Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Адвокат Мукомел Л.А. звернулась в суд в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 липня 2022 року Глибоцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 72, так як в сім`ї виникали сварки та суперечки, відповідач поводив себе грубо, що спричиняло їй та дитині душевні страждання, подальше збереження шлюбу та сімейне життя вважає неможливим. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи у спрощеному провадженні без участі сторін, відзив на позов не подав. Ознайомившись з позовною заявою, дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 липня 2022 року Глибоцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 72, що стверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 23 травня 2023 року (а.с.6); мають спільну дочку - [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 26 квітня 2023 року (а.с.7). Позивачка зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що стверджується Витягом з Реєстру територіальної громади 2022/000698928 від 30.09.2022 (а.с.5 зворот). Відповідач зареєстрований у [ADDRESS] (а.с.12). Отже, сторони проживають окремо, спіль не господарство не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Встановлено, що сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, відносини як чоловік і дружина не підтримують, втратили почуття любові і поваги один до одного, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, спору про поділ майна та про місце проживання дитини між ними немає, тому суд знаходить, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті немайнові та майнові права сторін і неповнолітньої дитини. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, обставини життя подружжя, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки сплачений судовий збір.

Outcome: approved