Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

16.05.2024 позивач через адвоката Слєпченка С.А. звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до відповідачів, у якій просить припинити право спільної часткової власності та виділити йому в натурі 2/3\~частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником 2/3 частин домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Іншими власниками вищевказаного домоволодіння є відповідачі, яким належать решта частки спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. У добровільному порядку співвласники не можуть домовитися про порядок володіння і користування спільним майном. Позивач уважає, що виділ частки будинку в натурі захистить права та інтереси всіх співвласників, визначить у натурі належне їм майно, дасть можливість співвласникам розпоряджатися належним їм майном та нести відповідні обов`язки щодо цього майна, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 29.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 23.07.2024. 23.07.2024 підготовче засідання відкладено на 13.08.2024 у зв`язку з витребуванням доказів. Ухвалою суду від 13.08.2024 зупинено провадження у справі на час проведення судової будівельно-технічної експертизи. 28.02.2025 до суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 24-24 від 16.01.2025. Ухвалою суду від 04.03.2025 провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання на 31.03.2025. Ухвалою суду від 31.03.2025 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 18.04.2025. 18.04.2025 розгляд справи відкладено на 28.05.2025 у зв`язку з неявкою сторін. У судове засідання 28.05.2025 учасники справи не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені належним чином; представник позивача подав письмову заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, зазначивши про підтримку позову, дав згоду на заочний розгляд справи. Сторони про причини неявки суду не повідомили, відповідачі відзиву не подали. За правилом частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За згодою представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, відповідно до статті 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що позивачу на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 08.02.1982 належить 2/3 частин жилого будинку, з прина лежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] (а.с .9). Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.05.2025 № 428898842 убачається, що іншими власниками домоволодіння з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є відповідачі, яким належить відповідна частка спірного житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, а саме: [PERSON] 1/12 частини, [PERSON] 7/36 частин, [PERSON] 1/36 частин, [PERSON] 1/36\~частин. Отже, сторони є співвласниками домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно положень статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у\~натурі частки\~із майна,\~що є\~у спільній\~частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до частини другої статті 367 ЦК України, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Верховний Суд України в пункті 7 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 роз`яснив судам, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У постанові Верховного Суду від 19.05.2021 у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) зроблено висновок, що «відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється». Виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 2-413/11 (провадження № 61-17672св18). Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок (постанова Верховного Суду України від 03.04.2013 у справі № 6-12цс13). Як убачається з висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 16.01.2025 № 24-24, технічно можливо виділити 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва з відхиленням від частки у праві власності. На розгляд суду пропонується один технічно можливий варіант виділу частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами відповідно до фактично складеного порядку користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудам, з урахуванням права власності на земельну ділянку, з відхиленням від частки у праві власності, виділивши власнику 2/3 часток: 2-1 коридор площею 7,2 кв.м, 2-2 кімната площею 11,9 кв.м, 2-3 кімната площею 18,2\~кв.м, 2-4 коридор площею 6,8 кв.м, 2-5 кімната площею 11,7 кв.м, 2-6 кімната площею 12,2 кв.м, 2-7 кімната площею 15,0 кв.м, 2-8 коридор площею 4,4 кв.м, 2-9 кухня площею 14,1 кв.м, 2-10 ванна площею 3,0 кв.м, 2-11 туалет площею 1,3 кв.м, 2-12 котельня площею 4,4 кв.м, загальною площею 110,2 кв.м, житловою площею 69,0 кв.м, господарські будівлі та споруди: ганок літ. «а3», погріб літ. «а4», сарай літ. «Б-1», гараж літ «Б», сарай літ. «б», сарай літ. «б1», літній душ літ. «К», сарай літ. «Л», навіс літ. «Н», навіс літ. «Н1», навіс літ. «Н2», навіс літ. «Н3», навіс літ.\~«Н4», вигрібна яма літ. «Я», огорожа № 1, огорожа № 2, ворота з хвірткою № 3 (на плані показано синім кольором). Частина будинку з господарськими будівлями та спорудами, що пропонується до виділу, розташована на власній земельній ділянці кадастрового номеру 7410100000:02:025:5030, площею 0,1000 га, цільового призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. Варіант виділу частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами пропонується відповідно до фактично складеного користування житловим будинком та господарськими будівлями, при якому у кожного улаштований окремий вхід, в наявності окрема кухня, житлові кімнати, окремі системи опалення, окремі технічні комунікації, тому в даному варіанті, для здійснення виділу частини житлового будинку, перепланування та переобладнання житлових будинків не потрібно (а.с. 107-156). Суд вважає за можливе використати запропонований експертом варіант виділу частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача належить стягнути по 1\~808,53 грн судового збору.

Outcome: approved