Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

Представник АТ «Криворізька теплоцентраль» звернулася до суду з позовною заявою 24.04.2024, в якій просила суд стягнути солідарно із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] у такому порядку: за період з 01.12.2020 до 18.02.2021 у розмірі основного боргу 8 276 грн. 55 коп., інфляційні втрати 743 грн. 80 коп., 3% річних 232 грн. 58 коп. солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь АТ «Криворізька теплоцентраль»; за період з 19.02.2021 до 30.11.2023 у розмірі основного боргу 11\~795 грн. 93 коп., плату за абонентське обслуговування 8 грн. 34 коп. солідарно з солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь АТ «Криворізька теплоцентраль»; стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір пропорційно заявленим вимогам. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що АТ «Криворізька теплоцентраль» за специфікою своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреб опалення і гарячого водопостачання населенню, яке зобов`язане здійснювати оплату за отримані послуги відповідно до встановлених тарифів. На виконання своїх зобов`язань АТ «Криворізька теплоцентраль» надавало послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , де споживачами послуг є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, співвласниками квартири на праві спільної часткової власності є [PERSON] 1/10 та 4/5 часток, [PERSON] 4/5 часток, [PERSON] 4/5 часток та [PERSON] 4/5 та 1/10 часток (помер у 2023 році). Хоча й договір про надання послуг з постачання теплової енергії за вказаною адресою між АТ «Криворізька теплоцентраль» та споживачами укладено не було, однак послуги фактично надавались, останні цими послугами користувалися, а тому зобов`язані їх оплатити. Крім того,\~АТ "Криворізька теплоцентраль" як виконавцем послуг 01.10.2021 на своєму офіційному веб-сайті:\~https://tec.dp.ua\~розміщено типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії (типовий індивідуальний договір), який є публічним договором приєднання. Протягом 30 днів з дня опублікування типового індивідуального договору, на адресу позивача від відповідачів не надходило жодних документів, які б підтверджували наявність рішення власників багатоквартирного будинку про обрання моделі договірних відносин. Таким чином, з 01.11.2021 між позивачем та відповідачами, як споживачами послуги з постачання теплової енергії, фактично укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Свої зобов`язання з надання послуг з централізованого опалення АТ «Криворізька теплоцентраль» сумлінно виконувало, однак у\~зв`язку з неналежним виконанням споживачами своїх зобов`язань утворилась заборгованість, на яку позивачем нараховані збитки в порядку ст.625 ЦК України. Так, за період з 01.12.2020 до 18.02.2021 відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було надано АТ «Криворізька теплоцентраль» послуг з централізованого опалення/постачання теплової енергії на загальну суму 8\~276 грн. 55 коп., на яку нараховані інфляційні втрати 743 грн. 80 коп., 3% річних 232 грн. 58 коп. За період з 19.02.2021 до 30.11.2023 відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було надано АТ «Криворізька теплоцентраль» послуг з централізованого опалення/постачання теплової енергії на загальну суму 11\~795 грн. 93 коп. та нарахована плата за абонентське обслуговування 8 грн. 34 коп. Оскільки споживачі добровільно заборгованість не погашають, а звернення підприємства з цього приводу ігнорують, тому за захистом майнових інтересів АТ «Криворізька теплоцентраль» представник вимушена звернутися до суду. Ухвалою суду від 07.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 24.02.2025 поновлено АТ «Криворізька теплоцентраль» процесуальний строк на подання заяви про зменшення розміру позовних вимог; прийнято до розгляду заяву АТ «Криворізька теплоцентраль» про зменшення розміру позовних вимог, в якій представник позивача [PERSON] просила суд: стягнути солідарно із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] у такому порядку: за період з 01.12.2020 до 18.02.2021 у розмірі основного боргу 4 353 грн. 77 коп., інфляційні втрати 387 грн. 16 коп., 3% річних 121 грн. 81 коп., а загалом 4\~862 грн. 74 коп. солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь АТ «Криворізька теплоцентраль»; за період з 19.02.2021 до 30.11.2023 у розмірі основного боргу 9 890 грн. 42 коп. солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь АТ «Криворізька теплоцентраль»; стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір 3\~028 грн. 00 коп. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Представник позивача [PERSON] через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні зменшених вимог наполягала. 06.12.2024 від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги вона визнає частково, будучи не згодною із нарахованою заборгованістю, оскільки її мати [PERSON] здійснювала періодично платежі на погашення облікованого боргу та поточних нарахувань. 06.12.2024 від відповідача [PERSON] також надійшла зава про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнала частково, посилаючись на те, що вона здійснювала платежі на погашення боргу та оплату поточних нарахувань, на підтвердження чому надала копії квитанцій. Зауважила, що у наданому позивачем розрахунку не в повному обсязі відображені здійснені нею платежі, а відтак розмір боргу розрахований невірно. Додатково зауважила, що один зі співвласників [PERSON] помер [INFO] , а належна йому за життя частка квартири не успадкована. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (дійсне прізвище [PERSON] ) про свою участь в судовому засіданні не заявили, про розгляд справи повідомлялись у встановленому законом порядку, про поважність причин неприбуття не повідомили. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. При цьому, 10.01.2025 відповідач ознайомився особисто з матеріалами цивільної справи, однак правом на подання відзиву на позов в межах встановленого судом процесуального строку не скористався. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, врахувавши позицію учасників справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Суб`єктами правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є:\~орган державної влади та органи місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг;\~учасники - споживачі (індивідуальні та колективні);\~управитель;\~виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (ст.ст.4, 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно зі ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) житлові послуги з управління багатоквартирним будинком, яка включає:\~утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;\~купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;\~поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;\~2) комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача\~одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.\~Водночас, відповідно до п.5 ч.2 ст.7 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача\~оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.\~Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.\~За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг.\~Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються на рівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є споживачами житлово-комунальних послуг, що надаються АТ «Криворізька теплоцентраль» як постачальником теплової енергії для потреб опалення за адресою: [ADDRESS] . Так, за даними Єдиного державного демографічного реєстру та реєстру Криворізької міської територіальної громади, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мають зареєстроване місце проживання за вказаною адресою з 28.11.2008, [PERSON] , [INFO] , з 25.09.1979, [PERSON] , [INFO] з 02.12.2013. [PERSON] з 04.10.2005, а [PERSON] з 06.02.1998 мають зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Згідно з наданими відповідачем [PERSON] копіями правовстановлюючих документів, судом встановлено, що початково житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] було набуту у спільну сумісну власність в порядку безоплатної приватизації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 13.08.1993, виданого управлінням ЖКГ виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів (а.с.102). Приписами ч.1 ст.368 ЦК України, встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.1,2 ст.369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Виходячи з принципу рівності часток та з огляду на відсутність доказів, які б свідчили про необхідність відступу від цього принципу, частки співвласників у праві власності на квартиру були рівними та становили по 1/5 за кожним. [INFO] помер [PERSON] . Належну йому за життя 1/5 частку квартири в порядку спадкування за законом успадкували в рівних частках син [PERSON] та дружина [PERSON] , тобто по 1/10 кожен, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину від 17.09.2005, посвідченими державним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Лігутою Л.В. (а.с.98, 99) та витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.11.2008 КП ДОР «Криворізьке БТІ» (а.с.103, 104). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 08.05.2023 Департаментом адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради (а.с.114). Після його смерті 05.08.2023 приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Лігутою Л.В. було заведено спадкову справу за №103/2023. Законом України від 03.12.2020 №1060-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг», який набрав чинності 01.05.2021, до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» внесено зміни, у тому числі й щодо організації договірних відносин між виконавцями житлово-комунальних послуг та споживачами. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (з урахуванням змін), надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено можливість укладання 3-х різних моделей договорів про надання комунальних послуг, яка обирається виключно за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги, а саме: індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку; колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою; договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір. Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії). У той же час, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. АТ "Криворізька теплоцентраль" як виконавцем послуг 01.10.2021 на своєму офіційному веб-сайті:\~https://tec.dp.ua\~розміщено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (типовий індивідуальний договір), який є публічним договором приєднання. Протягом 30 днів з дня опублікування типового індивідуального договору, на адресу позивача від відповідачів не надходило жодних документів, які б підтверджували наявність рішення власників багатоквартирного будинку про обрання моделі договірних відносин. Договір про надання послуг з централізованого опалення та обслуговування внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення між АТ «Криворізька теплоцентраль» та відповідачами не укладався, але житлово-комунальні послуги відповідачам надавались, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Відтак, відсутність укладеного договору про надання послуг з централізованого опалення не виключає обов`язок відповідачів оплачувати житлово-комунальні послуги, а у випадку ухилення від виконання такого обов`язку нести відповідальність в порядку, встановленому законом. Відповідна правова позиція з цього приводу сформульована у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15, та постановах Верховного Суду від 26.09.2018 у справі №750/12850/16-ц, від 06.11.2019 у справі №642/2858/16. Крім того, з 01.11.2021 між позивачем та відповідачами, як споживачами послуги з постачання теплової енергії, фактично укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Відповідно до п.30 типового індивідуального договору, плата за послугу постачання теплової енергії складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, та методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця\~https://tec.dp.ua/plata-za-abonentske-obslugovuvannya/. За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст.509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Як визначено ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,\~виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску.\~Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації.\~Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період.\~Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством.\~Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти споживачів для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, з урахуванням перерв, визначених ст.16 цього Закону.\~Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.\~Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Щомісяця, протягом дії опалювальних сезонів з лютого 2021 року до листопада 2023 року включно позивач нараховував відповідачам плату за надані послуги з теплопостачання, виходячи із встановлених тарифів, опалювальної площі житлового приміщення 75,3 кв.м., відсутності пільг, субсидії та з урахуванням наданої компенсації, однак споживачі кошти за вказані послуги належним чином не сплачували, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 4\~353 грн. 77 коп. за період з 01.12.2020 до 18.02.2021 (а.с.146), та в розмірі 9\~890 грн. 42 коп. за період з 19.02.2021 до 30.11.2023. При цьому, в межах заявлених періодів споживачі загалом сплатили 3\~795 грн. 52 коп. (із нарахованих 7\~588 грн. 97 коп. за період з 01.12.2020 до 18.02.2021, а.с.146), та 16\~387 грн. 54 коп. (із нарахованих 27\~315 грн. 40 коп. за період з 19.02.2021 до 30.11.2023). Вказані суми повністю відповідають усім здійсненим відповідачем [PERSON] платежами відповідно до наданих нею квитанцій (а.с.105-110), які АТ «Криворізька теплоцентраль» було належно зараховано за кожним з платіжних періодів. Слід також зауважити, що саме подання відповідачем квитанцій обумовило здійснення позивачем перерахунку нарахувань та, як наслідок, зменшення розміру заявлених вимог. Заборгованість по платі за абонентське обслуговування станом на 30.11.2023 не обліковується. Докази звернення відповідачів в установленому законодавством порядку з претензіями щодо\~порушення порядку надання житлово-комунальних послуг\~АТ «Криворізька теплоцентраль», зміни споживчих властивостей та перевищення строків проведення аварійно-відновних робіт, складання та підпису відповідних актів-претензій у зв`язку з цим\~у матеріалах справи відсутні. У відповідності зі ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг, боржник несе відповідальність, передбачену ч.2 ст.625 ЦК України. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Надавши юридичну оцінку наявним розрахункам заборгованості за житлово-комунальні послуги, проведеним позивачем, перевіривши обґрунтованість та правильність нарахованої суми боргу, суд встановив, що заборгованість за послуги з постачання теплової енергії в розмірі 4\~353 грн. 77 коп. за період з 01.12.2020 до 18.02.2021 та в розмірі 9\~890 грн. 42 коп. за період з 19.02.2021 до 30.11.2023 розрахована вірно, що підтверджується доказами у матеріалах справи. При визначенні розміру нарахувань відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, суд виходить з відомостей, зазначених у розрахунках, з якими погоджується, а відтак вважає вірним розмір збитків, нарахованих на заборгованість в розмірі 4\~353 грн. 77 коп. за період з 01.12.2020 до 18.02.2021, що складає 387 грн. 16 коп. інфляційних втрат та 121 грн. 81 коп. 3% річних. Позаяк, в умовах воєнного стану, введеного в Україні з 24.02.2022, у силу дію мораторію на нарахування збитків, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», що діяв з 24.02.2022 до 30.12.2023 відповідно до постанови КМУ від 29.12.2023 №1405, збитки на підставі ст.625 ЦК України на заборгованість в розмірі 9\~890 грн. 42 коп. за період з 19.02.2021 до 30.11.2023 позивачем правомірно не нараховувались. Зважаючи на те, що відповідачі отримували надані АТ «Криворізька теплоцентраль» послуги, однак оплачували їх не в повному обсязі, з урахуванням доведеності заявленого боргу за зменшеним розміром вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення такої заборгованості з відповідачів. Звертаючись до суду з позовом, представник позивача зазначала, що оскільки зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг виникло у зв`язку із користуванням одним об`єктом нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , тому відповідачі мають неподільне зобов`язання зі сплати послуг за централізоване опалення зазначеної квартири, а відтак вказана сума заборгованості підлягає стягненню з них солідарно відповідно до ст.541 ЦК України, а з відповідача [PERSON] солідарно з іншими відповідача після досягнення нею повноліття [INFO] , в результаті чого заборгованість розділено на періоди: з 01.12.2020 до 18.02.2021 та з 19.02.2021 до 30.11.2023. Проте суд не може з цим повністю погодитись, виходячи з такого. Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (ч.1 ст.355 ЦК України) та залежно від положень закону або домовленості між співвласниками може належати їм на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (ч.2 ст.355 цього Кодексу). При цьому, спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч.4 ст.355 цього Кодексу). Так, проаналізувавши обсяг наявних у справі доказів та відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (відповідь №942524 від 04.12.2024, а.с.87-88), суд дійшов висновку, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить 4/5 спірної квартири. Крім того, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками по 1/10 часток квартири, кожен, що належать їм на праві спільної часткової власності. З ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.01.2024 у справі №214/213/24 слідує, що [PERSON] до 08.05.2023 мав зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , однак знятий з обліку у зв`язку зі смертю. Як вказували відповідачі [PERSON] (його колишня дружина) та [PERSON] (донька), спадщина після смерті [PERSON] залишається не оформленою. Доказів, які б свідчили про коло спадкоємців після смерті [PERSON] , які б претендували на прийняття спадщини, матеріали справи не містять. Клопотань про їх витребування від сторін не надходило, в той час к суд не вправі самостійно витребувати такі докази. Відтак, суд вирішує спір виключно за обсягом заявлених вимог та наданих доказів. Верховний Суд в постанові 28.11.2018 у справі №461/14558/14-ц зазначив, що «переглядаючи справу, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскільки вказана квартира є спільною сумісною власністю відповідачів без визначених часток, заборгованість, яку останні допустили, підлягає стягненню в солідарному порядку, і\~лише в разі визначення часток, кожен з власників відповідав би за наявну заборгованість пропорційно до своєї частки в квартирі». Відтак, у даній справі стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги із відповідачів виключно у солідарному порядку не допускається з огляду на належність 4/5 часток квартири на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] без визначення часток, та на праві спільної часткової власності по 1/10 частці [PERSON] та 1/10 частки [PERSON] . Крім того, заявляючи вимогу про стягнення усього нарахованого боргу солідарно з відповідачів, позивачем залишено поза увагою той вагомий факт, встановлений судом при розгляді заяви АТ «Криворізька теплоцентраль» про видачу судового наказу у справі №214/213/24, що співвласник квартири [PERSON] помер [INFO] . Доказів, які б свідчили про те, що саме усі інші відповідачі успадкували належне йому за життя майно, а відтак повинні нести відповідальність за його зобов`язаннями, що виникли до його смерті, а після смерті тягар утримання майна, АТ «Криворізька теплоцентраль» не надано, в той час як доказування у справі не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд зауважує, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо; виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. Зважаючи на суть поняття «спільна часткова власність», застосування в даному випадку виключно інституту солідарної відповідальності є неприпустимим, оскільки відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ( [PERSON] ) несуть солідарну відповідальність за боргом пропорційно 4/5 частці квартири, [PERSON] додатково несе самостійно відповідальність пропорційно своїй частці у власності відповідно 1/10 частки. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] як члени сім`ї власників приміщення несуть разом з ними також солідарну відповідальність. Таким чином, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідачів заборгованість в такому порядку: -солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за період з 01.12.2020 до 18.02.2021 у розмірі основного боргу 2\~612 грн. 26 коп., інфляційні втрати 232 грн. 30 коп., 3% річних 73 грн. 09 коп., а всього 2 917 грн. 65 коп.; -солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за період з 19.02.2021 до 30.11.2023 у розмірі основного боргу 5\~934 грн. 25 коп.; -з [PERSON] на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за період з 01.12.2020 до 18.02.2021 у розмірі основного боргу 435 грн. 38 коп., інфляційні втрати 38 грн. 72 коп., 3% річних 12 грн. 18 коп., а всього 486 грн. 28 коп.; -з [PERSON] на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за період з 19.02.2021 до 30.11.2023 у розмірі основного боргу 989 грн. 04 коп. Що стосується розміру заборгованості пропорційно 1/10 та 1/5 часткам квартири, що належали [PERSON] , то відповідальність за них несуть його спадкоємці. З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів, які б свідчили про те, що відповідачі успадкували цю частку, суд не вбачає підстав для задоволення вимог щодо стягнення 1/10 частки заявленого боргу, що не позбавляє позивача права на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості зі спадкоємців [PERSON] в окремому порядку. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України. З огляду на викладене, та з урахуванням принципу пропорційності розподілу судових витрат в залежності від ступеня задоволення позову (70%) щодо кожного з відповідачів, з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі по 349 грн. 73 коп. з кожного окремо, з [PERSON] 211 грн. 96 коп., а з [PERSON] 508 грн. 70 коп.

Outcome: partial