Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

23 січня 2025 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті [INFO] його бабусі, [PERSON] , [INFO] в м. Тула, Тульської області Російської Федерації. В обґрунтування заяви вказав, що у зв`язку із тим, що смерть бабусі настала на території іноземної держави, з якою припинено будь які дипломатичні відносини, то консульська дія з реєстрації смерті громадян України, померлих за кордоном, не може бути вчинена Посольством України в РФ. Тому заявник просить заяву задоволити та встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] в м. Тула, Тульської області Російської Федерації. Представник заявника в судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримав та просить задовольнити їх. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є онуком [PERSON] , яка 19.02.2013 року виїхала за межі території України на постійне місце проживання в Російську Федерацію, місто Тула. [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла в м. Тула, Тульської області Російської Федерації. За життя, 14.10.2002 року [PERSON] склала заповіт на [PERSON] , однак, заявник позбавлений можливості оформити спадщину, оскільки відсутні документи, що підтверджують факт смерті спадкодавця, так як смерть бабусі настала на території іноземної держави, з якою припинено будь які дипломатичні відносини. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. Відповідно ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» у редакції від 23.12.2022, документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. На час дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, ст. 13 даної Конвенції було передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Крім того, документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних сторін доказовою силою офіційних документів. 23.12.2022 набрав чинності Закон України від 01.12.2022 №2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993». Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з Російською Федерацією та республікою Білорусь дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України від 22.01.1993 та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28.03.1997 та вихід України з Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997. Таким чином, дія Конвенції від 22.01.1993р. та Протоколу від 28.03.1997р. зупинена з 27.12.22 р. Зважаючи на припинення дипломатичних відносин та закриття всіх консульських установ, консульська дія з реєстрації смерті громадян України, померлих за кордоном, не може бути вчинена Посольством України в РФ. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно зі ст.17Закону України «Про державнуреєстрацію актівцивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для забезпечення його прав і законних інтересів як спадкоємця на території України. Вирішуючи заяву про встановлення факту суд вважає що факт смерті особи доведено у визначеному законом порядку доказами, які можуть бути надані суду, за обставин, які існують і розумних сумнівів щодо достовірності даної обставини у суду немає. За таких обставин, дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх допустимість, достатність, достовірність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає обґрунтованою і доходить висновку про можливість її задоволення. За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті його бабусі, [PERSON] , обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved