Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

28 квітня 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс`через систему «Електронний суд» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 26.08.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії № 129653546, у формі електронного документа, відповідно до якого Відповідач отримав від Товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 22400,00 грн. Договір між Товариством та Відповідачем було укладено в електронній формі та підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов Розділу 2 Договору Товариство зобов`язалося надати Відповідачу кредитні кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а Відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за їх користування відповідно до умов, зазначених у Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», що є невід`ємною частиною Договору, текст яких розміщений на сайті Товариства: www.moneyveo.ua. Згідно умов Договору грошові кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на рахунок, використовуючи реквізити платіжної картки вказаної Позичальником в особистому кабінеті, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання Позичальником чергового траншу за Договором. Так, на виконання умов Договору грошові кошти були перераховані Товариством на банківську карту № [NUMBER] , яка була вказана Відповідачем при укладанні Договору. Проте в порушення умов Договору та Правил Позичальник не повернув надані йому кредитні кошти та не сплатив проценти за їх користування в обумовлені сторонами строки. 26.11.2024\~ТОВАРИСТВО З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«МАНІВЕО ШВИДКА\~ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило право вимоги за Договором до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» за Договором Факторингу № МВ-ТП/10. Так, зобов`язання зі сторони кредитора за Договором виконані в повному обсязі, в свою чергу Відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача перед Позивачем становить: 66083,33 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості наданим Позивачу від Первісного кредитора (з дати укладання Договору по дату відступлення права вимоги) та розрахунком заборгованості Позивача (з дати отримання права вимоги станом на дату розірвання Договору). Проценти за\~Договором після\~розірвання Договору\~не нараховуються. Проте Позивач,\~діючи в\~межах своїх\~прав,\~самостійно визначає\~обсяг та\~склад позовних вимог,\~що підлягають\~до стягнення.\~Виключне право\~на визначення позовних вимог належить Позивачу. У зв`язку\~з цим,\~Позивач просить\~суд стягнути частину заборгованості\~за Договором. Загальна сума заборгованості за кредитним договором заявлена до стягнення Позивачем становить 54883,63 грн, з них: заборгованість по кредиту - 22 399,40 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом - 32484,23 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу 5000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відзив на позов не надав. \~\~ Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 26.08.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії № 129653546, у формі електронного документа. Також, 26.08.2024 року сторонами був підписаний Паспорт споживчого кредиту продукту Ф"СМАРТ" до Договору № 129653546 від 26.08.2024 . Відповідно до п.2.1 кредитного договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту у розмірі 27000 грн. 00коп. (двадцять сім тисяч грн. нуль коп.)на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов , зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Відповідно до п. 2.3 кредитного договору кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 11500 грн. 00 коп.(одинадцять тисяч п`ятсот грн. нуль коп.) 26.08.2024 (що є датою надання кредиту). 27.08.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] уклали додаткову угоду до договору № 129653546 від 26.08.2024 року Відповідно до п.1.1 додаткової угоди до договору №№ 129653546 від 26.08.2024 року сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 1500 грн. 00 коп. ( одна тисяча п`ятсот грн. нуль коп.). 30.08.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] уклали додаткову угоду до договору № 129653546 від 26.08.2024 року . Відповідно до п.1.1 додаткової угоди до договору №№ 129653546 від 26.08.2024 року сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 1650 грн. 00 коп. (одна тисяча шістсот п`ятдесят грн.. 00 коп.) 08.09.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] уклали додаткову угоду до договору № 129653546 від 26.08.2024 року. Відповідно до п.1.1 додаткової угоди до договору №№ 129653546 від 26.08.2024 року сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 1050 грн. 00 коп. (одна тисяча п`ятдесят грн. нуль коп.). 18.09.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] уклали додаткову угоду до договору № 129653546 від 26.08.2024 року. Відповідно до п.1.1 додаткової угоди до договору №№ 129653546 від 26.08.2024 року сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 1100 грн. 00 коп . (одна тисяча сто грн. нуль коп.). 22.09.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] уклали додаткову угоду до договору № 129653546 від 26.08.2024 року. Відповідно до п.1.1 додаткової угоди до договору №№ 129653546 від 26.08.2024 року сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 1600 грн. 00 коп. ( одна тисяча шістсот грн. нуль коп.). 23.09.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] уклали додаткову угоду до договору № 129653546 від 26.08.2024 року. Відповідно до п.1.1 додаткової угоди до договору №№ 129653546 від 26.08.2024 року сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 1050 грн. 00коп. ( одна тисяча п`ятдесят грн. нуль коп.). 05.10.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] уклали додаткову угоду до договору № 129653546 від 26.08.2024 року. Відповідно до п.1.1 додаткової угоди до договору №№ 129653546 від 26.08.2024 року сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 1050 грн. 00коп. ( одна тисяча п`ятдесят грн. нуль коп.). 17.10.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] уклали додаткову угоду до договору № 129653546 від 26.08.2024 року. Відповідно до п.1.1 додаткової угоди до договору №№ 129653546 від 26.08.2024 року сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 700 грн. 00 коп. ( сімсот грн. нуль коп.). 