Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» звернулося до суду через свого представника \~Шох Іллю Володимировича з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивувало тим, що 25 серпня 2024 року [PERSON] уклала з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договір кредитної лінії № 639488580 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до якого відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 25\~500, 00 грн. 08.10.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № МВ/ТП/3 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 639488580. Враховуючи вищевикладене позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість за кредитним договором № 639488580 від 25.08.2024 року в сумі 57\~630,00 грн, що складається з: заборгованість по кредиту - 25\~500,00 грн; заборгованість по відсоткам 32\~130,00 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати, що складаються зі сплати судового збору у розмірі 2\~422,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 5\~000,00 грн. Сторони в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи сторони були повідомлені в порядку ч. 8 ст. 128 ЦПК України. 16.05.2025 року через «Електронний суд» від представник позивача ТОВ «Таліон Плюс» надійшла заява, в якій просив, справу призначену на 21 травня 2025 року проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, проти ухвалення та винесення заочного рішення не заперечували. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що у контексті положень п. 3 ч. 8 ст.128, ст.131 ЦПК України, суд вважає, як повідомлення відповідача належним чином. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Суд, зі згоди позивача, та враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: 01 квітня 2025 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси матеріали позовної заяви передано до Черкаського районного суду Черкаської області на розгляд за підсудністю. 22 квітня 2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 16 травня 2025 року через «Електронний суд» надійшла заява від представника позивача про розгляд справи без його участі. Встановлені судом обставини: На підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, судом встановлено наступне. 25 серпня 2024 року [PERSON] уклала з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договір кредитної лінії № 639488580 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до якого відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 25\~500, 00 грн. Відповідачка підписала кредитний договір електронним підписом, зокрема, 25.08.2024 16:57:46 год [PERSON] ввела у спеціальному полі під офертою, одноразовий ідентифікатор, створений за допомогою одноразового персонального ідентифікатора GJKG та натисненням іконки «відправити/підписати». Відповідно до умов кредитного договору, 25.08.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 25\~500,00 грн на її банківську карту № [NUMBER] що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», що підтверджується довідкою від 17.03.2025 року №639488580/17032025/Є, а також платіжним дорученням від 25.08.2024 року виданою АТ КБ «Приватбанк». Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень. Відповідно до кредитного договору № 639488580 від 25.08.2024 року та паспорту споживчого кредиту визначені наступні умови надання кредиту: сума кредиту 25\~500,00 грн, строк до 1826 днів (дисконтний період 7 днів, з можливістю продовження та поновлення), тип процентної ставки фіксована; базова процентна ставка 365% річних. Згідно п.3 відповідачу надавався дисконтний період кредитування терміном 7 днів, протягом якого позичальник може отримати черговий транш в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції о особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. Для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 7 (сім) днів дисконтного періоду проценти у розмірі 928 грн 20 коп. В обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 календарних днів. Кінцева дата повернення кредиту 24.09.2029 року. Сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого електронного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 08.10.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № МВ/ТП/3 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 639488580. 08.10.2024 року позивачем було направлено відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги та 30.12.2024 року направлено повідомлення про дострокове розірвання договору та необхідність сплати заборгованості відповідачем. Згідно розрахунку заборгованості наданої позивачем заборгованість відповідача становить 70\~380,00 грн. Позивач діючи в межах своїх прав, самостійно визначив обсяг та склад позовних вимог, що підлягають до стягнення, та просить суд стягнути частину заборгованості за договором № 639488580 від 25.08.2024 року, а саме заявлена заборгованість до стягнення становить 57\~630, 00 грн, що складається з: заборгованість по кредиту 25\~550,00 грн; заборгованість по відсоткам 32\~130,00 грн. Позивач не включає в заборгованість розмір штрафних санкцій нарахований первинним кредитором. Норми права, що підлягають застосуванню: Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 13\~ЦПК\~України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України\~передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Відповідно до ч. 1ст. 205\~Цивільного кодексу\~України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Положеннями ст. 8\~Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», визначено, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно з вимогами статті 6\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1ст.638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст.105 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1ст. 530 ЦК України\~встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615\~ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами Відповідно до ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 1054ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до\~ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1\~ст. 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Судом встановлено, 25 серпня 2024 року [PERSON] уклала з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договір кредитної лінії № 639488580 та відповідно їй надано кредит в розмірі до 25\~500,00 грн. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконав умови договору на надав відповідачці у користування кредитні кошти, а в свою чергу остання не виконала покладені на неї обов`язки, передбачені договором та в неї сформувалась заборгованість в розмірі 70\~380,00 грн. 08.10.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № МВ/ТП/3 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 639488580. Позивач просив стягнути частково заборгованість із відповідачки в розмірі 57\~630,00 грн. Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідачка не надала, в тому числі нею не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості. Оскільки, на день розгляду справи, відповідачкою не надано доказів про виконання свого зобов`язання в частині сплати заборгованості за договором, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати: Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.\~ Відповідно до ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Статтею 137 ЦПК України\~визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на правничу правову допомогу позивачем надано: договір про надання правової допомоги № 5 вiд 02.12.2024 року; Додаткову угоду № 148 до Договору про надання правничої допомоги № 5 вiд 02.12.2024 року; Акт прийому-передачі наданих послуг вiд 30.12.2024 року, відповідно до якого послуги надано на загальну суму 5000 грн 00 коп. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), фактичну участь представника позивача при розгляді даної справи, ціну позову, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи є завищеними та підлягають частковому задоволенню, в розмірі 5000 грн 00 коп. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 1355 від 14.03.2025 про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: approved