Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. Позивачкою [PERSON] подано вказаний позов до Ірпінського міського суду Київської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано для розгляду судді Білогруд О.О. Позовну заяву мотивовано тим, що 21.01.2006 між нею та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб, який в подальшому розірвано рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23.04.2014. У шлюбі [INFO] народився син [PERSON] , який проживає з нею. З 01.09.2024 син навчається на першому курсі денного відділення Київського національного економічного університету, що підтверджується доданою до позовної заяви договору з місця навчання. Строк закінчення навчання 31.05.2028. У зв`язку з цим син потребує матеріальної допомоги. Відповідач не є особою з інвалідністю, працездатний, отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільного цього не робить, аліменти більш нікому він не сплачує. Покликаючись на положення Сімейного кодексу України просила позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення навчання сина, але не довше ніж як до досягнення ним 23 річного віку. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 20.03.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 22.04.2025. Судове засідання 22.04.2025 відкладено на 22.05.2025 за клопотанням відповідача. 09.05.2025 до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] , у якому він зазначив, що не погоджується з вимогами позовної заяви, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, а відтак такими, що не підлягають задоволенню. Також зазначив, що [PERSON] є його сином. Він ввесь час постійно допомагав сину фінансово, хоча і не мав ніколи високих заробітків. За останні два роки дохід складав в середньому 7500,00 грн, має важке захворювання, у зв`язку з чим несе значні витрати на лікування, 02.04.2025 його звільнено з попереднього місця роботи, відтак на момент розгляду справи він не має жодного доходу. Також зазначив, що проживає разом з непрацездатними батьками , які є пенсіонерами, мають відповідні захворювання, у зв`язку з чим йому необхідно здійснювати догляд за ними, надавати їм фінансову підтримку. При цьому, не зважаючи на свій тяжкий фінансовий стан, договір на навчання сину їздив укладати саме він, кошти на перші два семестри його навчання надав саме він. Покликаючись на положення статті 199 Сімейного кодексу України зазначив, що позивачкою не надано жодного належного доказу та допустимого доказу на підтвердження факту його спроможності надавати сину щомісячну фінансову допомогу у розмірі 1/4 частини всіх його доходів, а тому у задоволені позовних вимог просив відмовити, розгляд справи проводити за його відсутності. У судовому засіданні 22.05.2025 позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Зазначила також, що їх спільний з відповідачем син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. На разі вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яку ні з ким залишити, а тому працевлаштуватися вона змоги не має. Зазначила, що сину в цьому році виповнилося 18 років, його батько аліменти платив не своєчасно, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі більше 85 тис грн, а тому майже всі витрати по утриманню сина покладено на неї та її нову родину. Хоча відповідач як батько дитини повинен нести половину витрат на харчування, догляд, одяг. У 2024 році відповідач разом з сином поїхали укладати договір про навчання, про те який саме навчальний заклад і які будуть умови її не попередили. Відповідач, як законний представник дитини, сам уклав договір про навчання і не потурбувався тим хто саме буде платити за нього. Вартість навчання становить 20400грн за перший семестр та 2900грн за всі подальші. Така сума для неї є зависокою, а тому вважає, що відповідач як батько дитини, як працездатна особа, як особа, яка має неофіційні заробітки і як особа який самостійно обрав саме ті умови за якими навчатиметься син повинен допомагати утримати сина, зокрема платити за навчання. Вважає, що розмір 1/4 частини його доходу не є непомірним для того, щоб допомагати сину. Тим більше якщо він не працює, то буде встановлений якийсь мінімальний рівень, що хоча і не забезпечить оплату навчання, то, принаймні, допоможе тому, що сина не буде відраховано з університету. Відповідач як доросла людина, укладаючи договір повинен був розуміти і знати, що таку суму необхідно буде платити за навчання і тепер це «лягає на її плечі». Третя особа [PERSON] у судовому засіданні 22.05.2025 повідомив, що договір про навчання він їздив укладати з батьком, як законним представником. Вважає, що оскільки батько підписував цей документ, то розумів, що суму зазначену в ньому слід сплачувати своєчасно. Так, дійсно, кошти за перший семестр та за половину другого батько оплатив, однак надалі відмовився надавати йому кошти. Він говорив з батьком, повідомляв, що йому необхідна фінансова допомога, однак він чомусь вважає, що кошти буде собі забирати мати. Хоча він батьку зазначав, що той може платити за навчання безпосередньо на рахунок навчального закладу або його картковий рахунок. Додатково зазначив, що останнім часом з батьком майже не спілкується. Просив позовні вимоги матері задовольнити та стягнути з батька аліменти у розмірі зазначеному у позовній заяві. Відповідач у судове засідання 22.05.2025 не з`явився. У судовому засіданні 22.05.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України, оголошено, що рішення суду буде проголошено 27.05.2025 о 13:45. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23.04.2014 у справі № 367/1598/14-ц розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , також ухвалено після розірвання шлюбу [PERSON] присвоїти дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої 10.02.2025 № 14.1-09/405 [PERSON] зареєстрований за однією адресою з позивачкою. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 18.04.2025 загальна сума забогованості за виконавчим листом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на сина [PERSON] становить 85565,07 грн. 13.08.2024 укладено договір № 2411780508 між Київським національним економічним університетом імені Вадима Гетьмана та [PERSON] про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, здобувач освіти у вказаному навчальному закладі - [PERSON] . Відповідно до вказаного договору форма здобуття освіти «денна», строк надання освітньої послуги 3 роки 10 місяців, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 167\~200 грн. Згідно форми ОК-7 розмір нарахованого доходу [PERSON] становить за 2011 7774,00грн, за 2012 8864,00 грн, 2013 13835,00 грн, за 2014 22760,29грн, 2015 25165,20 грн, за 2016 30842,36 грн, 2017 54369,40 грн, 2018 70247,28 грн, 2019 83022,98 грн, 2020 55808,44 грн, 2023 48356,52 грн, 2024 94611,80 грн., 2025 24300 грн. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] від 23.04.2025 у останнього встановлено такі діагнози - «G93.4» «Н 81.9», рекомендовано консультація невролога та нейрохірурга, стаціонарне лікування 2 рази на рік. Наказом від 02.04.2025 № 1/к/тр [PERSON] звільнено з посади «електромонтажник з кабельних мереж» з 02.04.2025. IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до положень статті 6 Сімейного кодексу України (далі - СК України) правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 Сімейного кодексу України, і своїх повнолітніх дочку, сина. Відповідно до частини першої статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років. Тобто, наведені положення закону чітко і безальтернативно вказують на те, що батьки повинні мати можливість надавати матеріальну допомогу, а потреба дитини в такій допомозі виникла та існує саме виключно у зв`язку з їх навчанням. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлено, що повнолітній [PERSON] має потребу у матеріальному забезпеченні на період навчання, оскільки відповідно до укладеного договору строк навчання становить 3 роки 10 місяців, починаючи з 01.09.2024. Щодо тверджень відповідача про необхідність надання ним фінансової допомоги та підтримки його батьків пенсійного віку судом враховується таке. Долучені [PERSON] документи, які, на його думку, підтверджують вказаний факт, зокрема витяг щодо зареєстрованого місця проживання відповідача з батьками та копії їх пенсійних посвідчень не підтверджує того факту, що вони перебувають на його утриманні. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження понесення ним особисто будь-яких витрат на харчування, догляд та/або утримання батьків, а також будь-яких документів, що вказували б, що їх майновий стан потребує такої допомоги саме зі сторони [PERSON] надано не було. При цьому, суд враховує надані медичні документи та виписки про рівень доходу як такі, що впливають на фінансову спроможність сплачувати відповідачем аліменти на повнолітнього сина у заявленому позивачкою розмірі. Суд також бере до уваги і необхідність утримання [PERSON] з боку матері, оскільки обов`язок утримання дитини однаковий у обох батьків. При цьому, як повідомив [PERSON] та підтвердив відповідач, останній особисто укладав договір про навчання сина, тобто він достеменно розумів і знав, що сина, який не працевлаштований, слід матеріально забезпечувати, зокрема здійснювати оплату за навчання, харчування, одяг, базові особисті потреби, придбавати сучасну комп`ютерну техніка для виконання ним навчального плану, тощо. При цьому, суд враховує, що відповідач не має на утриманні будь-яких інших осіб, є особою працездатного віку та має можливість працевлаштуватися, не має групи інвалідності. Вказане не спростовано і відповідачем. За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] та визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача - 1/5 частина всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. При цьому, такий розмір аліментів не є надмірним, а становить допустимий розмір для забезпечення належного забезпечення сина на час навчання та буде справедливим щодо рівності батьків утримувати сина, який навчається, за відсутності обставин, що виключають наявність обставин щодо неможливості такого забезпечення. VІ. Судові витрати Щодо судових витрат, то суд зазначає, що судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20\~коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, так як позивачка при звернені до суду з вказаною позовною заявою звільнена від його сплати на підставі положень Закону України "Про судовий збір".

Outcome: partial