Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

У листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ») через підсистему «Електронний суд» звернулося до з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 945653655 від 30.11.2021 у розмірі 38 472,70 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000, 00 грн. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позовні вимоги ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» обґрунтовані тим, що 30.11.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та [PERSON] уклали кредитний договір № 945653655 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора MNV62D8Р, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачці грошові кошти у сумі 11900,00 грн на банківську картку № [NUMBER] . 28.11.2018 було укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (ТОВ «Таліон Плюс») права вимоги за договором № 952729096. Крім того, 28.11.2019, 31.12.2020, 31.12.2021, 31.12.2022 та 31.12.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено ряд додаткових угод № 19, 26, 27, 31, 32. 30.10.2023 було укладено договір факторингу № 30/1023-01, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Онлайн Фінанс» (ТОВ «Онлайн Фінанс») права вимоги за договором № 945653655. 28.10.2024 було укладено договір факторингу № 28/10/24/У, за умовами якого ТОВ «Онлайн Фінанс» відступило на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» права вимоги за договором № 945653655. Відповідно до\~реєстру боржників\~до договору\~факторингу №\~28/10/24/У від 28.10.2024 ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 945653655 у сумі 38472,70 грн, з яких: 11 900,00 грн заборгованість за основною сумою та 26572,70 грн - заборгованість за відсотками. Вказану суму боргу позивач просить стягнути із відповідачки. У відзиві на позовну заяву представник відповідачки адвокат Гаврилюк О. В. позовні вимоги виходячи з такого. Представник відповідачки, посилаючись на статті 512, 514, 1078 ЦК України та висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12.10.2022 (справа № 1005/7136/2-12, провадження № 61-18606св21, Великої Палати Верховного суду від 15.09.2018 (справа ;№ 909/968/16 (провадження 12-97гс18), Верховного Суду від 24.04.2018 (справа №914/868/17) вказує, що правовідносини за договором кредиту № 945653655 між ТОВ «Манівео швидка Фінансова допомога» та відповідачкою виникли 30.11.2021, тобто значно пізніше ніж було укладено договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, з чого слідує що на час укладення договору факторингу у позивача було відсутнє право вимоги до відповідачки за договором кредиту № 945653655, оскільки відповідачка, на час укладання договору факторингу не була боржником - набувачем послуг чи товарів за первинним договором. Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Також представник відповідачки зазначає, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Тому до ТОВ «Юніт Капітал», який не є первинним кредитором, не перейшло право вимоги за договором факторингу від 28.11.2018 до [PERSON] за договором позики № 945653655, який був укладений ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" з ТОВ «Таліон Плюс» з наступною зміною фактора, а тому підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором відсутні, оскільки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не мав права на відступлення права вимоги, яким він не володів. Представник позивача також не погоджується із проведеним позивачем розрахунком заборгованості, зокрема позивачем нараховані відсотки за користування кредитом за період з 30.11.2021 по 01.02.2022 (нараховано ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та з 01.02.2022 року до 30.10.2023 року (нараховано ТОВ «ТАЛІЮН ПЛЮС»). Тобто, вимоги позивача про стягнення із відповідача відсотків за нараховані після спливу строку кредитування (після 30.12.2021). Представник відповідача, посилаючись на правові висновки рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013№ 7-рп/2013, зазначає, що нараховані відсотки у сумі 26572,70 грн є непропорційно великою сумою компенсації на розмір позики у сумі 11 900,00 грн, що не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а також суперечить вимогам статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" щодо неприпустимості встановлення у договорі несправедливих умов. Щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн, представник відповідачки вважає, що така сума не відповідає критерію розумності та є безпідставною, посилається при цьому на ст. 141 ЦПК України. Крім того, зазначає, що позовна заява ТзОВ «Юніт Капітал» підписана директором Товариства Марією Хлопковою, а не адвокатом відповідно ним не готувалася та не подавалася. Позовна заява була підписана не адвокатом, а директором товариства, тому заявлені позивачем вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу є безпідставні як в частині плати за підготовку позовної заяви так і в частині оплати гонорару за ознайомлення з матеріалами справи. У зв`язку з викладеним у задоволенні позову просить відмовити (а.с. 96-98). У відповіді на відзив представник ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ»\~адвокат Тараненко\~А.\~І. вказав, що представник відповідачка подав відзив за межами встановленого законом строку на подання відзиву. Щодо переходу права вимоги за кредитним договором № 945653655 від 30.11.2021 до позивача відповідно до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, представник позивача вказує, що відповідно до п. 8.2. договору факторингу № 28/1118-01 строк його дії закінчується 28.11.2019 та продовжується на строк визначений у додаткових угодах №№ 19, 26, 27, 31, 32, які є невід`ємними частинами договору факторингу. Щодо переходу права вимоги за кредитним договором № 945653655 від 30.11.2021 до позивача відповідно до договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023, представник позивача вказує, що відповідно до п. 8.2. договору факторингу № № 30/1023-01 строк його дії закінчується 30.10.2023. Предметом договорів факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 та № 30/1023-01 від 30.10.2023є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, які не є разовим документом, оскільки договір факторингу передбачає (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів, у випадку бажання та необхідності сторін. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 171 від 01.02.2022 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідачки на загальну суму 30671, 06 грн. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 30.10.2023 до договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023, ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» отримало право вимоги до відповідачки на загальну суму 38472,70грн. Таким чином,\~договори №№28/1118-01, 30/1023-01\~ є рамковими угодами, адже вони підтверджують згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 з 28.11.2018 до 31.12.2024, договором факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 з 30.10.2023 до 31.12.2024, тому виконання вказаних договорів факторингу здійснювались не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Підписанням реєстрів прав вимоги сторони засвідчили передачу права вимоги до боржників у повному обсязі. Щодо переходу права вимоги за кредитним договором № 945653655 від 08.01.2020 відповідно до договору факторингу № 28/10/24-У від 28.10.2024 представник позивача вказує, що право вимоги до позивача від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» також перейшло на підставі реєстру боржників на загальну суму 26\~572, 70 грн. Щодо нарахування відсотків представник позивача вказує, що відсотки за кредитним договором № 945653655 від 30.11.2021 нараховувались в межах погоджених умовами кредитного договору. Так нарахування відсотків за користування кредитними коштами, починаючи з першого дня перерахування першого траншу до закінчення строку кредитної лінії погодженого в п.1.3, здійснювалось за дисконтною процентною ставкою 0, 54 % за кожен день користування, що становить 1\~927, 80 грн. Після закінчення дисконтного періоду проценти нараховувались відповідно до п. 1.12.2 договору за процентною ставкою у розмірі 2,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Також, у зв`язку з введенням воєнного стану на території України воєнного стану з 05 години 30 хв 24 лютого 2022 року, ТОВ «Таліон Плюс» звільнило позичальників від зобов`язань по сплаті процентів за користування кредитами починаючи з дати введення воєнного стану в Україні до 10 квітня 2022 ро включно. Крім того, представник позивача зазначає, що відповідачка, уклавши кредитний договір, підтвердила, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та правил, які є невід`ємною частиною до нього. Вона отримала екземпляр договору на власну електронну пошту, а також має вільний доступ до умов договору на сайті первісного кредитора. При цьому нею не надано виписки по зазначеному картковому рахунку за спірні періоди підтвердження факту не зарахування кредитних коштів на його рахунок; доказів повернення коштів чи спростування нарахованих кредитором процент за період користування кредитними коштами. Окрім того, представник позивача не погоджується із твердженням представника відповідача про те, що витрати на правничу допомогу не відповідають критерію розумності та є безпідставними як в частині плати за підготовку позовної заяви так і в частині оплати гонорару за ознайомлення з матеріалами справи. Посилаючись на статтю 137 ЦПК України, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», посилаючись на правові позиції викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду України від 12.05.2020 (справа № 904/4507/18), 19.02.2020 (справа № 755/9215/15-ц), у постанові Верховного Суду у справі № 178/152/18, представник позивача вказує, що при встановленні гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Крім того, зазначає, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Також представник позивача, вказуючи, що позовна заява ТОВ «Юніт Капітал» підписана та подана директором товариства Марією Хлопковою, а не адвокатом вводить суд в оману, оскільки, позовна заява була сформована та підписана кваліфікованим електронним підписом Представником Позивача в особистому кабінеті системи «Електронний суд» (а.с. 106-113). У запереченнях\~на відповідь\~на відзив представник відповідачки адвокат Гаврилюк О. В. не погоджується з аргументами наведеними у відповіді на відзив, вважаю, позовні вимоги позивача наведені в позовній заяві та у відповіді на відзив необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вказує, що позивач не первісним кредитором по відношенню до відповідачки зобов`язання по кредиту неодноразово переуступались. За договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2028, який було продовжено чотири рази право грошової вимоги відповідно до реєстрів боржників отримало ТОВ «Таліон плюс», за договором факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 право вимоги отримало ТОВ «ФК`Онлайн фінанас», за договором факторингу № 28/10/24-У від 28.10.2024 право вимоги по кредиту перейшло до ТОВ «Юніт Капітал». Правовідносини за договором кредиту № 945653655 між ТОВ «Манівео швидка Фінансова допомога»» та відповідачкою виникли 30.11.2021, тобто значно пізніше ніж було укладено договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, тому на час укладення договору факторингу у позивача було відсутнє право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 945653655, оскільки відповідачка, на час укладання договору факторингу не була боржником - набувачем послуг чи товарів за первинним договором. У зв`язку з чим вважає, що ТОВ «Юніт Капітал» не є належним позивачем, а тому не має права вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за кредитним договором № 945653655, який був укладений 31.11.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з ТОВ «Таліс Плюс» з наступною зміною фактора, у зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором відсутні, оскільки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не мав права на відступлення права вимоги, яким він не володів. Також не погоджується із наведеним розрахунком заборгованості за кредитом, нарахування відсотків за яким було проведено у порушення умов договору № 945653655 після спливу строку кредитування, тобто після 30.12.2021. Крім того, вважає, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критерію розумності та є безпідставними. Так витрати на правову допомогу є явно завищеними, так як дана справа являється справою незначної складності та не потребує значних зусиль в підготовці позовних матеріалів. Позовна вимога ТзОВ «Юніт Капітал» при тілі кредиту в сумі 11900,00 грн про стягнення 6000 грн витрат на правничу допомогу є необґрунтовано завищеною та свідчить про намагання товариства збагатитися за рахунок позивачки. Окрім того, представник відповідачки вказує, що примірник позовної заяви ТзОВ «Юніт Капітал», який був отриманий позивачкою підписаний директором Товариства Марією Хлопковою за допомогою факсиміле, а не адвокатом. Надсилаючи до суду та відповідачу різні за змістом документи товариство діяло недобросовісно. Такі дії позивача порушують принцип змагальності сторін, в цілому суперечать нормам ЦПК України та містять ознаки зловживання процесуальними правами (а.с. 121-124). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 11.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» у позовній заяві просить проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачка про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження Судом встановлено, що 30.11.2021 ТОВ «Манівео\~швидка \~фінансова допомога»\~та [PERSON] уклали договір кредитної лінії № 945653655 за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 11900, 00 грн, строком на 30 днів від дати отримання першого траншу, дата повернення до 30.12.2021, зі сплатою процентів за користування кредитом, які визначені у пунктах 1.9.1., 1.9.2, 1.9.3, орієнтовна загальна вартість кредиту для суми кредиту за першим траншем, що вказана в п. 1.3. договору, за умови застосування до відносин між сторонами правил нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою, складає 13827,80 грн, орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складає 521,36% річних, при цьому загальна вартість першого траншу за кредитом у процентному вираженні за строк дисконтного періоду складає 116,20% від суми першого траншу (п. 1.14.2 договору). Договір підписаний електронним підписом [PERSON] одноразовим ідентифікатором MNV62D8Р (далі Договір) (а.с. 14-18). У заявці про отримання грошових коштів в кредит від 30.11.2021 міститься інформація про особисті дані позичальника, про розмір бажаного кредиту, який становить 11900, 00 грн та номер карти позичальника № 5168-75ХХ-ХХХХ-7378(а.с. 26). Відповідно до довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», [PERSON] ідентифікована ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», шляхом направлення 30.11.2021 на її номер телефону одноразового ідентифікатора MNV62D8Р (а.с. 27). ТОВ «Манівео\~швидка \~фінансова допомога»\~за умовами договору від 30.11.2021 через АТ КБ «ПРИВАТБАНК» перерахувало відповідачці грошові кошти за договором № 945653655\~ у розмірі\~11900,00\~грн на\~карту \~ №\~5168-75ХХ-ХХХХ-7378,\~що доводиться\~довідкою №\~09_1/2024\~ АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 27.09.2024\~ та\~платіжним дорученням\~№ a4e6dd38-0bf2-49cf-9e6c-0f1164b4c9d0\~ від\~30.11.2021\~ (а.с. 37, 38-39). У паспорті споживчого кредиту продукту «СМАРТ» зазначена інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти. Інформація, що міститься у паспорті споживчого кредиту зберігає чинність та є актуальною до 30.11.2021 (а.с. 14-15). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 945653655 від 30.11.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» нарахувало [PERSON] заборгованість за період з 30.11.2021 до 31.01.2022 у розмірі 30316,44 грн, з яких: заборгованість за основною сумою 11900, 00 грн, заборгованість за відсотками 18416,44 грн (а.с. 71). 28.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС») та ТОВ «Манівео\~швидка \~фінансова допомога»\~ було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» приймає належні ТОВ «Манівео\~швидка \~фінансова допомога»\~ права вимоги до боржників (а.с. 4-43). До позову ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» долучило форму реєстру прав вимог (додаток № 1 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018), форму повідомлення боржника за кредитним договором (додаток № 2 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018), форму акта повернення права вимоги (додаток № 3 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018) (а.с. 43, 44, 45). З реєстру прав вимоги № 171 від 01.02.2022 вбачається, що [PERSON] вказана у списку боржників за кредитним договором № 945653655\~ від 30.11.2021, за яким загальна сума заборгованості становить 30671,06 грн, з яких: заборгованість за основною сумою 11900, 00 грн, заборгованість за відсотками 18771,06 грн (а.с. 55-56). 28.11.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 19 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2019, відповідно до якої строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжився до 31.12.2020 (а.с. 46). 31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, у якій договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції (а.с. 47-50). 31.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжився до 31.12.2022 (а.с. 52). 31.12.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 31 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжився до 31.12.2023 (а.с. 53). 31.12.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжився до 31.12.2024 (а.с. 54). Відповідно до\~розрахунку заборгованості\~за кредитним\~договором \~№ 945653655\~від 30.11.2021\~ТОВ «Таліон\~Плюс» нарахувало [PERSON] заборгованість у заборгованість за період з 01.02.2022 по 08.04.2022 у розмірі 38472,70 грн, з яких: заборгованість за основною сумою 11900,00 грн, заборгованість за відсотками 26572,70 грн (а.с. 72). 30.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» (ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС») та ТОВ\~«Таліон Плюс»\~було укладено\~Договір факторингу\~№ 30/1023-01,\~за \~умовами якого,\~ ТОВ\~«Таліон Плюс»\~ передає ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» приймає\~належні ТОВ\~«Таліон Плюс»\~ права вимоги до боржників (а.с. 57-59). До позову ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» долучило форму реєстру прав вимог (додаток № 1 до договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023), форму акта повернення прав вимоги (додаток № 2 до договору факторингу 30.10.2023) (а.с. 60-61). З \~реєстру прав\~вимоги №\~1\~від 30.10.2023\~вбачається,\~що [PERSON] вказана у списку боржників за кредитним договором № 945653655\~ від 30.11.2021, за яким загальна сума заборгованості становить 38472,70 грн, з яких: заборгованість за основною сумою 11900,00 грн, заборгованість за відсотками 26572,70 грн (а.с. 62-63). 28.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ») та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 28/10/24-У за умовами якого, ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» передає ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» права вимоги до боржників (а.с. 64-67). До позову ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» долучило бланк реєстру боржників (додаток № 1 до договору факторингу № 28/10/24-У від 28.10.2024), бланк акта прийому - передачі реєстру боржників (додаток № 2 до договору факторингу № 28/10/24-У від 28.10.2024), бланк акта повернення права вимоги (додаток № 3 до договору факторингу № 28/10/24-У від 28.10.2024) (а.с. 67, 68). Крім того, до позову ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» долучило акт прийому - передачі реєстру боржників від 28.10.2024 за договором факторингу №28/10/24-У від 28.10.2024 (а.с. 76). З витягу з реєстру боржників від 28.10.2024 до договору факторингу №28/10/24-У від 28.10.2024 вбачається, що [PERSON] вказана у списку боржників за кредитним договором № 945653655, за яким загальна сума заборгованості становить 11900,00 грн, з яких: заборгованість за простроченим тілом 11900,00 грн, заборгованість за простроченими відсотками 26572,70 грн (а.с. 69). Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором № 945653655 від 30.11.2021 наданої ТОВ «ЮНІТ\~КАПІТАЛ»,\~заборгованість [PERSON] станом на 08.11.2024 становить 38472,70 грн, з яких: заборгованість за простроченим тілом 11900,00 грн, заборгованість за простроченими відсотками 26572,70 грн (а.с. 73). Застосовані норми права, аналіз доводів сторін, висновки суду Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову, з таких підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Звертаючись з позовом, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» посилалось на те, що через невиконання відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором № 945653655 від 30.11.2021 виникла заборгованість у розмірі 28 934, 24 грн, яку позивач просив стягнути як правонаступник кредитора у спірних правовідносинах. На підтвердження позовних вимог позивачем було долучено копію кредитного договору з додатками, копію паспорта споживчого кредиту, копії договорів факторингу, акт прийому-передачі реєстру боржників, витяги з Реєстру боржників до договору факторингу, розрахунки сум заборгованості. За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 статті 77 ЦПК України). Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (стаття 78 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (статті 77 - 80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом (частини 5, 7 статті 81 ЦПК України). Позивач довів, що було укладено договір кредитної лінії № 945653655, за яки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачці кредит у вигляді кредитної лінії, у розмірі кредитного ліміту 11900, 00 грн строком на 30 днів. Проте, позивач не довів доказами, що він набув права вимоги за договором кредитної лінії № 945653655. Так, статтею 512 ЦК України передбачено можливість зміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України). Аналіз вказаних норм свідчить, що частина перша статті 514 ЦК України регулює відносини між первісним кредитором та новим кредитором. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. У разі, зокрема, коли право вимоги не виникло (наприклад у разі нікчемності чи недійсності договору) або яке припинене до моменту відступлення (зокрема, внаслідок платежу чи зарахування) чи існують законодавчі заборони (або обмеження), то така вимога не переходить від первісного до нового кредитора. Тобто, відступлення права вимоги (цесія) в такому випадку не має розпорядчого ефекту. Проте це не зумовлює недійсність договору між первісним кредитором та новим кредитором, тому що правовим наслідком відсутності критеріїв дійсності права вимоги є цивільно-правова відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 зроблено правовий висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги є виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. У постанові Верховного Суду від 4 грудня 2018 року у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення частини першої статті 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом пункту 1 частини першої статті512, статті514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України) (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2018 року в справі № 243/11704/15-ц. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). При цьому відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними. Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 січня 2019 року у справі № 909/1411/13, від 13 жовтня 2021 року у справі № 910/11177/20). Умовами пункту 1.3 договору факторингу від 28.11.2018 передбачено, що право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно з пунктом 2.1 цього договору, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Із наведеного вище слідує, що вимога на момент укладення договору факторингу мала би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до [PERSON] на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 не було, і сторони не могли передбачити, що 30.11.2021 цим товариством буде укладено кредитний договір з відповідачкою. Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2018 року по справі № 914/868/17). При цьому суд зазначає, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу. Суд вважає, що посилання позивача на продовження строку дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року додатковими угодами не спростовує необхідності чіткого визначення предмета договору на момент його укладення, адже правочин є чинним лише за умови визначеності його істотних умов, а предмет договору факторингу має бути конкретно визначений. Кредитний договір\~ №\~945653655\~ було укладено між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 30.11.2021, тобто після укладення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» договору про відступлення прав вимоги №28/1118-01 від 28.11.2018 та договору факторингу, укладеного 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс». Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року по справі № 916/2040/20). З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» не довело порушення його прав з боку відповідачки та наявність у нього права звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за Договором № 945653655\~ від 30.11.2021, який укладений після відступлення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги за кредитним договором на користь ТОВ «Таліон Плюс», та відповідно, права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». А тому підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з відповідачки на користь позивача відсутні. Із наведених підстав суд у задоволенні позову відмовляє. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки у задоволенні позову ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» суд відмовив, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Outcome: dismissed