18.10.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] уклали додаткову угоду до договору № 129653546 від 26.08.2024 року. Відповідно до п.1.1 додаткової угоди до договору №№ 129653546 від 26.08.2024 року сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 400 грн. 00 коп. (чотириста грн.. нуль коп.). Відповідно чого, загальний розмір кредиту за договором буде складати 21599,40 грн. 21.10.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] уклали додаткову угоду до договору № 129653546 від 26.08.2024 року. Відповідно до п.1.1 додаткової угоди до договору № 129653546 від 26.08.2024 року сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 800 грн. 00 коп. (вісімсот грн.. нуль коп.). Відповідно чого, загальний розмір кредиту за договором буде складати 22399,40 грн. Так, на виконання умов Договору грошові кошти були перераховані Товариством на банківську карту № [NUMBER] , яка була вказана Відповідачем при укладанні Договору в сумі 22400 грн. Перерахування кредитних коштві підтверджується наданими довідками підтвердження щодо здійснення переказів грошових коштів та платіжними дорученнями (заява) на переказ та зарахування грошових коштів на банківську карту отримувача. В подальшому, 26.11.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило право вимоги за Договором № 129653546 від 26.08.2024 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» за Договором Факторингу № МВ-ТП/10. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги від 26 листопада 2024 року Договору факторингу № МВ-ТП/10 від 26.11.2024 від Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну заборгованість (грн..) (сума відступлення грошової вимоги ) на суму 47044,18. Так, зобов`язання зі сторони кредитора за Договором виконані в повному обсязі, в свою чергу Відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача перед Позивачем становить: 66083,33 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості наданим Позивачу від Первісного кредитора (з дати укладання Договору по дату відступлення права вимоги) та розрахунком заборгованості Позивача (з дати отримання права вимоги станом на дату розірвання Договору). Проценти за Договором після розірвання Договору не нараховуються. Проте Позивач, діючи в межах своїх прав, самостійно визначає обсяг та склад позовних вимог, що підлягають до стягнення. Виключне право на визначення позовних вимог належить Позивачу. У зв`язку з цим, Позивач просить суд стягнути частину заборгованості за Договором. Загальна сума заборгованості за кредитним договором № 129653546 від 26.08.2024 року становить 54883,63 грн, з них: заборгованість по кредиту - 22 399,40 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом - 32484,23 грн. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1\~ст. 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1\~статті 205 ЦК України\~визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до\~ст. 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). Статтею 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1\~ст. 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з ч.2\~ст.639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. ч. 12, 13\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь в судовому розгляді справи. Згідно з п. 2 ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Отже, чинне законодавство України надає можливість укладати кредитні договори у формі електронного документу з використанням електронних підписів сторонами. Згідно\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.1\~ст.1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1\~ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно\~ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1\~ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1\~ст.76 ЦПК). Відповідно до ч.2\~ст.77 ЦПК\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частинами 1, 5, 6\~ст. 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. ч. 1, 2\~ст. 89 ЦПК України). Судом встановлено, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за Договором, надавши відповідачу кредит у встановленому Договором розмірі, а відповідач порушила умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та порядку. Позивачем належними та допустимими доказами доведено факт укладення кредитного договору між сторонами, факт відступлення права вимоги та правомірність нарахування відсотків по кредиту, протилежного суду не доведено, а відтак, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 5000 грн. в рахунок отримання правничої допомоги витрат на правову допомогу, слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається\~ст. 137 ЦПК України. Згідно ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3\~ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано копію договору №5 про надання правової допомоги від 02.12.2024 укладеного між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та Адвокатським бюро «ЛІГА ЮРИДИЧНИХ ТЕХНОЛОГІЙ ТА ІННОВАЦІЙ» та додаткову угоду №488 від 30.12.2024 про надання правової допомоги до Договору №5 від 02 грудня 2024 року, Акт прийому-передачі наданих послуг відповідно до Договору про надання правової допомоги № 5 від 02 грудня 2024 року, платіжну інструкцію кредитного переказу коштів № 1 388. Суд використовуючи практику Верховного Суду, зазначає, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 20.09.2018 у справі №751/3840/15-ц зазначила, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.). Саме наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та Касаційного Адміністративного Суду від 17.09.2019 у справі №810/3806/18, від 31.03.2020 у справі №726/549/19. Щодо цього питання свою позицію висловив КАС і у постанові від 16.04.2020 у справі №727/4597/19., зазначивши, що аналіз спеціального законодавства щодо діяльності адвоката дає право зробити висновок про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при оплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форми такого документа Отже, суд вважає, що позивачем надані достатні та допустимі докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу та вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачену позивачем суму судового збору у розмірі 2422,40 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved