Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

ТОВ «Полтаваенергозбут» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. Свій позов обґрунтували тим, що ТОВ «Полтаваенергозбут» з 01 січня 2019 року згідно з виданою ліцензією на підставі постанови НКРЕКП № 575 від 26.06.2018 року здійснює діяльність з постачання електричної енергії споживачам. Зазначає, що з 25.09.2002 власником кв. [ADDRESS] , є [PERSON] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №407210844 від 09.12.2024. Однак за вказаною адресою зареєстровані та проживають [PERSON] та [PERSON] . 01.01.2019 [PERSON] та [PERSON] приєдналися до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого на веб-сайті постачальника, на умовах комерційної пропозиції постачальника №8-УП, яка діє виключно для побутових споживачів, з присвоєним особовим рахунком № [NUMBER] , ЕІС-код точки постачання 62Z1651850203702, за об`єктом споживання, розташованим за адресою: [ADDRESS] . З моменту акцептування вказаного договору в установленому ПРРЕЕ порядку [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «Полтаваенергозбут» набули всіх прав та обов`язків за Договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання), згідно з умовами договору та чинним законодавством України. За період з 01.11.2021 по 01.02.2024 [PERSON] та [PERSON] спожили 6708,00 кВт.год., внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 12143,28 грн. 11.04.2025 представник позивача подав клопотання про заміну первісного співвідповідача [PERSON] на належного співвідповідача [PERSON] , зазначаючи наступне. Первісний відповідач [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті спадкоємцями дружиною [PERSON] , донькою [PERSON] , сином [PERSON] та донькою [PERSON] прийнято спадщину, яка складається з квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно в клопотанні просив замінити на належного співвідповідача [PERSON] , оскільки на момент смерті батька вона була повнолітньою та дієздатною. Просив стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на корить позивача заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 12143,28 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн. Ухвалою суду від 14.01.2025 було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. В ході розгляду справи ухвалою суду від 14.04.2025 було задоволено клопотання представника позивача та замінено первісного співвідповідача [PERSON] на належного співвідповідача [PERSON] . Представник позивача\~в судовому\~засіданні позовні\~вимоги підтримав\~та просив\~їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомляли, відзиви та заперечення проти позову не надали. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 11 ЦК України визначено, що підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. За змістом статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать, в точу числі послуги з постачання та розподілу електричної енергії Відповідно до ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. За вимогами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно з п. 4.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Відповідно до п. 4.7 ПРРЕЕ, оплата електричної енергії здійснюється побутовим споживачем виходячи з умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і може, зокрема, бути у формі оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. Згідно з п. 4.8 ПРРЕЕ, форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору). Відповідно до підпункту 1 п. 5.2.1 ПРРЕЕ, електропостачальник має право: на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів. Пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ, передбачено, що, зокрема, споживач електричної енергії зобов`язаний: 1) користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); 2) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 3) за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору. Абзацом 5 п. 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Згідно з п. 3.2.14 ПРРЕЕ, договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Постановою НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території суб`єктами господарювання, які провадять діяльність з передачі електричної енергії локальними (місцевими) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом, які мають намір отримати ліцензію на розподіл електричної енергії та на яких не поширюються вимоги пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону (далі - ліцензіати). ТОВ «Полтаваенергозбут» з 01 січня 2019 року згідно з виданою ліцензією на підставі постанови НКРЕКП № 575 від 26.06.2018 здійснює діяльність з постачання електричної енергії споживачам. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору. Умови цього договору є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018 № 312 затверджено форму заяви-приєднання. Згідно п. 2 вказаної Постанови укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Судом встановлено, що власниками квартири за адресою: [ADDRESS] , були [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 25.09.2002 Бюро приватизації м. Миргород (а.с. 155). 22.06.2010 [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом 2-ої Миргородської державної нотаріальної контори Смагою Л.М. 22.06.2010 року, реєстровий №1490, після смерті свого батька [PERSON] отримав у спадщину 1/2 частину квартири [ADDRESS] (а.с. 156). З 01.01.2019 [PERSON] як власник квартири приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого на веб-сайті постачальника, на умовах комерційної пропозиції постачальника №8-УП, яка діє виключно для побутових споживачів, з присвоєним особовим рахунком № [NUMBER] , ЕІС-код точки постачання 62Z1651850203702, за об`єктом споживання, розташованим за адресою: [ADDRESS] , шляхом фактичного споживання та оплати електричної енергії за вказаною адресою. При цьому, доказів того, що відповідачка [PERSON] зареєстрована за вказаної адресою та приєдналася до вказаного договору суду не надано. Натомість матеріали справи містять інформацію про те, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 30.11.2018 (а.с. 126,132). Постачальник, продаючи електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок останнього, за період з 01.11.2021 по 01.02.2024 виконував умови договору належним чином, та споживачем у вказаний період спожито електричної енергії на загальну суму 12143,28 грн. Згідно розрахунку заборгованості за період з травня 2021 року по січень 2024 року проводилась часткова оплата наданих послуг (а.с. 8). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Диканським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 128). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Макаровою Н.О. була заведена спадкова справа № 90/2023 (а.с. 124-165). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Макаренко Н.О. 09.11.2023, зареєстровано в реєстрі за №1904, спадкоємцями квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , є: донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , та дружина [PERSON] , [INFO] (а.с. 164). В позовній заяві позивачем заявлено вимоги про солідарне стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію до [PERSON] , яка зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , і була споживачем електроенергії за період з 01.11.2021 по 01.02.2024, та до доньки спадкодавця [PERSON] [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті свого батька. Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Згідно ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. За правилом ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. У постанові Верховного Суду від 22.01.2020 у справі №306/2000/16-ц зазначено, що при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Отже, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим по відношенню до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора. ТОВ «Полтаваенергозбут» стало відомо про коло спадкоємців після смерті [PERSON] , до якого при зверненні до суду було пред`явлено позовні вимоги, лише 01.04.2025 з матеріалів спадкової справи №90/2023, наданої приватним нотаріусом Макаренко Н.О. За таких обставин, суд приходить до переконання, що спадкоємці за законом померлого [PERSON] в силу вимог ст.ст. 1281, 1282 ЦК України зобов`язані задовольнити вимоги кредитора у межах вартості успадкованого ними майна. Відповідно до ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. На підставі доказів встановлені фактичні обставини правовідносин сторін (в контексті викладених вище норм законодавства) свідчать, що в ході розгляду справи підтверджено заявлений позивачем факт існування між позивачем та [PERSON] договірних правовідносин, предметом яких є постачання позивачем електричної енергії за адресою нерухомого майна, а також виникнення у [PERSON] в зв`язку із цим обов`язку здійснювати оплату за спожиту електроенергію, однак такий обв`язок не виконувався в повному обсязі. [PERSON] як споживач електричної енергії, споживав електричну енергію, однак оплату за неї здійснював не в повному обсязі, чим порушив свої зобов`язання по договору про постачання електроенергії постачальником універсальних послуг перед ТОВ «Полтаваенергозбут», внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 12143,28 грн. Розмір вказаної заборгованості відповідачами не спростований. Спадкоємцями [PERSON] є його дружина та діти, які успадкували по 1/4 частині квартири, яка належала спадкодавцю, тому за борговими зобов`язаннями спадкодавця повинні відповідати в межах отриманої спадщини. Відповідно позовні вимоги ТОВ «Полтаваенергозбут» підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємців власника майна, суми заборгованості в межах прийнятої спадщини, тобто 1/4 частини майна (12143,28грн. : 4=3035,82 грн.) з кожної. Вимог до інших спадкоємців [PERSON] позивачем не заявлено. З огляду на зазначене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір по 757,00 грн. з кожної. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial