Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

Позивачка просить визнати за нею право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування після смерті матері [PERSON] . Решта квартири успадкована відповідачами. Позивачка покликається на відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа, що знаходиться у відповідача, котрий відмовився надати його добровільно. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 07 лютого 2017 року Мукачівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (актовий запис № 117 від 28.01.2017 р.). Померла є матерію позивачки. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 28 грудня 1972 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Зміна прізвища позивачки з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (серія [NUMBER] від 14 серпня 1993 року). Заповіту [PERSON] не залишила у зв`язку з чим спадкування відбулось за законом. 07 лютого 2017 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу Біловар І.О. із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець першої черги за законом. На підставі зазначеної заяви 07.02.2017 р. приватним нотаріусом Біловар І.О. заведено спадкову справу № 4/2017 у Спадковому реєстрі 60209272 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Крім того, як спадкоємець першої черги за законом, спадщину прийняв чоловік померлої та батько позивачки - [PERSON] , оскільки постійно проживав разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини та протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Постановою приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу № 241/02-31 від 03.09.2018 відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що частка померлої у вищевказаному майні не визначена. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 грудня 2019 року визначено, що частки кожного зі співвласників квартири [ADDRESS] , а саме [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на момент смерті [PERSON] були рівними і становили по 1/3 частки. Оскільки спадщину прийняло два спадкоємця за законом першої черги частка позивачки у праві власності на квартиру [ADDRESS] дорівнює 1/6. [INFO] [PERSON] помер, про що 15.09.2018 складено актовий запис № 669. Відповідно до заповіту від 08.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу (реєстраційне посвідчення № 133 від 24.10.2007 р.), [PERSON] заповів у рівних частках все своє майно сину [PERSON] в 1/3 частці та внукам: [PERSON] [INFO] в 1/3 частці, [PERSON] [INFO] в 1/3 частці. Згідно з витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Перестою Я.О. 25.09.2018 заведено спадкову справу № 10/2018. За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 02.08.2019 р. приватним нотаріусом Мукачівського нотаріального округу (серія та номер 1492), за спадкоємцями [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за кожним зареєстровано право власності на 1/9 частку квартири [ADDRESS] . Також за спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] рахується право власності за кожним на 1/3 частку зазначеної квартири. Постановою державного нотаріуса Першої мукачівської державної нотаріальної контори №121/02-31 від 28.03.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належало її матері [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] , оскільки нотаріусу не подано документів які посвідчують право власності на спадкове майно. За твердженням позивачки, надати оригінал свідоцтва про право власності на житло вона не має можливості, оскільки цей документ знаходиться у відповідача [PERSON] , який відмовляється його подати нотаріусу. Згідно з положеннями 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Порядок прийняття спадщини врегульований статтями 1268-1269 ЦК України. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша 1 статті 1270 ЦК України). Відповідно до статті 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (стаття 1297 ЦК України). Відповідно до статті\~67 Закону України "Про нотаріат"\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці другому пункту 23\~постанови Пленумом Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на викладене позивачка обґрунтовано вважає, що існують правові підстави для визнання за нею права власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] , як за спадкоємицею першої черги за законом після [PERSON] , померлої [INFO] . Суд погоджується з думкою позивачки й на цій підставі задовольняє заявлену нею вимогу. Ухвалюючи рішення\~по суті\~справи, суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами відповідно до статті 141 ЦПК України, згідно з частиною першою якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних. Звертаючись до суду, позивачка сплатила судовий збір у розмірі 2654,50 грн, які підлягають стягненню з відповідачів на її користь у рівних частках. На підставі викладеного суд,

Outcome: approved