Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Позиція сторін у справі У лютому 2022 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до ТзДВ СК «Альфа Гарант» (далі - страхова компанія) та [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, пені, три відсотка річних, інфляційних витрат, матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що з вини [PERSON] сталася ДТП, внаслідок якої пошкоджено його ТЗ, спричинено збитки. Страхова компанія виплатила страхове відшкодування, проте у меншому, аніж потрібно розмірі. На недоплачену частину позивач нараховує пеню, 3% річних та інфляційні витрати, починаючи з 91-го дня з моменту подання заяви про виплату страхового відшкодування. Крім того, просить стягнути з [PERSON] на свою користь різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу, моральну шкоду, та витрати на проведення оцінки матеріального збитку. Представник відповідача ТзДВ СК «Альфа Гарант» подав відзив на позов, в якому зазначив, що оскільки виплата страхового відшкодування з боку відповідача здійснювалась безпосередньо на особистий рахунок [PERSON] , а позивачем, ні у ході досудового врегулювання спору, ні до позовної заяви не додано доказу, що підтверджує факт оплати проведеного ремонту, то ТДВ СК «Альфа-Гарант» зменшило розмір виплати на суму ПДВ. З боку ТДВ СК «Альфа-Гарант» виконані всі обов`язки страховика визначені законом, а розмір страхового відшкодування визначено з додержанням положень закону та законодавства у сфері страхування і оцінки майна загалом. Нормами спеціального закону не передбачено обов`язку страховика виплачувати на підставі звітів, складених на замовлення. Відповідачем здійснено огляд пошкодженого автомобіля та складено протокол огляду транспортного засобу. При цьому позивач був присутній при огляді спеціалістом та погодився з переліком пошкоджень, підписавши протокол огляду. Виплата страхового відшкодування з боку ТДВ СК «Альфа- Гарант» здійснена у відповідності до положень чинного законодавства та у межах визначеного законом строку, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для стягнення із страховика пені, 3% річних та інфляційних втрат. Представник позивача подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що підпис позивача у протоколі огляду транспортного засобу від 13.09.2021 року вказує лише про присутність позивача на огляді його автомобіля, а не про те,. що було «погоджено повний перелік пошкоджень та необхідних ремонтних операцій для їх усунення». В самому протоколі огляду експерт лише зазначив перелік пошкоджень та цифрами відмітив «характер пошкоджень»: як приклад 1- пошкодження ЛФП, 2-деформація тощо, проте не зазначив методи відновлення. В протоколі огляду зазначено, що підпис власника лише підтверджує, що перелічені вище пошкодження були утворені внаслідок ДТП, що мало місце 03.09.2021 р., а ті пошкодження, які не відносяться до пригоди зазначені в окремому розділі цього протоколу та протокол власником прочитаний. Аварійний сертифікат не може вважатись належним доказом розміру завданого матеріального збитку позивачу через, якнайменше, неналежне їх оформлення, а найголовніше через відсутність підстав для здійснення страхового відшкодування страховиком на підставі аварійних сертифікатів. Згоди між позивачем та страховиком досягнуто не було, позивач не погоджувався з сумою виплати у розмірі 26 394, 41 грн. Таким чином страховик зобов`язаний був провести експертизу пошкодженого майна. Оцінювач [PERSON] особисто автомобіль позивача не оглядав та не вказав застереження та припущення щодо використання результатів оцінки, здійсненої без особистого огляду. Ніяких застережень та припущень щодо використання результатів оцінки, здійсненої без особистого огляду оцінювач [PERSON] не вказує, хоча це є вимогою закону. Вартість відновлювального ремонту у Звіті №60-D/99/5 (на 1 аркуші) не відповідає ремонтній калькуляції №ЦВ/21/5КЗЗ, яка є додатком до Звіту. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09 червня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25 січня 2023 року призначено у справі автотоварознавчу екпертизу. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2024 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання у справі. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 03 вересня 2021 року по вул. Старонаводницька 17/2 у м. Києві відбулась ДТП за участю транспортного засобу «Toyota Prius» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілю «Mazda СХ-5» д/н [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] на праві власності. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 06 вересня 2021 року позивач звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про страхове відшкодування та надав відомості про особисті банківські реквізити для здійснення виплати страхового відшкодування. Постановою Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/50973/21-п від 26 листопада 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у Страховика - ТДВ СК «Альфа Гарант», згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР7451665. Згідно з Полісом № АР7451665 розмір страхової суми за шкоду завдану майну на одного потерпілого становить 130 000, 00 грн. Розмір франшизи за Полісом № 203244108 становить 2 000, 00 грн. 13 вересня 2021 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» направлено представника для огляду транспортного засобу «Mazda СХ-5», реєстраційний номер [NUMBER] , за результатами якого складено відповідний протокол огляду з вичерпним переліком пошкоджених деталей та необхідних ремонтних операцій для відновлення КТЗ, а також з переліком деталей, що мають сліди відновлювального ремонту. На підставі даного протоколу огляду складено аварійний сертифікат № 36-D/94/9 від 25.09.2021 р., відповідно до результатів якого встановлено, що розмір матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Mazda СХ-5», реєстраційний номер [NUMBER] , складає: 34 073,29 грн з урахуванням ПДВ; 28 394,41 грн. без урахування ПДВ. 27 жовтня 2021 року Страховик отримав заяву на виплату страхового відшкодування. 01 листопада 2021 року ТДВ СК «Альфа Гарант» переведено на банківські реквізити позивача страхове відшкодування у розмірі 26 394, 41 грн та 14 грудня 2021 року, доплачено 2 583, 58 грн. Загальний розмір страхового відшкодування, який сплачений Страховиком становить 28 977, 99 грн. 08 листопада 2021 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» отримало від позивача заяву в якій останній висловив свою незгоду із розміром страхового відшкодування сплаченим з боку ТДВ СК «Альфа-Гарант». Разом з заявою позивачем було долучено Звіт щодо вартості матеріального збитку заподіяного КТЗ № 467/09-21 від 20.09.21 р. складеного СОД ТОВ «Клевер Експерт», відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ ТЗ «Mazda СХ-5», реєстраційний номер [NUMBER] , складає: 59 731, 48 грн. У зв`язку з цим, ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернувся до незалежного оцінювача для проведення оцінки пошкодженого КТЗ. Згідно Висновку автотоварознавчого дослідження № 60-D/99/5 від 30.11.2021 р. встановлено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ транспортного засобу «Mazda СХ-5», реєстраційний номер [NUMBER] , складає: 30 977, 99 грн. 14 грудня 2021 року, з урахуванням результатів висновку, з боку ТДВ СК «Альфа-гарант», здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 2 583, 58 грн. Позиція суду та оцінка аргументів сторін Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності закон № 1961-IV (ст. 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 закону № 1961-IV). Цивільна відповідальність носить майновий характер: особа, яка заподіяла шкоду, зобов`язана повністю відшкодувати збитки потерпілому, тобто третій особі. Підписанням договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів даний обов`язок перекладається на страховика. Однак, чинне законодавство, що регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, нерозривно пов`язує момент виникнення обов`язку страховика щодо здійснення виплати страхового відшкодування із настанням страхового випадку. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно п. 3 ч. 1ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Згідно зі ст. 6 закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталося за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом закону № 1961-IV (ст. ст. 9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Порядок відшкодування шкоди пов`язаний з пошкодженням транспортного засобу закріплений у ст. 29 Закону № 1961-IV, де вказано, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу. Відповідно до абз. 1 п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial