Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

В лютому 2025 року представник позивача ТОВ "Діджи Фінанс" Романенко М. Е. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з останнього заборгованість за Кредитним договором № 597938 від 07.05.2021 року укладеним з ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" у розмірі 28 256,57 грн, та у порядку розподілу судових витрат стягнути із відповідача судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. На обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 07.05.2021 року між [PERSON] , та ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" було укладено договір про надання споживчого кредиту № 597938. Підписанням договору [PERSON] підтвердив, що він ознайомлений з умовами публічної пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредиту ТОВ "СЛОН КРЕДИТ", в повному обсязі, з урахуванням паспорту споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства), Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, тарифів, та складають договір про надання споживчого кредиту, укладання якого підтверджено. Відповідач погодив та зобов`язався виконувати його умови. Згідно договору про надання споживчого кредиту № 597938 від 07.05.2021 відповідачу надається кредит у гривні, а відповідач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Після укладення цього договору, товариство із використанням даних відповідача, зазначених у кредитному договору, створює відповідачу особистий кабінет в своїй інформаційно-телекомунікаційній системі, доступ до якої забезпечується відповідачу через веб-сайт. На підставі платіжного документу, відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 20 000,00 грн. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого 21.02.2024 року згідно умов договору факторингу № 2102-24, ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" відступлено право вимоги за кредитним договором № 597938 від 07.05.2021 року, а відповідно ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" набуто право вимоги до відповідача. Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС") є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 28 256,57 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту - 14 215,57 грн; заборгованість за відсотками - 14 041,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] 11.03.2025 вказаний позов за підсудністю надійшов до Городищенського районного суду Черкаської області. 16.04.2025 в справі відкрито спрощене позовне провадження з призначенням до судового розгляду на 19.05.2025 року, з повідомленням учасників справи. У судове засідання сторони не з`явилися, повідомлені належно. Представник позивача ТОВ "Діджи Фінанс" Романенко М. Е. в позовних вимогах, клопотав розглядати справу без участі позивача, його представника. Інших заяв (клопотань) на адресу суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ЦПК України, шляхом направлення кореспонденції на адресу місця реєстрації, встановлену судом, що підтверджено даними АТ "Укрпошта" про вручення одержувачу 22.04.2025 рекомендованого листа 0610247371993. Причини неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи без його участі або відкладення розгляду справи не надав. Відзив на позов не подав. Зазначені обставини та норми ЦПК України, вказують на наявність підстав для розгляду справи без участі сторін в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотань про інше від сторін не надходило. Відповідно до положення частини 2 статті 247 ЦК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Частина 8 статті 178 ЦПК України встановлює, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставинах, об`єктивно та безпосередньо досліджених, суд дійшов наступного висновку. Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини 2 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно статей 11, 509 ЦК України, договір є підставою для виникнення зобов`язань. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. І, зобов`язання, які виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до статтей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що 07.05.2021 року між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та відповідачем [PERSON] був укладений договір № 597938 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 25 000,00 грн. Кошти кредиту надані у безготівковій формі шляхом їх перерахування, з яких 20000,00 грн на картковий рахунок споживача, та 5000,00 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язання з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 Договору, строком на 730 днів, з кінцевим терміном повернення 07.05.2023 (включно). Детальні терміни повернення кредиту, визначені в Графіку платежів, що є додатком № 1 до цього Договору. Відповідно до п. 1.5 договору, тип процентної ставки - фіксована. Процента ставка за користування коштами залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних), - за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних (поточні проценти). ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, що підтверджено Платіжним дорученням № 5249 від 07 травня 2021 року. У порушення умов укладеного договору відповідач [PERSON] не виконує належним чином умови кредитного договору. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За змістом статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 21.02.2024 року між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДІДЖИ ФІНАНС" укладено договір факторингу № 2102-24, відповідно до якого ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" передало ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, у тому числі за кредитним договором № 597938 від 07.05.2021, за яким ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 28 256,57 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 14215,57 грн.; заборгованість за відсотками становить 14041,00 грн. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до пункту 1.5. кредитного договору за перший день користування кредитом процентна ставка становить 25% в день, за всі наступні дні - 85 % річних. Оскільки відповідач [PERSON] належним чином не виконав зобов`язання щодо повернення кредитиних коштів та сплати щомісячних платежів по кредиту, то з нього на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитом, у заявленому розмірі, яка відповідно до розрахунку позивача та витягу з Додатку до Договору факторингу № 2102-24 від 21.02.2024 складає 28256,57 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 14215,57 грн.; заборгованість за відсотками - 14041,00 грн. Відповідачем [PERSON] подані розрахунки заборгованості за договором кредиту не спростовані, власних розрахунків останнім не подано, тому розрахунки позивача судом приймаються, як достовірні. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19. Ураховуючи, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, то з нього на користь позивача ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" необхідно стягнути заборгованість за договором № 597938 про надання споживчого кредиту від 07.05.2021 в розмірі 28 256,57 грн. Згідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн. При визначенні суми відшкодування на правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Крім того, як зауважено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 02 липня 2020 року по справі № 362/3912/18 і Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, у додатковій постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц, дійшов висновку та самостійно зменшив судові витрати на професійну правничу допомогу, виходячи із критеріїв реальності та розумності вартості адвокатського гонорару. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний характер. Беручи до уваги порядок подачі доказів, невелику складність судової справи, оцінюючи співмірність витрат зі складністю цієї справи, ціни позову, незначного обсягу юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду, реального часу, необхідного для виконання таких послуг, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідність їх за критерієм реальності, розумності їхнього розміру, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу є документально підтвердженими, проте заявлені витрати в розмірі 6 000,00 грн є явно неспівмірними, і є доцільним стягнути з відповідача 3000,00 грн, зменшивши заявлену суму до стягнення.

Outcome: approved