Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

03.08.2021 року позивач звернувся до Комінтернівського (нині Доброславського) районного суду Одеської області із зазначеною позовною заявою, в якій просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №5149, вчинений 24.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №93707860000 від 07.02.2017 року, укладеним з АТ «Укрсиббанк» у загальному розмірі 37959,62 грн, яка складається з: 29651,10 грн заборгованості за тілом кредиту, 8258,52 грн заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісією, 50,00 грн плати за вчинення виконавчого напису, а також покласти на відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн, витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн, витрати по сплаті послуг на професійну правову допомогу у розмірі 2000 грн. Крім того, у своїй позовній заяві позивач просив: -витребувати від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №5149 від 24.07.2020 року та копію виконавчого напису №5149 від 24.07.2020 року; -витребувати від ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» копії документів, наданих для вчинення виконавчого напису №5149 від 24.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. -витребувати від Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Південного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавче провадження ВП №66005473. Одночасно з поданням позовної заяви, позивач звернувся до суду з клопотанням про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення по виконанню виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №5149, вчиненого 24.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2021 року справу розподілено судді Доброву П.В. Ухвалою судді Доброва П.В. від 06.08.2021 року зазначену позовну заяву прийнято до провадження та призначено судове засідання. Ухвалою судді Доброва П.В. від 06.08.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів. Ухвалою судді Доброва П.В. від 06.08.2021 року зупинено стягнення за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., що зареєстрований в реєстрі за №5149 від 24.07.2020 року, за яким стягується із [PERSON] заборгованість на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на загальну суму 37959,62 грн. Ухвалою судді Доброва П.В. від 03.08.2022 року задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів. Витребувано від ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» завірені належним чином документи, а саме: кредитну справу по споживчому кредитному договору №93707860000, укладеному 07.02.2017 року між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] , відповідно до якого на ім`я позивача було видано кредит у розмірі 29651,10 грн, зі всіма додатками: детальний розрахунок заборгованості у сумі 37959,62 грн., щомісячно, починаючи з дати її виникнення; копію виконавчого напису нотаріуса №5149 від 24.07.2020 року; копії документів, згідно яких було вчинено виконавчий напис нотаріуса №5149 від 24.07.2020 року; копію кредитного договору та копії документів, які підтверджують правонаступництво відповідачів ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» щодо вимог стягнення з [PERSON] заборгованості, для огляду в судовому засіданні. Витребувано від Державного нотаріального архіву Міністерства юстиції України завірені належним чином копії документів, на підставі яких було вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. виконавчого напису №5149 від 24.07.2020 року та копію виконавчого напису №5149 від 24.907.2020 року, копію кредитного договору та копію документу, який підтверджує правонаступництво відповідача щодо вимог стягнення з [PERSON] . Листом Вищої ради правосуддя від 16.10.2024 року повідомлено про рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 16.10.2024 року про тимчасове відсторонення судді [PERSON] від здійснення правосуддя. Розпорядженням в.о. керівника апарату суду Гузя О.В. №283 від 06.12.2024 року призначено повторний автоматизований розподіл вказаної судової справи. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2024 року справу розподілено судді Литвинюк А.В. Ухвалою судді від 03.03.2025 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. 30.04.2025 року директор ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» Гедзь О.В. звернулася до суду з клопотанням про врегулювання спору за участю судді, в якому зазначила, що на її думку даний спір можна вирішити в мировому порядку за умови взаємних поступок та пропонувала вирішити даний спір в мировому порядку на умовах: у разі сплати коштів у розмірі 6832,73 грн. на розрахункові рахунки ТОВ «Фінпром Маркет» у строк до 18:00 год. 27.05.2025 року, частина заборгованості у розмірі 31126,89 грн. буде списана, а заборгованість за кредитним договором №93707860000 від 07.02.2017 року та виконавчим написом №5149 вважатиметься такою, яка погашена в повному обсязі. Ухвалою судді від 22.05.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання директора ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» Гедзь О.В. про врегулювання спору за участі судді. 22.05.2025 року представник [PERSON] , адвокат Старостін С.О. через систему «Електронний суд» звернувся з клопотанням, в якому просив: -витребувати від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) інформацію щодо реальної передачі на зберігання документів нотаріального діловодства та архіву колишнього приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. та належним чином завірену кредитну справу по споживчому кредитному договору №93707860000, укладеного 07.02.2017 року між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] про надання споживчого кредиту №93707860000, відповідно до якого надано кредит у розмірі 29651,10 грн. зі всіма додатками: детальний розрахунок заборгованості у сумі 37959,62 грн, помісячно, починаючи з дати її виникнення; копію виконавчого напису нотаріуса №5149 від 24.07.2020 року; копії документів, згідно яких було вчинено виконавчий напис нотаріуса №5149 від 24.07.2020 року; копію кредитного договору та копії документів, які підтверджують правонаступництво відповідача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» щодо вимог стягнення з [PERSON] заборгованості; -витребувати із Київського обласного Державного нотаріального архіву належним чином завірені копії документів, на підставі яких було вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем виконавчий напис №5149 від 24.07.2020 року та копію виконавчого напису №5149 від 24.07.2020 року, копію кредитного договору та копію документу, який підтверджує правонаступництво відповідача щодо вимог стягнення з [PERSON] заборгованості. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст.128-130 ЦПК України. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, однак 22.05.2025 року позивач [PERSON] та його представник, адвокат Старостін С.О. через канцелярію звернулися до суду з спільною заявою, в якій зменшили позовні вимоги, а саме просили залишити без розгляду вимогу про стягнення витрат по сплаті послуг на професійну правову допомогу у розмірі 2000 грн, в іншій частині позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Просили здійснювати розгляд справи у їх відсутність. Крім того, просили залишити без розгляду клопотання про витребування доказів від 22.05.2025 року. В підготовче судове засідання представник ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, однак директор ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» Гедзь О.В. звернулася до суду з заявою, в якій позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису №5149, вчиненого 24.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №93707860000 від 07.02.2017 року визнала та просила їх задовольнити, а також просила стягнути з ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 496 грн та заяви про забезпечення позову у розмірі 302,80 грн. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. до підготовчого судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа - старший державний виконавець Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іванова С.І. до підготовчого судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що 07.02.2017 року між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №93707860000. 24.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис №5149 про стягнення з [PERSON] (17.06.1970 року, РНОКПП [NUMBER] ) на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (08200, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Стельмаха, буд. 9А, офіс 204, код ЄДРПОУ 43311346), якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (код ЄДРПОУ 35017877), відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №20/ФК від 09.07.2020 року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014) відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №20/01/20-4/2 від 20.01.2020 року, якому в свою чергу АТ «Укрсиббанк» (код ЄДРПОУ 09807750) на підставі договору факторингу №88 від 18.10.2017 року, відступлено право вимоги за кредитним договором №93707860000 від 07.02.2017 року, укладеного між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] у загальному розмірі 37959,62 грн, яка складається з: 29651,10 грн заборгованості за тілом кредиту, 8258,52 грн заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісією, 50,00 грн плати за вчинення виконавчого напису. 07.07.2021 року на підставі зазначеного виконавчого напису старшим державним виконавцем Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Івановою С.І. було відкрито виконавче провадження №66005473. Суд звертає увагу, що за загальним правилом, передбаченим ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 вказаного Закону та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п.п.2.3 п.2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п.2.2 п.2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Аналіз п.п.2.3 п.2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, дає підстави дійти висновку про те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Крім того, п.п.3.2, 3.5 п.3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст.50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, аналіз вищенаведених норм дає дійти таких висновків, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно зі ст.88 Закону України «Про нотаріат» безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений п.п.2.3 п.2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.ст.15,16,18 ЦК України, ст.ст.50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 30 вересня 2019 року по справі №357/12818/17, провадження № 61-44380св18. Згідно з висновком який зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, провадження № 12-278гс 18), «вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Підпунктом 3.2 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до п.1 Переліку нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову 24 Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 29.07.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. У матеріалах справи відсутні докази того, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таким чином в матеріалах справи відсутні докази того, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку встановленому ч.4 ст.206 цього ж Кодексу (у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову). В підготовчому судовому засіданні встановлено, що відповідач згоден з позовною заявою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні та в правовідносинах, що виникли між сторонами, оскільки, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто, в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на те, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладене та

Outcome: approved