Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» звернулося в Городищенський районний суд Черкаської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач мотивує, що 05 березня 2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №1/4081832. Відповідно до п.1.1 кредитного договору кредитор надає позичальнику кредит в сумі 499999,00 грн. строком на 36 місяців з 05 березня 2021 року по 04 березня 2024 року. Відповідач мав сплачувати платежі для погашення заборгованості за договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту. Кредит, згідно до п.1.2 було видано на споживчі потреби відповідача. При цьому відповідач мав сплачувати процентну винагороду банку, щомісячно в розмірі 15% річних та комісійну винагороду 1,15 % суми кредиту.Обслуговуванням кредиту охоплювалося здійснення щомісячного електронного нагадування про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо заборгованості через дистанційні системи управління. Всі умови щодо надання кредиту, його обслуговування, погашення заборгованості, визначені в Правилах надання споживчого кредиту в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та на умовах страхування життя. Відповідно до п.2.1 кредитного договору з метою обслуговування кредиту банк відкрив позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № [NUMBER] в банку. Відповідач набув обов`язку сплачувати кредит та сплачувати проценти і комісію у валюті кредиту з використанням графіку платежів по кредиту, щомісяця в день повернення кредиту на рахунок погашення заборгованості. 25 лютого 2021 року до укладення кредитного договору №1/4081832 від 05 березня 2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] було підписано заяву анкету на отримання готівкового кредиту «Свобода» та Паспорт споживчого кредиту. 29 серпня 2023 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір №4-2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимог до боржника [PERSON] за кредитним договором №1/4081832 від 05 березня 2021 року. 15 вересня 2023 року відбулася передача права вимоги за вказаним договором з дати підписання Реєстру прав вимоги і до нього занесено інформацію про [PERSON] за №1474. Відповідне повідомлення було направлене АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на адресу [PERSON] з вимогою внести кошти у рахунок заборгованості в сумі 441488,63 грн., що відповідало розміру зобов`язань за договором на дату відправлення повідомлення і зазначено, що нові нарахування із зобов`язань зі сплати пені та штрафів за договором, якщо такі будуть нараховуватися, то будуть повідомлені новим кредитором. 30 жовтня 2024 року ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» інформувало [PERSON] про сплату заборгованості із збільшенням її розміру до 374263,63 грн та намірами подати позов до суду. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань, станом на 22 січня 2025 року утворилася у відповідача заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 374263,63 грн., яка складається із: простроченої заборгованості 207333,66 грн., прострочених відсотків 59826,55 грн., простроченої комісії 107103,42 грн., для стягнення якої прийнято рішення звернутися до суду із сплатою судових витрат у розмірі судового збору 4491,16 грн. (а.с. 1-7 том 1). На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом направлено запит щодо отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] (а.с.124 том 1). Місце реєстрації відповідача [PERSON] підтверджується довідкою виконавчого комітету Мліївської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 10 березня 2025 року №393/02-27 (а.с.124том 1). Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 28 лютого 2025 року у цивільній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання з викликом сторін до суду, з наданням відповідачу часу для подачі відзиву та пред`явлення зустрічного позову(а.с.119-120 том 1). 03 квітня 2025 року від відповідача до проведення підготовчого засідання зареєстровано клопотання про долучення доказів до справи (а.с.3-19 том 2). В підготовчому засіданні 08 квітня 2025 року постановлено ухвалу суду про закриття підготовчого провадження та призначення цивільної справи до судового розгляду з викликом сторін до суду (а.с.43 том 2). У судове засідання представник позивача ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», повідомлений, не з`явився, за змістом позовної заяви, просив розглянути цивільну справу без участі позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.2-4). Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача визнав, але просив при прийнятті рішення у справі врахувати, що на час видачі кредиту він мав місце роботи, постійний дохід і виконання кредитного зобов`язання було можливим, проте із введенням воєнного стану в Україні, робота за його спеціальністю, пов`язана із мистецькою діяльністю, стала не затребуваною і відповідно це відобразилося на своєчасності виконання взятого на себе фінансового зобов`язання перед банком. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення відповідача, враховуючи належне повідомлення позивача, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Позивач повинен зазначити і довести підстави позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, пов`язує свої матеріально-правові вимоги. Згідно ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободу від порушень і протиправних посягань. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У справі "Церква села Сосулівка проти України" Європейський Суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції закріплює "право на суд", в якому право на доступ до суду - право порушити провадження у судах щодо прав та обов`язків цивільного характеру - становить тільки один з його аспектів (див. "Голдер проти Об`єднаного Королівства", рішення від 21 лютого 1975 року, Серія A, N 18, ст. 18, п. 36). Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (див. "Беллет проти Франції", рішення від 4 грудня 1995 року, Серія A, N 333-Б, ст. 42, п. 36). Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини в справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року зазначено, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст.509, 526, 530, 527, 610,611,1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат, згідно ст.ст.133,141 ЦПК України. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин зобов`язання і є зобов`язальними та регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про споживче кредитування», з врахуванням наступного. Згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У відповідності ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В ході судового розгляду із досліджених судом доказів встановлено. Позивач - ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», код ЄДРПОУ 41904846, місце знаходження юридичної особи м.Київ вул.Жилянська будинок №5Б офіс 5 (а.с.1-7 том 1). Відповідач - [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , місце реєстрації [ADDRESS] (а.с.124 том 1). 25 лютого 2021 року до укладення кредитного договору №1/4081832 від 05 березня 2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] було підписано заяву анкету на отримання готівкового кредиту «Свобода» та Паспорт споживчого кредиту(а.с.40, 35-32 том 1). 05 березня 2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №1/4081832 (а.с.32-34 том1). Відповідно до п.1.1 кредитного договору кредитор надає позичальнику кредит в сумі 499999,00 грн. строком на 36 місяців з 05 березня 2021 року по 04 березня 2024 року. Відповідач мав сплачувати платежі для погашення заборгованості за договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту. Кредит, згідно до п.1.2 було видано на споживчі потреби відповідача. При цьому відповідач мав сплачувати процентну винагороду банку, щомісячно в розмірі 15% річних та комісійну винагороду 1,15 % суми кредиту (а.с.32-34 том1). Відповідно до платіжної інструкції №35615409-1 від 05 березня 2021 року [PERSON] отримано від АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» кредитні кошти в розмірі 499999,00 грн (а.с.41том1). Всі умови щодо надання кредиту, його обслуговування, погашення заборгованості, визначені в Правилах надання споживчого кредиту в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та на умовах страхування життя (а.с.35-36 том 1). Згідно до п.2.1 кредитного договору з метою обслуговування кредиту банк відкрив позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № [NUMBER] в банку (а.с.34 том1). Відповідач набув обов`язку сплачувати кредит та сплачувати проценти і комісію у валюті кредиту з використанням графіку платежів по кредиту, щомісяця в день повернення кредиту на рахунок погашення заборгованості (а.с.33 том 1). 29 серпня 2023 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір №4-2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимог до боржника [PERSON] за кредитним договором №1/4081832 від 05 березня 2021 року (а.с.101-116 том 1). 15 вересня 2023 року відбулася передача права вимоги за вказаним договором з дати підписання Реєстру прав вимоги до боржників і до нього занесено інформацію про [PERSON] за №1474 (а.с.58-99 том 1). Відповідне повідомлення було направлене АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на адресу [PERSON] з вимогою внести кошти у рахунок заборгованості в сумі 441488,63 грн. (а.с.51 том 1), а в разі нових нарахувань із зобов`язань зі сплати пені та штрафів за договором, якщо такі будуть нараховуватися, то будуть повідомлені новим кредитором. Відповідач в цей період відповідно до розрахунку заборгованості, частково виконував свої зобов`язання перед банком, проте повністю заборгованість не сплатив, в підтвердження чого надав до суду платіжні квитанції про зарахування коштів у розмірі 12150,00 грн. (а.с.6-12 том 2). 30 жовтня 2024 року ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» інформувало [PERSON] про сплату заборгованості із збільшенням її розміру до 374263,63 грн та намірами подати позов до суду, у зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань (а.с.47 том1). Станом на 22 січня 2025 року утворилася у відповідача заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 374263,63 грн., яка складається із: простроченої заборгованості 207333,66 грн., прострочених відсотків 59826,55 грн., простроченої комісії 107103,42 грн. (а.с.9-10 том 1). Таким чином, із вивчених і досліджених судом доказів, суд робить висновок, підписанням вищевказаного кредитного договору №1/4081832 від 05 березня 2021 року відповідач [PERSON] підтвердив, що він ознайомилася із схемою та правилами кредитування в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», отримав проекти документів, ознайомився з усіма їх умовами, приймаючи умови позичальника. [PERSON] , підписуючи кредитний договір в паперовому вигляді з використанням власного підпису, підтвердив, що умови йому зрозумілі та підтвердив, що їх адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надана кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства, забезпечує правильне розуміння суті фінансової послуги без нав`язування її придбання (а.с.8-12). Кредитний договір №1/4081832 від 05 березня 2021 року і Паспорт споживчого кредиту вказують за своїм змістом, що відповідач ознайомився з Правилами надання споживчого кредиту в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та умовами страхування життя позичальника, які є їх невід`ємною частиною, після чого добровільно без примусу чи тиску заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну заяву, в якій вказав свої персональні дані, а саме прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адрес електронної пошти, номер банківської картки для перерахунку коштів, місце реєстрації/проживання, пройшов процедуру відкриття банківського рахунку (а.с.47-49). Всі покрокові дії виконані відповідачем відповідно до порядку дій споживача в системі кредитування АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» свідчать про бажання скористатися отриманими фінансовими послугами під відповідною торговельною маркою АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (а.с.58-65). За результатами перевірки даних про особу та аутентифікації поточного банківського рахунку, згідно з стандартами відповідних платіжних систем, було прийнято рішення про кредитування відповідача (а.с.58-65). Укладення кредитного договору з використанням заяви - анкети, не можливе без дотримання вищевказаного алгоритму дій відповідачем. Пройшовши ідентифікацію/верифікацію, відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив власним підписом, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним знати учаснику кредитних відносин відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.47-49). Крім того, відповідач, підписавши Паспорт споживчого кредиту до кредитного договору №1/4081832 від 05 березня 2021 року, слід вбачати ознайомлений з умовами кредитування з урахуванням побажань його як споживача, інформацією щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядком повернення кредиту (а.с.46). Укладенням договору факторингу від 29 серпня 2023 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» №4-2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимог до боржника [PERSON] за кредитним договором №1/4081832 від 05 березня 2021 року, підтверджено, що 15 вересня 2023 року відбулася передача права вимоги за вказаним договором з дати підписання Реєстру прав вимоги і до нього занесено інформацію про [PERSON] за №1474, як боржника. Відповідне повідомлення було направлене АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на адресу [PERSON] з вимогою внести кошти у рахунок заборгованості в сумі 441488,63 грн., що відповідало розміру зобов`язань за договором на дату відправлення повідомлення і зазначено, що нові нарахування із зобов`язань зі сплати пені та штрафів за договором, якщо такі будуть нараховуватися, то будуть повідомлені новим кредитором. 30 жовтня 2024 року ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» інформувало [PERSON] про сплату заборгованості в розмірі до 374263,63 грн. і в разі несплати про наміри подати позов до суду. В судовому засіданні відповідач у свій захист надав до суду докази про часткове виконання кредитного зобов`язання поза межами судового розгляду, підтвердивши такі дії квитанціями про перерахунок коштів ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» (а.с.15-17 том 2), на загальну суму 12150,00 грн., що слід оцінювати як намір виконувати кредитне зобов`язання в силу певних можливостей. При цьому, суд враховує, що відповідач має на утриманні двох неповнолітніх дітей, сплачує аліменти на їх утримання згідно до змісту судового наказу Дарницького районного суду від 28 лютого 2025 року та відповідно до змісту податкових декларацій, як платник єдиного податку фізична особа-підприємець, будучи платником податку не отримував доходу з 2022 по 2024 роки (а.с.3-16). У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань, станом на 22 січня 2025 року утворилася у відповідача заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 374263,63 грн., яка складається із: простроченої заборгованості 207333,66 грн., прострочених відсотків 59826,55 грн., простроченої комісії 107103,42 грн., для стягнення якої прийнято рішення звернутися до суду із сплатою судових витрат у розмірі судового збору 4491,16 грн. відповідно до платіжної інструкції №128 від 07 лютого 2025 року (а.с.8 том 1). Відповідач [PERSON] не здійсни у повному обсязі своєчасно платежі для погашення існуючої заборгованості за кредитним договором, як на рахунок позивача, так і на рахунок нового кредитора. В свою чергу, новий кредитор ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», набувши право вимоги, суму заборгованості відповідача змінив, провівши дорахування відсотків та простроченої комісії, та звернулося до суду з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 374263,63 грн. (а.с.9 том 1). ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» є юридичною особою і має Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, Статут, затверджений загальними зборами учасників від 25 квітня 2023 року, який є установчим документом, та регламентує порядок створення і припинення юридичної особи, правове становище і межі правоздатності (а.с.15, 25-29). Розпорядженням Державної комісії з регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 24 грудня 2024 року ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» має ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг серед яких факторинг, надання коштів та банківських металів у кредит, що підтверджується розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (а.с.18-19, 100 том 1). Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, ст.ст. 626,628 ЦК України. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася, ч.2 ст.639 ЦК України. За приписами п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові, що передбачено ч. 1 ст. 513 ЦК України. Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною 1 ст.1077 ЦК України, визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно норм Закону України «Про захист прав споживачів», у споживача є можливість протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору. Таким правом відповідач не скористалася. Позивач, особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинна подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинен подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч. 2, 3 ст. 83 ЦПК України). Позивачем доведено та обґрунтовано належними доказами наявність права вимоги за за кредитним договором №1/4081832 від 05 березня 2021 року до [PERSON] тому, враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти, але, на думку суду, без заборгованості простроченої комісії в сумі 107103,42 грн. за користування грошовими коштами, остільки такий розмір здійсненого нарахування, суду не підтверджений належними і допустимими доказами, не містить математичних розрахунків для перевірки нарахування, що є обов`язковим для суду при прийнятті рішення у справі. У разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів у розмірі, встановленому законом або договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Так, у позовній заяві та у розрахунку заборгованості не наведено обґрунтовання вказаних сум по кредитному договору №1/4081832 від 05 березня 2021 року за всіма їх складовими із зазначенням застосованої процентної ставки, періоду за який нараховано заборгованість, сплачених позичальником сум та інших даних, необхідних для перевірки правильності нарахувань та обчислень суми утвореної заборгованості, а зазначено лише загальні суми, які між собою різняться та не завжди узгоджуються в послідовності рішень. Крім того, у розрахунку відсутні дані щодо руху коштів на рахунку, суми, які фактично були отримані позивачем від відповідача. Надання детального обґрунтованого розрахунку заборгованості є обов`язком позивача, оскільки суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення первісним кредитором розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких розрахунок грунтується, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19. У суду першої інстанції не має підстав для висновку сумніватися про доведеність укладення з відповідачем вищевказаного кредитного договору позивачем, для протилежних висновків. Відповідач фактично отримав те, на що розраховував при укладенні договору та фактичне перерахування коштів на його рахунок не призвело до збільшення обсягу зобов`язань по кредиту. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України. У своїх рішення Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, вказує, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Враховуючи, що відповідач [PERSON] не виконав свої зобов`язання щодо погашення суми заборгованості, і це є істотним порушенням за кредитним договором, то заміна первісного кредитора, не може трактуватися на користь відповідача, як причини невиконання зобов`язання і тому, суд обґрунтовано стверджує, на підставі досліджених доказів, що в результаті дій позивача, відповідач [PERSON] не був позбавлений можливості отримати належну суму кредиту, сплатити тіло кредиту і відсотки у погоджений строк, використала кредитні кошти у власних інтересах, і тому слід з нього, як відповідача, стягнути на користь позивача частково розмір обгрунтованої заборгованості, яка утворилася. Суд бере до уваги, що відповідач позовні вимоги позивача визнав, взяв безпосередню участь за власним волевиявленням у процедурі кредитування, складний фінансовий стан пов`язаний із відсутністю роботи та потребою в додаткових коштах. При прийнятті рішення в цій частині позовних вимог позивача, суд, застосовує принцип добросовісності, який полягає в тому, що відповідно ст. ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладання договору. Перелік несправедливих умов у договорах зі споживачами, наведений у ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» не є вичерпним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зазначено, що з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Так, встановлений позивачем розмір простроченої комісії за користування кредитними коштами в розмірі 107103,42 грн. на підставі кредитного договору №1/4081832 від 05 березня 2021 року перевищує розумну межу відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у розмірі 207333,66 грн. тіло кредиту, що є явно завищеним, не відповідає вимогам п.5 ч.3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і засадам справедливості, добросовісності, розумності, як наслідок, свідчить про непропорційність великої суми компенсації у разі невиконання позивачем зобов`язань за цим договором. Крім того, 22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, яким внесені зміни до ч.5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп. 6 п. 5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Так, відповідно до ч.5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів, які оцінивши, прийшов до висновку про їх часткове задоволення з виключенням розміру заборгованості простроченої комісії за користування кредитними коштами в розмірі 107103,42 грн. на підставі кредитного договору №1/4081832 від 05 березня 2021 року. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Позивачем заявлено вимогу про стягнення судових витрат у виді сплаченого судового збору. Так, позивачем, сплачено судовий збір в розмірі 4491,16 грн. відповідно до платіжної інструкції №128 від 07 лютого 2025 року (а.с.8 том 1), які суд стягує з відповідача частково, на користь позивача, згідно ст. 141 ЦПК України, так як вважає їх пропорційними розміру вимог, що підлягають до задоволення і підтвердженими у відповідності із цивільно - процесуальним законодавством України. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed