Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

04.04.2025 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, зокрема житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вимоги мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] , перебували у шлюбі з 02.11.1996 по 30.11.2024 року. 30 листопада 2024 року шлюб між сторонами розірвано. Зазначає, що у період перебування у шлюбі сторонами було придбано за договором купівлі-продажу у спільну сумісну власність подружжя житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] , загальна площа: 54.9 кв.м.; житлова площа: 31,8 кв.м.. Після реконструкції будинку згідно з витягом з Державного реєстру речових прав загальна площа будинок [ADDRESS] , складає, загальна площа: 207.9 кв.м.; житлова площа:74,7 кв.м. з надвірними спорудами. Під час спільного проживання та за згодою позивача відповідач зареєстрував право власності на будинок і став титульним власником будинку. Вказує, що після розірвання шлюбу сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, відповідач заперечує, що даний будинок є спільною власністю подружжя. Оскільки, майно (будинок) було придбане в період шлюбу, належить їм, як подружжю, на праві спільної сумісної власності, просить визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 207,9 кв.м., житловою площею 74,7 кв.м. Також просить стягнути судові витрати у справі. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позові, просила його задоволити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Одночасно вказує, що вказаний позов поданий безпідставно, оскільки він не заперечує, що спірний будинок, титульним власником якого він є, дійсно придбано в шлюбі з позивачем, є спільним майном подружжя. Наголошує, що після розірвання шлюбу особисто ним надсилалося на адресу позивача відповідь на пропозицію розподілу спільного майна, де він вказував, що це спільний об`єкт, який підлягає розподілу, і пропонував варіанти поділу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.61 СК України, об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Верховний Суд вказав у своїй постанові у справі № 725/1776/18 від 12.02.2020 р., про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки, земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби, грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі, грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом виключені з цивільного обороту, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно зі ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд позов задовольняє та визнає об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 207,9 кв.м., житловою площею 74,7 кв.м. Згідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 15140 грн., що підтверджується документально (а.с.4,25). \~ \~ \~ \~З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст.ст. 141,142 ЦПК України слід повернути позивачу з державного бюджету 7570 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову, решту судового збору в розмірі 7570 грн. стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved