Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

21 січня 2025 року [PERSON] через свого представника звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом, предметом якого є: позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що [PERSON] є його батьком. Оскільки останній участі у його вихованні не бере, нехтує своїми батьківськими обов`язками, не піклується та не дбає про нього, позивач змушений звернутися до суду. Позивач у судове засідання не з`явився. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Пояснила, що починаючи з п`ятирічного віку позивач перебував на утриманні матері. Батько з ним не спілкувався, не відвідував, аліменти на його утримання вчасно не сплачував, родинні зв`язки між ними фактично втрачені. Відповідач у сурове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Представник служби у справах дітей позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у письмовому висновку, складеному органом опіки та піклування на виконання ухвали суду. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, допитавши свідків, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 липня 2010 року з [PERSON] на утримання [PERSON] стягуються аліменти у розмірі частки доходів (а.с. 16). Постановою судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 червня 2018 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАп - за несплату аліментів на утримання [PERSON] (а.с. 18). Постановою державного виконавця від 16 лютого 2018 року відносно боржника [PERSON] встановлені тимчасові обмеження через несплату аліментів на утримання сина [PERSON] (а.с. 15). Вихованням та розвитком дитини займається мати [PERSON] . За інформацією директора Чорноморської ЗОНІ І-ІП ступенів Чорноморської сільської ради, де Ростислав здобував середню освіту, батько [PERSON] за весь період навчання сина участі у вихованні дитини не брав. За інформацією адміністрації Комунального некомерційного підприємства Очаківський центр медико-санітарної допомоги Очаківської міської ради саме мати неповнолітнього [PERSON] приймає участь у догляді за дитиною, виконує рекомендації лікаря, спілкується з медичними працівниками в телефонному режимі. Зі слів [PERSON] , він не пам`ятає, коли спілкувався з батьком. Батько з дитиною не проживає, не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечував здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, не готує її до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу (а.с. 74-76). Свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивача та його матері, показала, що знає [PERSON] з 1977 року. [PERSON] свідок не бачила з того часу, як [PERSON] було п`ять років. Вихованням дитини займалася мати та дід із бабою, батько не приїжджав. Свідок жодного разу не бачила відповідача на день народження хлопця. [PERSON] , допитаний у судовому засіданні в якості свідка, показав, що знає [PERSON] та його мати, оскільки вони живуть по сусідству, на одній площадці. Батька хлопця свідок бачив востаннє більше 10 років назад. Свідку відомо, що вихованням та доглядом [PERSON] займалася його мати. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є сусідкою [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] має батька, який проживає в місті Очаків, однак сина не відвідує. Востаннє свідок бачила відповідача, коли [PERSON] було приблизно 3 роки. З досліджених у судовому засіданні доказів суд встановив, що відповідач, будучи батьком неповнолітньої дитини, не приділяє уваги його вихованню та утриманню, матеріально не забезпечує, долею та життям не цікавиться, дитину не відвідує, зв`язок із нею не підтримує. Дитина проживає з матір`ю. Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164\~СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення наведених положень статті 164\~СК України свідчить про те, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За змістом висновку органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Чорноморської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, останній, захищаючи права та інтереси дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . З урахуванням викладеного, а також того, що відповідач позов визнав, беручи до уваги те, що наведені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що відповідач фактично втратив зв`язок зі своєю дитиною, не цікавиться його долею та не піклується про нього, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує, що позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1 211 грн 20 коп.. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. 1 статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням викладеного, а також того, що відповідач визнав позов та подав до початку розгляду справи до суду відповідну заяву, суд дійшов висновку про стягнення з нього на користь позивача 50 % судового збору, а решта підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved