Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

28 квітня 2025 року [PERSON] звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.03.2016 року він з відповідачем зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №27. Під час спільного проживання до шлюбних відносин у них [INFO] народилася донька [PERSON] , яка на даний час проживає разом з відповідачем. Сімейні стосунки з відповідачем у нього не склалися, вони не зійшлися характерами, фактично сім`я не існує. Можливість відновлення сім`ї втрачена, тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, просив справу слухати за його відсутності, позов повністю підтримує, про що зазначив в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явилася, але надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Із оригіналу свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.03.2016 року вбачається, що 24.03.2016 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції в Одеській області був зареєстрований шлюб, актовий запис №27, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Від спільного проживання сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.08.2013 року. В ході розгляду справи судом встановлено, що на даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, можливість їх відновлення втрачена. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту ст.21, 24 СК України вбачається, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст.51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідач просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved