Надані клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання клієнтом усіх умов відповідної програми лояльності. Відповідно до п.4.8 Договору базовий період складає 21 (двадцять одна ціла, нуль сотих) календарних днів. Перебіг першого Базового періоду починається з дати надання/видачі Кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого Базового періоду. Перебіг кожного наступного Базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього Базового періоду, крім наступного випадку: якщо Позичальник у поточному Базовому періоді має заборгованість зі сплати процентів і здійснив повне погашення цієї заборгованості, в дату погашення вказаної заборгованості перебіг поточного Базового періоду припиняється достроково та з наступного календарного дня починається і перебіг наступного Базового періоду. Перебіг останнього Базового періоду закінчується в останній день строку дії цього Договору. Відповідно до п.4.9 сплату процентів за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніш визначних графіком платежів (який є Додатком 3 до Договору) дат, які є останніми дням і відповідних Базових періодів. У разі несплати процентів за користування Кредитом не пізніш останнього дня будь-якого Базового періоду. Позичальник зобов`язаний починаючи із наступного календарного дня сплачувати проценти за користування Кредитом кожного календарного дня Строку кредитування до дати погашення простроченої заборгованості зі сплати процентів з користування Кредитом у повному обсязі. У випадку погашення простроченої заборгованості з сплати процентів за користування Кредитом у повному обсязі в подальшому сплату процентів з користування Кредитом Позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного Базового періоду із урахуванням положень п. 4.8. цього Договору. Проценти за користування Кредитом вважаються сплаченими з моменту зарахування грошових коштів на банківський рахунок Кредитодавця. Позичальник підписанням цього Договору підтверджує та розуміє, що після ініціювання Позичальником переказу коштів з власного рахунку на рахунок Кредитодавця проходить певний час до моменту зарахування сплачених Позичальником коштів на рахунок Кредитодавця, а також те, що ризик того, що сплачені Позичальником кошти можуть надійти на рахунок Кредитодавця із затримкою, несе Позичальник. Відповідно до п.4.10 нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 3.00% (три цілих, нуль сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання Позичальником права користування Кредитом за Промо ставкою та/або Зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою). Тобто, відповідно до умов договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно починаючи з першого дня видачі Кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, в наступних розмірах: - Стандартна процентна ставка 3% (три цілих, нуль десятих відсотка) за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключення строку використання права користування Кредитом за Зниженою та/або Пільговою ставкою). - Пільгова процентна ставка 2,50% (дві цілих, п`ять десятих відсотка) за кожен день користування Кредитом протягом першого Базового періоду, яка надається за умови сумлінного здійснення платежів відповідно до умов договору про відкриття кредитної лінії); - Знижена процентна ставка становить 2.50 % за кожен день користування Кредитом, яка надається Кредитодавцем протягом усього строку кредитування за умови сумлінного здійснення платежів відповідно до умов договору про відкриття кредитної лінії. Згідно з довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (що є розрахунком заборгованості, а.с. 28 і зворот) вбачається, що загальна сума нарахованих процентів за користування кредитом становить 36225,00 грн: з 16.08.2023 по 05.09.2023 відповідачу нараховувалась пільгова процентна ставка 2,5 %, оскільки відповідно до умов кредитного договору протягом першого Базового періоду Кредитором може бути використано право користування Кредитом за Пільговою ставкою; з 06.09.2023 по 07.11.2023 відповідачу було застосовано стандартну процентну ставку 3,0 % у зв`язку із простроченою заборгованістю; з 08.11.2023 по 17.11.2023 відсотки не нараховувались. Тобто, позивачем нараховувались проценти у відповідності до умов Договору та у встановлений Договором період кредитування. Таким чином, [PERSON] була повідомлена про загальні витрати, які будуть понесені нею у разі отримання кредиту у відповідній фінансовій установі, зокрема, повідомлено про реальну переплату за кредитом, тобто розмір відсотків, які повинні бути повернуті разом із грошовими коштами, наданими фінансовою установою у кредит. Отже, [PERSON] , підписуючи кредитний договір, усвідомлювала, що сума отриманого кредиту складає 15 000 грн, вказані кошти вона отримує строком на 300 календарних днів, під час вказаного строку діє процентна ставка у розмірі 3% від непогашеної суми кредиту за кожен день користування кредитом, тобто у разі внесення коштів з метою погашення заборгованості за тілом кредиту, розмір коштів, які підлягатимуть сплаті як відсотки, порівняно зменшуватиметься. Разом з тим, умови договору та правила надання кредиту не позбавляють [PERSON] права на дострокове повернення кредиту зі сплатою процентів за фактичний час користування кредитом. З врахуванням викладеного, суд вважає, що [PERSON] була належним чином ознайомлена та погодилася з умовами надання кредиту, на підставі чого 16.08.2023 між сторонами укладено договір про відкриття кредитної лінії №1256-5719 , в якому відображені умови надання кредиту, остання з відповідним договором погодилася, про що свідчить її електронний підпис. На момент укладення кредитного договору [PERSON] не зверталася до ТОВ «Укр кредит фінанс» із заявою про надання роз`яснень незрозумілих їй умов договору або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодилася з усіма умовами такого договору. Більше того, не дивлячись на своє гарантоване право (п.6.9) на розірвання договору протягом чотирнадцяти днів з дня його підписання, користувалася коштами позивача, до позивача із відповідною заявою не звертався. За змістом статей\~6, 626,\~627,\~628 ЦК України\~сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, [PERSON] мала можливість не вступати у кредитні відносини з ТОВ «Укр кредит фінанс», якщо дійсно вважала встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливим, натомість, [PERSON] погодила зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Підписавши кредитний договір, [PERSON] засвідчила, що погодилася на отримання кредитних коштів саме на умовах, що визначені договором. Суд не вбачає підстав вважати текст кредитного договору незрозумілим та/або таким, що вводить в оману споживача, зокрема, в частині визначення розміру та порядку сплати відсотків за користування кредитом. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Отже, зі змісту кредитного договору вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для такого виду договору, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно матеріалів справи встановлено, що [PERSON] допустила неналежне виконання умов договору, допустила прострочення виконання зобов`язань по договору. Водночас, суд враховує правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010, згідно яких зазначено, що\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідачем не надано суду власного розрахунку заборгованості на спростування доводів і розрахунку позивача щодо нарахованих процентів та відсоткової ставки за ними. Із вимогами про визнання недійсним договору про відкриття кредитної лінії в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами відповідач не звертався, а отримавши кредитні кошти, не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення такого договору відмовитися від нього без пояснення причин, тим самим підтвердив виконання своїх зобов`язань. Суд вважає, що позивачем доведено на підставі наданих належних доказів обставини, які вказують, що відповідачу були надані кредитні кошти. За вказаних обставин, суд вважає, що в даному випадку позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення заборгованості за кредитом. Позивачем доведено факт отримання відповідачем кредиту, а оскільки позичальником порушено умови договору щодо повернення кредитодавцеві суми позики, вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavinandothersv. Ukraine, №4909/04, § 58). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved