Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

у жовтні 2023 року ТОВ «Теплопостачсервіс» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 01.07.2014 року ТОВ «Теплопостачсервіс» є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та надає зазначені послуги, в тому числі і в будинку [ADDRESS] , у якому [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та споживачем житлово-комунальних послуг. Позивач нараховує плату за послуги, а також формує і надає споживачу рахунки на оплату комунальних послуг, згідно затверджених уповноваженими органами тарифів, зокрема - рахунки на оплату послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води. Між позивачем і відповідачем 6 листопада 2018 року укладено договір № 19/14/679 «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води», у якому погодили всі істотні умови, в т.ч. умови про предмет договору та про порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідач регулярно отримує ці комунальні послуги, не відмовляється від них, та фактично споживає їх. Жодного разу не звернулася до позивача із запереченнями щодо боргу, що кожного місяця вказується в рахунках, що говорить про визнання нею боргу. А тому, сума нарахованої заборгованості є безспірною. Відповідач систематично не виконує належним чином своїх зобов`язань з оплати вказаних послуг, внаслідок чого, на момент звернення позивача до суду утворилась заборгованість за надані послуги за період з листопада 2018 року по липень 2023 року з централізованого опалення в розмірі 4545,19 гривень; за послуги з централізованого постачання гарячої води - 1066,64 гривень. У зв`язку з тим, що відповідач не сплатила вказані вище суми боргу, чим прострочила виконання зобов`язання, остання зобов`язана відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України також сплатити: суму інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості за послугу з централізованого опалення у розмірі 305,47 грн; суму інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості за послугу з централізованого постачання гарячої води у розмірі 94,24 грн.; 3% річних, нарахованих на суму заборгованості за послугу з централізованого опалення у розмірі 121,43 грн.; 3% річних, нарахованих на суму заборгованості за послугу з централізованого постачання гарячої води у розмірі 39.64 грн.. Позивач ТОВ «Теплопостачсервіс» просить суд стягнути з боржника [PERSON] на їх користь зазначену вище заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, а також відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду - 2684 грн. Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 7 лютого 2024 року позов ТОВ «Теплопостачсервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, задоволено; стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Теплопостачсервіс» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення у розмірі 4545,19 грн., централізованого постачання гарячої води у розмірі 1066 гривень 64 копійок, інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення у розмірі 305,47 грн., інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого постачання гарячої води у розмірі 94,24 грн., 3 % річних, нарахованих на суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення у розмірі 121,43 грн., 3 % річних, нарахованих на суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого постачання гарячої води у розмірі 39,64 грн.; судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн., що разом складає належну до стягнення суму 32244,78 грн. (а.с. 26-31). 20.05.2024 відповідач [PERSON] подала до суду клопотання про поновлення строку та заяву про перегляд заочного рішення (а.с. 35-36). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 6 листопада 2024 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення у справі №752/21472/23 за позовом «Теплопостачсервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, задоволено; заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 7 лютого 2024 року по цивільній справі №75221472/23 за позовом ТОВ «Теплопостачсервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, скасовано (а.мс. 49-50). 21.05.2025 в системі «Електронний суд» представником позивача подано заяву, в якій просить закрити провадження в справі в частині стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги із постачання теплової енергії у розмірі 4545,19 грн. та із постачання гарячої води у розмірі 1066,64 грн., оскільки відповідачем сплачено вказану заборгованість. Просять суд стягнути інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення у розмірі 305,47 грн., інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого постачання гарячої води у розмірі 94,24 грн., 3 % річних, нарахованих на суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення у розмірі 121,43 грн., 3 % річних, нарахованих на суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого постачання гарячої води у розмірі 39,64 грн.; судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн.. В судове засідання сторони не прибули, про час, день та місце розгляду справи повідомлялися судом у встановленому законом порядку. Представником позивача в системі «Електронний суд» подано заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника. Відповідач про причини неявки суд не повідомила. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що ТОВ «Теплопостачсервіс» з 01.07.2014 є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] . ТОВ «Теплопостачсервіс» як юридична особа здійснює діяльність з постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02.04.2018 (а.с. 11). [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] у зв`язку з чим, вона є споживачем послуг, які надає позивач (а.с. 6). Згідно з Рішенням Київської міської ради від 27.10.2022 року № 5538/5579 вулиця Академіка Вільямса в Голосіївському районі перейменовано на вулицю Степана Рудницького. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 162 ЖК УРСР передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. 10 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (Закон), яким регулюються відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуги з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до споживачів житлово-комунальних послуг відносяться індивідуальний та колективний споживачі. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг визначені статтями 7, 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановленні відповідними договорами (пункт 1 та пункт 5 частина 2 статті 7 Закону), а обов`язком виконавця забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов їх виконання згідно типовим договором ( п. 1, п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону). Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частиною 1 ст. 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно п. 8 Правил, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої воді і водовідведення. Додержуючись вимог законодавства, між ТОВ «Теплопостачсервіс» і відповідачем 6 листопада 2018 року укладено договір № 19/14/679 «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води», у якому погодили у т.ч. умови про предмет договору та про порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги (а.с. 4-5). Умовами вказаного договору, зокрема, ст. 16 договору, визначено обов`язок споживача, а саме оплачувати послуги в установлений договором строк. Відповідач від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялася (не відключалася) та фактично споживала їх. Жодного разу не зверталася до позивача із запереченнями щодо боргу, що кожного місяця вказується в рахунках. Матеріали справи не містять доказів ненадання позивачем послуг відповідачу, так само як і звернень останньої з приводу відмови від отримання таких послуг. За п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 плата за надані послуги вносяться споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплої енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, згідно з зазначеними нормами законодавства відповідач зобов`язана оплатити спожиті послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. Відповідач своєчасно не сплачувала за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, в результаті чого, утворилась заборгованість. На підтвердження ТОВ «Теплопостачсервіс» надало суду розрахунок заборгованості. Разом з тим, після відкриття провадження у справі відповідач сплатила заборгованість за постачання теплової енергії у розмірі 4545,19 грн. та за постачання гарячої води у розмірі 1066,64 грн., що підтверджується копіями квитанцій від 30.11.2023 та 01.12.2023 (а.с. 37-39). 21.05.2025 в системі «Електронний суд» представником позивача подано заяву, в якій просить закрити провадження в справі в частині стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги із постачання теплової енергії у розмірі 4545,19 грн. та із постачання гарячої води у розмірі 1066,64 грн., оскільки відповідачем сплачено вказану заборгованість. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.05.2025 заяву представника ТОВ «Теплопостачсервіс» про закриття провадження у справі задоволено; провадження у вказаній справі в частині стягнення заборгованості за надані послуги із постачання теплової енергії та постачання гарячої води закрито у зв`язку із відмовою позивача від позову. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до розрахунку 3-х% річних та інфляційних втрат (а.с. 9) в зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання, позивачем за період з листопада 2018 року по січень 2022 року було нараховано суму 3% річних нарахованих на суму заборгованості за послугу з централізованого опалення у розмірі 121,43 грн.; за постачання гарячої води у розмірі 39,64 грн. та суму інфляційних витрат, нарахованих на суму заборгованості за послугу з централізованого опалення у розмірі 305,47 грн.; за постачання гарячої води у розмірі 94,24 грн.. Враховуючи викладене та беручи до уваги, що відповідач сплатила заборгованість за надані комунальні послуги після звернення позивачем з позовом до суду, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Теплопостачсервіс» в частині стягнення 3% річних нарахованих на суму заборгованості за послугу з централізованого опалення у розмірі 121,43 грн. та за постачання гарячої води у розмірі 39,64 грн.; суми інфляційних витрат, нарахованих на суму заборгованості за послугу з централізованого опалення у розмірі 305,47 грн. та за постачання гарячої води у розмірі 94,24 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Частиною третьою статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Оскільки ТОВ «Теплопостачсервіс» не підтримувало своїх позовних вимог в частині стягнення основного боргу унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved