Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

в вересні 2023 року Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, як органу опіки та піклування, звернулася до суду із позовом, який в подальшому уточнила в інтересах дитини [PERSON] , до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Центр соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 служби у справи дітей і сім`ї виконавчого органу Київської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, що у відділі по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради була постановлена на облік малолітній [PERSON] , [INFO] , як такий, що опинився в складних життєвих обставинах, відповідно до наказу служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 30.03.2023 № 377 «Про взяття на облік». Батьками малолітньго [PERSON] , 2014 р.н. є [PERSON] та [PERSON] відповідно до інформації Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 09.04.2020 року № 935/21.19-24. 28.03.2020 року згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] були доставлені до КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Запорізької обласної ради». Відповідно до листа Шевченківського ВП Дніпровського ГУНП в Запорізькій області від 03.04.2020 року № 2972/48/03/03-2020, встановлено, що 28.03.2020 року о 19:45 годині до Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області за служби «102» надійшло повідомлення, про те, що за адресою: [ADDRESS] , сусіди вживають алкогольні напої, діти ходять без нагляду. В ході оперативно-розшукових заходів було встановленій, що за вищевказаною адресою проживає [PERSON] , [INFO] зі своїм співмешканцем [PERSON] , [INFO] та двома дітьми [PERSON] , [INFO] ,, [PERSON] , [INFO] . Зі слів сусідів [PERSON] , та її співмешканець систематично вживають алкогольні напої, мати не займається вихованням своїх дітей, вони неси день ходять по вулиці голодні. У відношенні матері малолітніх дітей [PERSON] був: складений адміністративний протокол за частиною і статті і 84 Кодексу У країни про адміністративні правопорушення. 01.04.2020 до відділу з`явилася мати неповнолітніх дітей [PERSON] та надала пояснення щодо ситуації яка склалася. Вона повідомила, що в той день коли забрали дітей вона повернулася з роботи дуже стомлена, випила снодійне та заснула. Про те, що сталося дуже шкодує і хоче повернути дітей додому. В ході профілактичної роботи з родиною органом опіки та піклування було прийнято рішення про повернення: малолітніх дітей в родину матері, яка: змінила адресу свого мешкання, а саме: [ADDRESS] . У зазначеному приміщенні матір дітей створила належні умови для проживання та розвитку. [PERSON] виконувала всі поради та рекомендації відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей. Однак не зважаючи на небайдужість матері родина потребувала постійного контролю. Так, відповідно до інформації КМП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Кв 8» від 16.04.2021 встановлено, що мати поради та призначення лікарів не виконує, па вакцинацію та профілактичні огляди не з`являється, запрошення ігнорує. Малолітній [PERSON] ,2014 р.н., не організований, обстеження та вакцинування для вступу до шкоди не пройшов. У листопаді 2021 року відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради стало відомо, що родина змінила місце свого проживання,: а саме переїхали та адресою: [ADDRESS] , то особові справи відповідно до наказу служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради були передані до відділу по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради. Однак вже у червні 2022 року [PERSON] знову змінила місце свого мешкання, нову адресу нікому не повідомила. Відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради був направлений відповідний лист до територіального відділу поліції з метою надання допомоги у встановленні місцезнаходження малолітніх дітей. Протягом тривалого часу місцезнаходження дітей залишалося не відомим. Батько неповнолітнього, [PERSON] , 2006 р.н.. [PERSON] , також не знав де його син, однак нічого не робив задля встановлення місцезнаходження своєї дитини не звертався до відповідних органів Батько малолітнього [PERSON] , [INFO] , також жодного разу до відділу не звертався. 06.03.2023 року [PERSON] , 2006 р.н. разом із братом [PERSON] , 2014 р.н. було виявлено поліцією на [ADDRESS] біля магазину «Варус», брати жебракували, перебували без супроводу дорослих. Згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину, [PERSON] , 2006 р.н., та [PERSON] , 2014 р.н., було доставлено до КНМ «Міська дитяча лікарня №1» ЗМР. З слів дітей, вони з матір`ю, [PERSON] постійно змінювали адресу проживання, тимчасово проживали у сторонньої особи (позбавленої батьківських прав по відношенню до своєї дитини) без матері, яка залишила їх. Місцезнаходження матері невідомо, засоби зв`язку відсутні. Зі слів дітей, мати вживає наркотичні речовини. Батько [PERSON] , 2006 р.н., - [PERSON] , ігнорує всі спроби зв`язатися із ним телефонний зв`язком, спеціалістами відділу було здійснено вихід за адресою: [ADDRESS] та залишено письмове запрошення, але до відділу він не з`явився та не телефонував. З батьком малолітнього [PERSON] , 2014 р.н,, [PERSON] , засоби зв`язку - невідомі. Відповідно до листа КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР від 11.04.2023 встановлено, що діти евакуйовані до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей №1 Служби у справах дітей та сім`ї Київської міської ради, де вони перебувають по теперішній час. Відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради був направлений: лист до відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про встановлення місцезнаходження батьків дітей, але відповіді не отримали. На сьогоднішній день від жодного з батьків дітей не надходило будь-яких заяв, клопотань щодо повернення дітей; в родину. Батьки й надалі не переймаються долею своїх дітей. Таким чином, зазначені вище факти, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як злісне, свідоме ухилення від виконання батьком своїх батьківських обов`язків. Така поведінка суперечить інтересам дитини, що призводить до негативних наслідків. На сьогоднішній день [PERSON] , 2006 р.н. досяг повноліття тому, [INFO] на засіданні комісії із захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району (протокол № 36), було прийняте рішення підготувати уточнену позовну заяву для звернення до суду про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до [PERSON] 2014 р.н. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] 2014 р.н. та стягнути аліменти на утримання дитини на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитись дитина в розмірі частини від заробітку (доходу) матері, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову і до її повноліття. Позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] 2014 р.н. та стягнути аліменти на утримання дитини на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитись дитина в розмірі частини від заробітку (доходу) матері, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову і до її повноліття. Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 11.12.2023 р. Відповідно до ст. 274 ч.4 п.1 ЦПК України, справа розглянута в порядку загального позовного провадження. 29.11.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду Представник позивача в судове засідання не прибула, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, повідомлялись шляхом надсиння судової повістки за зареєстрованими місцями проживання останніх, будь-яких заяв чи клопотань не надходило. Відзивів на позов не подавали. Представник третьої особи електронною поштою надіслав клопотання про розгляд справи за відсутності представника Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 Служби у справи дітей і сім`ї виконавчого органу Київської міської ради, позовні вимоги по даній справі підтримує в повному обсязі. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Відповідно до ст.. 280, 281 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази у справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , записані батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 614 Відповідачі [PERSON] та [PERSON] протягом тривалого часу ухиляються від виконання батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина, що відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення їх батьківських прав. З письмового висновку Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району як органу опіки та піклування № 22.01/01-34-805 від 21.09.2023 року вбачається про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON] відносної малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] через свідоме ухилення від виконання матір`ю та батьком батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідачі за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дитини, без поважних причин залишивши її без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідачів відносно малолітньої дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідачів батьківських прав. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 182 цього Кодексу при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом наведеної норми суд визначає аліменти у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів. При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, - визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів. Згідно положень ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частиною 3 статті 181СКУкраїни передбачено, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З урахуванням наведеного та інтересів неповнолітньої дитини, суд визнає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки факт ухилення матері та батька від виконання покладених на них законом батьківських обов`язків щодо виховання дитини, доведено вищевказаними доказами. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів в порядку ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved