Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги постачання теплової енергії та централізованого водовідведення, посилаючись на те, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та є споживачем житлово-комунальних послуг. Філія «ПВРЗ» АТ «Українська залізниця» надавала [PERSON] послуги з постачання теплової енергії та централізованого водовідведення. За період з 01.04.2021 по 01.03.2025 споживачу було надано послуги на суму 72597,80 грн., яка складається з: постачання теплової енергії на суму 62738,62 грн., централізованого водовідведення на суму 6859,18 грн., За період з 01.04.2021 по 01.03.2025 відповідач не сплачував щомісячні платежі за комунальні послуги, тому утворилась заборгованість у розмірі 72597,80 грн. В зв`язку з цим просять стягнути з відповідача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та централізованого водовідведення у сумі 72597,80 грн. та судовий збір у сумі 30284 грн. Представник позивача Мельник К.О. у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, з наведених у позові підстав, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] жодного разу у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи судом повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відзив, письмові та електронні докази до суду не подавав. Згідно до положення ч.3 ст.131\~ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.15,16 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] та є споживачем житлово-комунальних послуг за вказаною адресою. Філія «Панютинський вагоноремонтний завод» акціонерного товариства «Укрзалізниця» надавала [PERSON] послуги з постачання теплової енергії та централізованого водовідведення. За приписами частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 332 ЦК України). Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572 передбачено, що власник та наймач (орендар) квартири , житлового приміщення у гуртожитку, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189 споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем утворились договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав, разом з тим, відповідач плату за надані послуги у встановленому порядку не проводив. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, за період з 01.05.2021 року по 01.03.2025 року відповідачу було надано послуги з постачання теплової енергії на суму 65738,62 грн. та централізованого водовідведення на суму 6859,18 грн., в загальній сумі 72597,80 грн. Відповідач не здійснював плату заборгованості за комунальні послуги, тому станом на 01.03.2025 має заборгованість перед позивачем за послуги з постачання теплової енергії та централізованого водовідведення в сумі 72597,80 грн. Позивач в досудовому порядку звертався до відповідача з вимогою про сплату існуючої заборгованість, однак останній на досудове попередження не відреагував та заборгованість не погасив. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань, які полягали у несплаті заборгованості за комунальні послуги, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

Outcome: approved