Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

В жовтні\~2024\~року МКП\~«Хмельницьктеплокомуненерго» звернулось\~до Хмельницького\~міськрайонного суду\~Хмельницької області\~із позовом\~до [PERSON] ,\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості,\~в обґрунтування\~якого вказало,\~що \~підприємство є\~суб`єктом\~господарювання,\~яке надає\~послуги з\~централізованого опалення\~(постачання\~теплової енергії)\~та централізованого\~постачання гарячої\~води (постачання\~гарячої води)\~монопольно в\~межах власних\~мереж м.\~Хмельницького.\~Квартира відповідачів\~розташована в\~багатоквартирному житловому\~будинку,\~що приєднаний\~до системи\~централізованого опалення\~(теплопостачання),\~однак останні\~здійснили відключення\~квартири від\~системи централізованого\~опалення,\~про що\~складено відповідний\~Акт обстеження\~системи централізованого\~опалення від\~19.10.2007.\~З 09.11.2021\~з відповідачами,\~яка є\~власниками квартири\~ [ADDRESS] ,\~укладено індивідуальний\~договір приєднання\~про надання\~послуги з\~постачання теплової\~енергії. Житловий багатоквартирний будинок по [ADDRESS] повністю не від`єднано від мереж централізованого опалення, у зв`язку з чим ним проводиться нарахування плати за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку. МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» також посилається на те, що станом на 01.04.2024 заборгованість відповідачів за надані послуги з постачання теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб на опалення житлового будинку по [ADDRESS] , в частині, яка припадає на кв. [ADDRESS] , за період з 01 грудня 2021 року по 01 квітня 2024 року складає 3\~904 грн. 80 коп. З урахуванням\~вищевикладеного,\~МКП «Хмельницьктеплокомуненерго»\~просить суд\~ \~стягнути з\~відповідачів заборгованість\~за надані\~послуги з\~постачання теплової\~енергії для\~задоволення загальнобудинкових\~потреб на\~опалення житлового\~будинку по\~ [ADDRESS] ,\~в частині,\~яка припадає\~на кв.\~ [ADDRESS] ,\~за період\~з 01\~грудня 2021\~року по\~01\~квітня 2024\~ року,\~пропорційно до\~частки у\~праві власності,\~а саме\~з [PERSON] , 3254 грн. 00 коп. за надані послуги з постачання теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб на опалення житлового будинку по [ADDRESS] , абонентське обслуговування в сумі 394 грн. 10 коп., а з [PERSON] 650 грн. 80 коп. за надані послуги з постачання теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб на опалення в розмірі, за абонентське обслуговування в сумі 78 грн. 82 коп., а також понесені судові витрати. Відповідач [PERSON] подав відзив на позов, де вказав, що по-перше ним заперечуються обсяги спожитої теплової енергії у будинку, оскільки докази, якими позивач їх підтверджує є не допустимими, позаяк не містять усіх необхідних реквізитів і складені ним одноособово. По-друге, можливість спрощеного порядку визначення обсягу спожитої теплової енергії на загальнобудинкові потреби на рівні 20%, відповідно п. 8 розділу IV Методики (див. https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/z1502-18#n551), надана постачальнику лише у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ місць загального користування та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах. Виконавцем розподілу комунальних послуг, відповідно до пункту 2 вказаної Методики, виконавець розподілу комунальної послуги - виконавець комунальної послуги, управитель багатоквартирного будинку або інша уповноважена особа, що здійснює розподіл між споживачами обсягу спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг, відповідно до обраної моделі договірних відносин. Позивач, же не надав доказів, яка особа безпосередньо здійснює розподіл спожитої теплової енергії (ЖЕК, ОСББ, тощо), як і не довів, що такий виконавець не має відомостей про площі місць загального користування та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньо-будинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах. З огляду на це, розрахунок є проведений не у відповідності до Методики, яку позивач застосовує. По-третє, покладання власників приміщення, що не підключено до системи теплоспоживання, плати за абонентське обслуговування на рівні із власниками приміщень, що безпосередньо споживають теплову енергію, є несправедливим і таким, що не передбачено законодавством, просить в позові відмовити. 17.02.2025 представник позивача подав відповідь на відзив, де вказав, що 28.10.2002 житловий будинок по [ADDRESS] було облаштовано вузлом комерційного обліку типу Меtrоnіс-4, а 14.09.2014 замінено на вузол комерційного обліку типу ULTRAHEAT (з показником 0), що є власністю всіх співвласників вказаного багатоквартирного будинку. Відповідно до п.17 Договору про надання послуги з постачання теплової енергії зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла комерційного обліку теплової енергії здійснюється виконавцем щомісяця. Такий вузол обліку розташований у підвальному приміщенні будинку [ADDRESS] від підвального приміщення знаходяться у мешканців вказаного будинку і вільного доступу у вказане приміщення у представників позивача немає. А тому проводити зняття показників в односторонньому порядку без присутності представника співвласника є фізично не можливим. У разі заперечення вказаних позивачем обсягів спожитої теплової енергії відповідачем повинно бути надано інші підтверджені ним об`єми, оскільки вузол комерційного обліку перебуває у власності всіх співвласників вказаного будинку, а отже відповідач 2 є його співвласником. Однак відповідачем жодним чином не було спростовано зазначені позивачем об`єми наданих послуг і відповідні показники вузла комерційного обліку. Згідно п.8\~Розділу IV\~Методики розподілу\~між споживачами\~обсягів спожитих\~у будівлі\~комунальних послуг\~затвердженої Наказом\~Міністерства регіонального\~розвитку,\~будівництва та\~житлово-комунального\~господарства України\~від 22.11.2018\~№315\~(зі\~змінами)\~(далі\~-\~Методики)\~у разі\~відсутності у\~виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ місць загального користування та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутріпіньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення 9-ти поверхового будинку - 20 %. Відповідно до п. 1.2. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76 до складу технічної документації постійного зберігання включається технічний паспорт на квартирний (багатоповерховий) житловий будинок. Відповідно до п. 1.3 вказаних правил Виконавці послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій повинні мати технічні паспорти на квартирні (багатоповерхові) жилі будинки та забезпечувати своєчасне внесення змін до них. У Позивача відсутні такі відомості, оскільки вони мають міститися у паспорті будинку. Так як співвласниками будинку та управителем багатоквартирного будинку такі відомості не були надані, то розподіл послуги з постачання теплової енергії здійснювався за визначеною законодавцем спрощеною схемою. А тому у позивача наявні всі законні підстави для посилання на п.8 Розділу ІУ Методики, як схему для здійснення розподілу. Відповідно до п. 2 Методики виконавець розподілу комунальної послуги - це виконавець комунальної послуги, управитель багатоквартирного будинку або інша уповноважена особа, що здійснює розподіл між споживачами обсягу спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг, відповідно до обраної моделі договірних відносин. Відповідно до п. 22 Договору про надання послуги з постачання теплової енергії розподіл обсягу теплової енергії, спожитої в будинку, згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» здійснює виконавець. Відповідно до вказаного Договору Позивач є Виконавцем послуги з постачання теплової енергії. Таким чином спростовується припущення Відповідача 2, що у позивача відсутні повноваження щодо здійснення розподілу. Щодо розміру тати за абонентське обслуговування Пунктом 1 ч. 2 Постанови КМУ «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг» від 21.08.2019 № 808 встановлено, що граничний розмір плати за абонентське обслуговування, визначений відповідно до цієї постанови, застосовується окремо за кожною комунальною послугою (постачання теплової енергії; постачання гарячої води; централізоване водопостачання; централізоване водовідведення; поводження з побутовими відходами) виконавцями послуг, що нараховують плату за абонентське обслуговування згідно з відповідними договорами. Наказом МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» від 01.11.2021 № 121 з 01.12.2021 плату за абонентське обслуговування в розмірі 16,89 грн. в місяць (з ПДВ) за послугу з постачання теплової енергії. Оскільки із відповідачами укладено договір про надання послуги з постачання теплової енергії і вони є споживачами послуг з постачання теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, то нарахування плати за абонентське обслуговування в розмірі 16,89 грн. відповідає вимогам зазначених нормативних актів. Ухвалою суду від 05.05.2025 в клопотання представника відповідача про перехід розгляд справи зі спрощеного позовного провадження у загальне позовне провадження відмовлено. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, в судове засідання 26.05.2025 не з`явилась, повідомлена про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. В судовому засіданні представник [PERSON] який діє в інтересах [PERSON] позовні вимог не визнав, просить в задоволенні позову відмовити повністю, в судове засідання 26.05.2025 не з`явився, повідомлений про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлена про час та місце судового розгляду, у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] по 5/6 частки та 1/6 частки відповідно, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 29.02.2008. Відповідно до типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії від 08.10.2021 МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» надає [PERSON] та [PERSON] послуги з опалення місць загального користування в будинку по [ADDRESS] . Згідно акту № 131-2007 від 19.10.2007 квартиру [ADDRESS] було відключено від системи центрального опалення і гарячого водопостачання житлового будинку в зв`язку з влаштуванням автономної (незалежної від житлового будинку) системи опалення і гарячого водопостачання. [PERSON] та [PERSON] є споживачами послуг (особовий рахунок № [NUMBER] ), які надає МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» щодо опалення місць загального користування будинку по [ADDRESS] . З актів звірки показників приладу обліку теплової енергії в житловому будинку по [ADDRESS] вбачається, що такий загальнобудинковий прилад обліку в будинку існує і послуги з теплопостачання позивачем надаються, а відтак відповідачами отримуються. Згідно розрахунку за надані послуги з постачання теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб на опалення житлового будинку по [ADDRESS] в частині, що припадає на квартиру [ADDRESS] за період з 01.12.2021 по 01.04.2024 за спожиту теплову енергію заборгованість становить 3\~904,80 грн. Згідно статті 1 Закону України від 9 листопада 2017 року №2189-VІІІ «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон №2189-VІІІ) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Стаття 5 Закону №2189-VІІІ передбачає перелік житлово-комунальних послуг. Так, відповідно до пункту 2 частини 1 цієї статті комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону №2189-VІІІ індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 статті 9 Закону №2189-VІІІ передбачено, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з частиною 6 статті 19 Закону України від 02 червня 2005 року № 2633-ІV «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Із положень частини 1 статті 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1, 2 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, відповідно до статті 6 Закону №2189-VІІІ учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Пунктом 1 частини 2 статті 7 Закону №2189-VІІІ передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає Типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам частини 3 статті 6, статтям. 627, 630 ЦК України, статтям 7, 8 Закону (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 10.10.2012, справа № 6-110цс12). Відповідно до частити 1, 2 статті 12 Закону №2189-VІІІ надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Положеннями частини 1, абзаців 1, 2 частини 5 статті 13 Закону №2189-VІІІ передбачено, що договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. У разі, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Відповідно до положень абзаців 1-6 пункту 13 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ №830 від 21.08.2019 (надалі Правила) слідує, що надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги. З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Індивідуальний договір з власником індивідуальних (садибних) житлових будинків вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги (фактичне виконання робіт із відключення будинку). Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №922/4239/16, Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі №303/7554/16-ц, від 21 серпня 2019 року у справі №922/4239/16, 25 вересня 2019 року у справі №522/401/15-ц та 10 грудня 2018 року у справі №638/11034/15-ц,від 26 квітня 2018 року у справі №904/6293/17 «споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними». З огляду на положення частини 2 статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. Спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія (пункти 5, 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). В силу положень частини 2 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Споживач зобов`язаний у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) (підпункт 13 пункту 44 Правил). За змістом пункту 14 Правил відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб. Споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) (пункт 38 Правил). Судом встановлено, що 08 жовтня 2021 року на сайті підприємства https://www.teplo.km.ua було оприлюднено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. І комунальні послуги з постачання теплової енергії з 01 грудня 2021 року до 01 квітня 2024 року за адресою по [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] надані МКП «Хмельницьктеплокомуненерго». Зазначені обставини відповідачами не спростовані. Так, визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною 2 статті 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», - за розрахунковим або середнім обсягом споживання) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі ведення обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в порядку, визначеному статтею 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води. Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 (надалі Методика), встановлено порядок визначення та розподілу між споживачами обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень. Місця загального користування (МЗК) - загальнодоступні місця у будівлі/будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо), окрім допоміжних приміщень. Обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення (ВФС) втрати теплової енергії у трубопроводах та в обладнанні внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, у тому числі в індивідуальному тепловому пункті. Нарахування за МЗК та ВФС нараховуються та розподіляються на усіх мешканців будинку згідно Методики. Згідно Методики встановлено порядок визначення обсягів спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції); обсягів холодної, гарячої води, витраченої на загальнобудинкові потреби; обсягів холодної та гарячої води, спожитої споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку; порядок розподілу обсягів спожитих комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), визначає вимоги до приладів-розподілювачів теплової енергії, поправкові коефіцієнти для розподілу обсягу спожитої теплової енергії між окремими споживачами у будівлях, оснащених вузлами комерційного обліку теплової енергії та/або гарячої, та/або холодної води, де налічуються два та більше споживачів. Відповідно до п. 5 укладеного індивідуального договору приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії, п. 24 Правил, обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається з: - \~ \~ \~ \~обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; - \~ \~ \~ \~частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; - та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення. Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення. Заборгованість відповідачів за надані послуги з постачання теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб на опалення житлового будинку по [ADDRESS] в частині, що припадає на квартиру [ADDRESS] за період з 01.12.2021 по 01.04.2024 за спожиту теплову енергію заборгованість в сумі 3\~904,80 грн. Відповідно до п. 33 Правил плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України; плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку. Плата за послугу, абонентське обслуговування та плата за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однієї сумою в порядку та розмірах, визначених договором. При цьому виконавець забезпечує деталізацію інформації щодо структури плати у рахунках споживачів. У разі коли співвласники багатоквартирного будинку самостійно не обрали однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та/або не дійшли згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, плата виконавцю за індивідуальним договором складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування. Пунктом 45 Правил передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Відповідно до п. 2 абз. 7 ч. 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» граничний розмір плати за абонентське обслуговування визначається Кабінетом Міністрів України. Пунктом 1 ч. 2 Постанови КМУ «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг» від 21,08.2019 № 808 встановлено, що граничний розмір плати за абонентське обслуговування, визначений відповідно до цієї постанови, застосовується окремо за кожною комунальною послугою (постачання теплової енергії; постачання гарячої води; централізоване водопостачання; централізоване водовідведення; поводження з побутовими відходами) виконавцями послуг, що нараховують плату за абонентське обслуговування згідно з відповідними договорами. Наказом МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» від 01.11.2021 № 121 з 01.12.2021 затверджено розмір плати за абонентське обслуговування в розмірі 16,89 грн. в місяць (з ПДВ) за послугу з постачання теплової енергії. Враховуючи вищевикладене, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість пропорційно до частки у праві власності, а саме, [PERSON] , 3254 грн. 00 коп. за надані послуги з постачання теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб на опалення житлового будинку по [ADDRESS] , абонентське обслуговування в сумі 394 грн. 10 коп., а з [PERSON] 650 грн. 80 коп. за надані послуги з постачання теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб на опалення в розмірі, за абонентське обслуговування в сумі 78 грн. 82 коп. Відповідно до ст.. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, з [PERSON] в розмірі 2\~523 грн. 33 коп., з [PERSON] в розмірі 504 грн. 66 коп.

Outcome: approved