Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 26.11.2005 вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 218. У шлюбі у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На сьогоднішній день їхня з відповідачем донька [PERSON] є повнолітньою. Причиною розірвання шлюбу є те, що в них з відповідачем різні характери та погляди на життя, в тому числі, і на сімейні відносини, на роль чоловіка і жінки в житті сім`ї, на роль батька в житті дітей, на порядок витрачання коштів з сімейного бюджету. Через це в них часто виникали непорозуміння, суперечки, сварки, в ході яких вони ображали та принижували один одного, в тому числі, образливими принизливими нецензурними словами. Крім того, протягом останніх трьох років відповідач почав систематично зловживати алкоголем. В стані алкогольного сп`яніння відповідач стає безпричинно агресивним, ображає позивачку і дітей, погрожує підпалом їхнього спільного будинку. Всі їхні сварки відбуваються в присутності їхніх дітей, що негативно впливає на їхній психологічний розвиток. Це призвело до того, що їхня з відповідачем сім`я розпалася. Хоч вони і зареєстровані та проживають за одною адресою, але як подружжя вони не живуть. Вважає, що їхніх шлюб розпався остаточно. Вона миритися не бажає і вважає, що примирення між ними є неможливим. На сьогоднішній день їхній шлюб носить формальний характер. Перебування у шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей. Вона не хоче, щоб доньки дивилися на таку поведінку відповідача і вважали її нормою. Спору щодо місця проживання їхньої малолітньої доньки в них з відповідачем немає. Оскільки відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи, то аліменти на утримання молодшої дочки вона з нього стягувати не буде. Питання поділу спільно придбаного майна вони вирішать окремо. Посилаючись на викладене, просила розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 26.11.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 218. Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, в окремо поданій заяві просила розглянути справу без її участі. Також вказала, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, повідомлений судом про дату час та місце розгляду справи шляхом направлення на адресу його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, ухвали про відкриття провадження у справі, копії позову з додатками та судових повісток. Вказана кореспонденція з штриховим ідентифікатором 0610247619413 вручена 28.04.2025 відповідачу, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 0691002746088. Про причини неявки в судове засідання відповідач не повідомив, будь-яких клопотань чи заяв від нього не надходило. Також 15.05.2025 до суду повернуто конверт з відправленням, згідно довідки підприємства поштового зв`язку причина невручення: «адресат відсутній за вказаною адресою». У постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки. Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення та можливе вирішення спору по суті, не відкладаючи розгляду справи. Згідно ч. 5 ст. 259, ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 26.11.2005 у відділі реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про що складено відповідний актовий запис № 218, що підтверджує свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 26.11.2005. У шлюбі в сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом про народження № 86 від 28.09.2006, складеним відділом рацсу Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області, свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 28.09.2006, та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом про народження № 27 від 18.03.2015, свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 18.03.2015. Малолітня [PERSON] проживає разом із сторонами та між ними відсутній спір щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, однак шлюбні стосунки припинили і поновлювати їх позивач не має наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. Шлюб існує формально та втратив своє значення і не може бути поновлений в зв`язку з категоричним запереченням позивача, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України. Частиною першою зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач від сплати судового збору звільнений на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Тому, враховуючи задоволення позову, сплачений судовий збір у розмірі 1 211,20 грн за подання позовної заяви слід компенсувати позивачу за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved