Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

заступник керівника Ужгородської окружної прокуратури начальник Перечинського відділу окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України та Ужгородської міської ради, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради, звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього кошти, витрачені на лікування потерпілого [PERSON] внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення у загальному розмірі 20 433 грн 49 коп, з яких: у розмірі 17 909 грн 00 коп на користь держави в особі Національної Служби Здоров`я України (отримувач: ГУК у м. Києві/Шевченківський р-н/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р: UA978999980313080115000026011), а також у розмірі 2 524 грн 49 коп на користь держави в особі Ужгородської міської ради (отримувач: ГУК у Закарпатській області, код отримувача (ЄДРПОУ): 37975895, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р: UA928999980314080544000007493; код класифікації доходів бюджету 24060300). Свої позовні вимоги мотивує тим, що ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 07 червня 2022 року у справі\~ № 304/921/22, що в апеляційному порядку не оскаржувалася та набрала законної сили 15 червня 2022 року, обвинуваченого [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, а кримінальне провадження щодо обвинуваченого закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. З вказаної ухвали вбачається, що [PERSON] обвинувачується в тому, що він 03 квітня 2022 року близько 22 години 40 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Daewoo Sens», державний номерний знак [NUMBER] , зеленого кольору, рухаючись по вулиці Центральній в селі Туриця, а саме навпроти будинку № 159, в напрямку села Турички, діючи всупереч вимог п. п. 12.2., 12.3., 1.10. Правил дорожнього руху України, не переконавшись у безпечності руху, будучи необережним, здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , який рухався попутно по смузі руху автомобіля. З технічної точки зору обвинувачений мав технічну можливість зупинити вказаний транспортний засіб до місця наїзду на пішохода [PERSON] та уникнути наїзду шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху. В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди потерпілий [PERSON] \~ отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого багатоуламкового внутрішньо-суглобового перелому правої п`яткової кістки зі зміщенням, з приводу чого було проведено хірургічне лікування, відкрита репозиція уламків, МОС правої п`яткової кістки пластиною та гвинтами. Тілесні ушкодження у вигляді закритого багатоуламкового внутрішньо-суглобового перелому п`ятої кістки потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і відповідно до п. 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6, кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості. Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] у період з 04 по 18 квітня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні у ортопедично-травматологічному відділенні КНП «Ужгородська районна клінічна лікарня» (м. Ужгород, вул. Минайська, 71). Як вбачається з інформації КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради від 20 січня 2025 року № 109/01-10 витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] здійснювалися за рахунок коштів місцевого (Ужгородської міської ради) та державного (Національної Служби Здоров`я України) бюджетів. Загальна вартість лікування [PERSON] становить 20 433,49 грн, з яких міською багатопрофільною клінічною лікарнею за рахунок коштів місцевого бюджету Ужгородської міської ради витрачено 2 524,49 грн, а НСЗУ 17 909,00 грн. Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в межах даного кримінального провадження не заявлявся. Зазначає, що на лист окружної прокуратури від 09 січня 2025 року № 07.53-107-217вих25 КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради листом від 20 січня 2025 року № 109/01-10 надано інформацією щодо розрахунків на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] та зазначено, що заходи претензійно-позовного характеру не вживалися. Про виявлені порушення інтересів Ужгородської міської ради щодо невідшкодування коштів місцевого бюджету повідомлено Ужгородську міську раду листом від 27 січня 2025 року № 07.53-107-664вих25, запитано про вжиті заходи, зокрема, шляхом звернення до суду з позовом. Листом від 30 січня 2025 року № 462/02.4-19 Ужгородською міською радою повідомлено про те, що заходи судового-претензійного характеру щодо стягнення витрат на лікування [PERSON] , який потерпів від злочину, не вживалися, грошові кошти з цього приводу до місцевого бюджету не надходили. Також міською радою не вживались та не будуть вживатися заходи щодо стягнення зазначених витрат. Ужгородською окружною прокуратурою листом від 27 січня 2025 року № 07.53-107-638вих25 повідомлено НСЗУ про виявлені порушення інтересів держави щодо витрат бюджетних коштів за програмою медичних гарантів, необхідність їх відшкодування та, тим самим, надано можливість відреагувати на порушення інтересів держави. У листі НЗСУ від 07 лютого 2025 року № 5843/2-16-25 зазначено, що, на погляд НЗСУ, службу не наділено повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Одночасно НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду Ужгородською окружною прокуратурою стосовно відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення та готове до співпраці з вказаних питань. Згідно з інформацією НСЗУ, послуги міської багатопрофільної лікарні за програмою медичних гарантій пацієнтам оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Вказує, що Ужгородська міська рада є розпорядником бюджетних коштів територіальної громади та відповідальним виконавцем бюджетної програми, а тому є органом, уповноваженим захищати інтереси держави у спірних правовідносинах, оскільки грошові кошти, які витрачено Ужгородською ЦМКЛ на лікування потерпілого від злочину, є власністю Ужгородської міської ради, а Ужгородська ЦМКЛ є їх розпорядником відповідно до своєї діяльності. Зважаючи на те, що уповноваженими органами, а саме НЗСУ та Ужгородською міською радою, не вживаються заходи, спрямовані на відшкодування витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілого, внаслідок чого не надходять кошти до місцевого та державного бюджетів, відтак у даному випадку порушуються інтереси держави в галузі охорони здоров`я та забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, і такі витрати негативно впливають на фінансування інших хворих, порушуються інтереси держави в сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина та в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантів, тому просить позов задовольнити.\~\~\~ У судове засідання прокурор Маханець В.В. не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі та стягнути з [PERSON] заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду у розмірі 20 433,49 грн у повному обсязі.\~ Представники Національної Служби Здоров`я України та Ужгородської міської ради у судове засідання не з`явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки не повідомили.\~\~ У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Також зобовязався здійснювати часткові платежі по можливості та у межах однорічного терміну сплатити суму заборгованості у повному обсязі. Представник Комунальне некомерційне підприємство «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради як третьої особи у судове засідання також не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, пояснення щодо позову не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 07 червня 2022 року, що набрала законної сили 15 червня 2022 року, звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, а кримінальне провадження щодо нього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрито. Вказаною ухвалою встановлено, що, як вбачається з обвинувального акту, 03 квітня 2022 року близько 22 години 40 хвилин [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «Daewoo Sens», державний номерний знак [NUMBER] , зеленого кольору, рухаючись по вулиці Центральній в селі Туриця, а саме навпроти будинку № 159, в напрямку села Турички, діючи всупереч вимог п. п. 12.2., 12.3., 1.10. Правил дорожнього руху України, не переконавшись у безпечності руху, будучи необережним, здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , який рухався попутно по смузі руху автомобіля. З технічної точки зору, при заданих вихідних даних, обвинувачений мав технічну можливість зупинити вказаний транспортний засіб до місця наїзду на пішохода [PERSON] та уникнути наїзду шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху. В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди потерпілий [PERSON] \~ отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого багатоуламкового внутрішньо-суглобового перелому правої п`яткової кістки зі зміщенням, з приводу чого було проведено хірургічне лікування, відкрита репозиція уламків, МОС правої п`яткової кістки пластиною та гвинтами. Тілесні ушкодження у вигляді закритого багатоуламкового внутрішньо-суглобового перелому правої п`яткової кістки потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і відповідно до п. 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6, кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно Довідки-розрахунку витрат, понесених КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради на стаціонарне лікування пацієнта [PERSON] згідно медичної карти стаціонарного хворого № 1368/291, вартість одного ліжко-дня у квітні 2022 року по харчуванню становила 43,06 грн, витрати по харчуванню за період перебування в стаціонарі становлять 602,84 грн, а витрати на один ліжко-день по енергоносіям становлять 64,83 грн, за період перебування на лікуванні хворого це 907,62 грн. Крім того, вартість пролікованого випадку за рахунок коштів НСЗУ становить 17 909,00 грн. Таким чином, витрати на лікування пацієнта [PERSON] , який знаходився на лікуванні в стаціонарному відділенні КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради з 04 по 18 квітня 2022 року становлять 2 524,49 грн за рахунок місцевого бюджету та 17 909,00 грн за рахунок коштів Національної служби охорони здоров`я.\~ З повідомлення Комунального некомерційного підприємства «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради від 20 січня 2025 року №109/01-10 вбачається, що відповідно до довідки-розрахунку від 17 січня 2025 року про вартість лікування пацієнта [PERSON] , [INFO] , що перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «УМБКЛ» з 04 по 18 квітня 2022 року згідно медичної карти стаціонарного хворого № 1368/291, витрати на лікування [PERSON] склали: за рахунок коштів Національної служби здоров`я України (НСЗУ) 17 909,00 грн, за рахунок місцевого бюджету 2 524,49 грн. Повідомляє, що КНП «УМБКЛ» не отримувало кошти, як відшкодування громадянином [PERSON] витрат на лікування [PERSON] КНП «УМБКЛ» не здійснювалися заходи щодо стягнення вказаних коштів з громадянином [PERSON] у зв`язку з відсутністю у КНП «УМБКЛ» документів для проведення таких заходів.\~\~\~\~ Згідно ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07 липня 1995 року, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування тягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обгрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 545 «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» від 16 липня 1993 року (далі Постанова № 545) сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за\~ винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно п. 3, 4 Постанови № 545 у разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Отже, з врахуванням вищенаведеного та того, що вимоги позовної заяви визнані сторонами і відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають, тому суд приходить до висновку, що такі слід задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 6 ст. 141 цього Кодексу якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відповідач позовні вимоги визнав до початку розгляду справи по суті, тому з врахуванням ціни позову суд приходить до висновку, що судовий збір, який би мав понести позивач у сумі 1 514 грн (3 028 грн - 50%), підлягає стягненню з [PERSON] на користь держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved