Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

01.11.2024 року ТОВ ФК ЄАПБ звернулося до суду з позовом, у якому просять стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики № 76656285 в розмірі 31077,06 грн., з яких: 7404,48 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 23672,58 грн. - сума заборгованості за відсотками. Свій позов обґрунтовують тим, що 28.10.2023 року між ТОВ Фінансова компанія 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ та [PERSON] було укладено договір позики № 76656285. 14.06.2021 року між ТОВ ФК 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ та ТОВ ФК ЄАПБ було укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого до ТОВ ФК ЄАПБ перейшло право грошової вимоги до боржників, та, відповідно до реєстру боржників, перейшло право грошової вимоги і до [PERSON] за договором позики № 76656285 в сумі 31077,06 грн. [PERSON] заборгованість не погасив, тому вони змушені були звернутися до суду з цим позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслали заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 28.10.2023 року між ТОВ Фінансова компанія 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ та [PERSON] було укладено договір позики № 76656285, до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 8500,00 грн. строком на 30 днів (а.с.5-7). 14.06.2021 року між ТОВ ФК 1 Безпечне агенство необхідних кредитів та ТОВ ФК ЄАПБ було укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ ФК 1 Безпечне агенство необхідних кредитів передає ТОВ «ФК«ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК«ЄАПБ» приймає належні ТОВ ФК 1 Безпечне агенство необхідних кредитів права вимоги до боржників (а.с.8а-9, 10). 11.04.2024 року між ТОВ ФК 1 Безпечне агенство необхідних кредитів та ТОВ ФК ЄАПБ було укладено Додаткову угоду № 22 до Договору факторингу № 14/06/21, відповідно до якої ТОВ ФК ЄАПБ перейшло право грошової вимоги до [PERSON] (а.с. 11, 12). Згідно п. 1.1 Договорів факторингу, згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 1.1 Договорів факторингу, сторони погодили, що право вимоги переходить від клієнта до Фактора в день після підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників. Частина 1 ст. 81 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ТОВ"ФК"ЄАПБ", посилається на те, що відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого, відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 22 до Договору Факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 76656285 в розмірі 31077,06 грн., з яких: 7404,48 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 23672,58 грн. - сума заборгованості за відсотками. (а.с.13). У відповідності до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до абзацу 2 частини 2\~статті 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частина 5\~статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону). Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] був ознайомлений з умовами надання позики та підписав договір позики № 76656285 від 28.10.2023 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором 1taMuE84SP (а.с. 7, 8). Згідно з наданим розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом становить 31077,06 грн., з яких: 7404,48 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 23672,58 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1054\~Цивільного\~кодексу\~України передбачено, що за кредитним договором банк або\~\~інша\~\~фінансова\~\~установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором позики № 76656285, суму отриманих від позивача грошових коштів не повернув, був ознайомлений з умовами кредитування, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики № 1 76656285 у розмірі 31077,06 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved