Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

17.04.2025 до Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшла вказана позовна заява в якій позивачка просить суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір стягуваних на її користь аліментів з відповідача на утримання їх спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з розміру 1/6 частина заробітку на частина заробітку відповідача. В обґрунтування позову вказувала, що рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання їх спільного неповнолітнього сина у розмірі частки від доходу відповідача, проте 02.01.2019 року рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області задоволено позовну заяву відповідача про зменшення розміру аліментів з частини доходу відповідача, на 1/6 частину, оскільки на його утриманні перебував неповнолітній син від іншого шлюбу [PERSON] , [INFO] , якого відповідач виховував самостійно. Оскільки на даний час [PERSON] є повнолітнім, у відповідача зменшилася кількість утриманців, а тому позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, оскільки її доходів не вистачає на самостійне утримання неповнолітнього сина [PERSON] . Позивач, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, правом на участь в судовому засіданні не скористалася, заперечень щодо заочного розгляду справи не висловила. Відповідач, будучи повідомленим належним чином про дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань щодо розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. За відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів у силу\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, встановивши правовідносини, які існують між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що в період з 23.08.2008 року по 21.12.2016 року сторони перебували в шлюбі, в період якого у них народився син - [PERSON] , [INFO] , батьками якого у свідоцтві про народження записані сторони по справі, що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про шлюб, народження дитини та рішенням суду про розірвання шлюбу а.с.7, 9, 10). Малолітній [PERSON] проживає з матір`ю, що підтверджено довідкою з місця проживання від 16.04.2025 (а.с. 11). Наказом Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 18.09.2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх спільного сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5 зворот). Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02.01.2019 року задоволено позовну заяву [PERSON] та розмір аліментів, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] за наказом Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 18.09.2017 року зменшено до 1/6 частини його заробітку, у зв`язку із перебуванням на утриманні [PERSON] , на час ухвалення вищезазначеного рішення суду, неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , якого [PERSON] виховував самостійно. [INFO] [PERSON] досяг повноліття, а отже, як зазначає позивач, у відповідача зменшилася кількість утриманців, що не заперечив та не спростував у змагальному судовому процесі відповідач. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ т.\~181\~СК України,\~способи виконання\~батьками обов`язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За\~домовленістю між\~батьками дитини\~той із\~них,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~може брати\~участь у\~її утриманні\~в грошовій\~і (або)\~натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.3 ст.183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розгляд справ судами має здійснюватися з дотриманням принципів змагальності, справедливості, добросовісності та розумності, що є загальними засадами цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України), а також основоположних засад (принципів) цивільного судочинства (частина третя статті 2 ЦПК України). Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.04.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 182, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, виходячи з того, що відповідач є працездатним, (іншого перед судом не доведено) і як батько зобов`язаний матеріально утримувати свого сина, забезпечивши його необхідними благами, що потрібні для життя та виховання, враховує суд і вік дитини [PERSON] , який досяг 12 річного віку, відповідно перебуває у віці активного розвитку, зростання, відповідно його утримання потребує витрат як на активне харчування, так і на забезпечення сезонним одягом, тощо. Оскільки матеріальний стан відповідача змінився, його син [PERSON] , який перебував на утриманні батька, досяг повноліття, то суд приходить до висновку про доведення позивачем обставин, що свідчать про поліпшення матеріального становища відповідача за рахунок припинення обов`язку сплати аліментів на утриманням сина [PERSON] , а отже наявність підстав для задоволення позову та збільшення розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утриманням їх малолітнього сина [PERSON] до рівня частини доходу (заробітку) відповідача, що відповідатиме найкращим інтересам малолітньої дитини - [PERSON] . Оскільки позов задоволено, позивач є звільненою від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved