Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

27 лютого 2024 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява позивача ТОВ «Харківгаз Збут», подана його представником до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» з 01.07.2015 року згідно з Постановою НКРЕКП №1588 від 21.05.2015 року забезпечує природним газом населення міста Харкова для побутових потреб шляхом його постачання до об`єктів споживачів - житлових будинків, надає послуги з газопостачання. За адресою [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на імя [PERSON] . Відповідно до п. 2 Розділу III «Правил постачання природного газу», затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2496, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1382/27827 постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Представник позивача зазначає, що постачання природного газу відбулось в результаті цивільно-правових відносин на підставі угоди на постачання природного газу, яка була укладена шляхом вчинення конклюдентних дій, а саме - в силу загальних приписів цивільного законодавства, оскільки замість відповіді про прийняття пропозиції укласти договір, контрагент може вчинити дії, які підтверджують наявність правовідносин між контрагентами, зокрема прийняти товар, сплатити відповідні суми, підписати документи, які підтверджують факт отримання послуги, тощо. Вчинення таких конклюдентних дій означає згоду споживача на укладання договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач нерегулярними оплатами підтверджував факт споживання послуги з газопостачання та приєднання до умов типового договору. Однак, внаслідок систематичного нехтування боржником своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання утворилася значна сума заборгованості за період з 01.01.2022 року по 30.04.2022 року, що склала 5439,52 грн. 05.05.2023 року ТОВ «Харківгаз Збут» звернулось до Жовтневого районного суду м. Харкова із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання з [PERSON] , сплативши судовий збір 268,40 грн. 08 травня 2023 року Жовтневим районним судом м. Харкова було видано судовий наказ у справі №639/2098/23 за заявою ТОВ «Харківгаз Збут» про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання в розмірі 5439,52 грн., а також судовий збір в сумі 268,40 грн. 24 травня 2023 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова було скасовано судовий наказ у справі №639/2098/23. Приймаючи до уваги, що існує спір про право, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.03.2024 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання. Призначено судове засідання. 15 березня 2024 року на адресу суду надійшли заперечення відповідача [PERSON] , проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Крім того просила залучити до справі в якості третьої особи на стороні відповідача ПАТ «Мегабанк». 26 березня 2024 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого з позовними вимогами не погодилась, зазначила, що заборгованості перед позивачем не має та просила відмовити у задоволені позовних вимог ТОВ «Харківгаз Збут» у повному обсязі. Зазначаючи про заборгованість за період з 01.01.2022 р. по 30.04.2022 р. позивач надає розрахунки з 01.10.2021 р., тобто сума нарахувань за зазначений в вимогах період не співпадає з реальною сумою. Тобто початок розрахунку йде з фіктивної суми з фіктивними показниками - 900,72 куб.м, за жовтень 2021 р. на суму 7196 грн. 75 коп. Реальні показники - 189 куб.м, на суму 1510,11 грн. Як стверджує позивач ТОВ «Харківгаз Збут» обов`язки з ведення обліку фактично спожитого побутовим споживачем природного газу покладені на оператора ГТМ, а ТОВ «Харківгаз Збут» зобов`язаний використовувати надану оператором ГРМ інформацію, то позивач повинен знати, що показники лічильника за жовтень 2021 р. складають 32160 - 31971 (189 куб.м.). Якщо позивач вважав, що домогосподарством відповідача використано 900,72 куб.м., то ТОВ «Харківгаз Збут» був зобов`язаний надіслати мені квитанцію до оплати за жовтень 2021 р. з такими показниками з сумою 7196,75 грн., але таких квитанцій не надходило. Відповідач вважає, що ці фіктивні цифри були підроблені пізніше, також зауважила, що у лічильний не існує такого поняття як соті. Тому, вперше побачивши такі фіктивні розрахунки у судовому наказі від 08.05.2023 р. Жовтневого районного суду, оскаржила його та подала заяву про приведення до відповідності з дійсними показниками лічильника даних. Незважаючи на те, що кожного місяця першого числа відповідачем передаються показники лічильника та в порушенні постанови НКРЕКП №1518 від 23.11.2018 р. «щодо заборони ПАТ «Харківміськгаз» приводити об`єми використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов при здійсненні комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами як ПАТ «Харківміськгаз» (ТОВ «Газорозподільні мережі України») так і позивачем ТОВ «Харківгаз Збут» в розрахунки включені протиречащі постанові коефіцієнти. Заборгованості за постачання газу перед ТОВ «Харківгаз Збут» відповідач не має, оскільки за зазначений позивачем період сплатила: 01.01.2022 - 31.01.2022 - (32838 - 32597) - 241 куб. - 1925,59 грн., 01.02.2022 - 28.02.2022 - (33065 - 32838) - 227 куб. - 1813,73 грн., 01.03.2022 - 31.03.2022 - (33302 - 33065) - 237 куб. - 1893,63 грн., 01.04.2022 - 30.04.2022 - (33487 - 33302) - 185 куб. - 1478,15 грн. Проте позивач ТОВ «Харківгаз Збут» стверджує, що ці сплати не надходили на рахунки підприємства. Відповідно до ст. 1091 ЦК України «Про виконання платіжного доручення «Банк, прийнявший платіжне дорученняч платника, повинен перерахувати вказану грошову суму банку одержувача для її зарахування на рахунок особи, визначеної у платіжному дорученні». Оскільки 02.06.2022 р. Національним банком України АТ «Мегабанк» було виведено з фінансового ринку банківських послуг відповідачем 30.08.2022 р. була подана заява про повернення грошових коштів до АТ «Мегабанк». На даний час кошти АТ «Мегабанком» не повернуті. Зазначила, що сплачувала ТОВ «Харківгаз Збут» за постачання газу своєчасно. Лише за зазначений в позовних вимогах період 02.2022 р., 03.2022 р., 04.2022 р. у зв`язку з початком війни, введенням воєнного стану, постійних обстрілів та руйнувань м. Харкова, коли усі відділення банків були зачинені, оплата за комунальні послуги була здійснення у травні 2022 р. Тобто вбачається причино-наслідковий зв`язок; якби не почалась війна, оплата за комунальні послуги здійснювалась кожного місяця до 20 числа і ТОВ «Харківгаз Збут» отримав на свій рахунок відповідні грошові суми. Та відповідно до цього якби Національний банк України не ліквідував АТ «Мегабанк» саме в той період та АТ «Мегабанк» виконав свої обов`язки про платіжні доручення (або якщо я сплатила пізніше ліквідації АТ «Мегабанк», то це відбулося в інших відділеннях банків). 02 грудня 2024 року до канцелярії суду надійшла заява представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» адвоката Романенко Олександра Миколайовича про уточнення позовних вимог. При подачі уточненої позовної заяви, представником позивача зазанчено, що вона подана з підписом представника позивача, а також уточнені обставини щодо періоду нарахування заборгованості. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 грудня 2024 року уточнену позовну заяву повернуто заявникові. Під час розгляду справи виявлені недоліки при подачі позову до суду, а саме позовна заява не підписана представником позивача адвокатом Хом`як Р.В.. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 грудня 2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання залишено\~без руху. Надано строк для усунення вказаних недоліків, протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. 12 грудня 2024 року на адресу суду, на виконання вищезазначеної ухвали, від представника позивача Романенко О.М. надійшла заява про усунення вказаних недоліків. Відповідно до ч.12 ст. 187 ЦПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Ухвалою суду від 16 грудня 2024 року продовжено розгляд цивільної справи №639/1014/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання. \~ \~ \~ \~Призначено судове засідання. В судовому засіданні представник позивача Романенко О.М. наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову ТОВ «Харківгаз Збут» посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, просила відмовити в задовленні позовних вимог. Суд вислухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що ТОВ «Харківгаз Збут» з 01.07.2015 здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України. На ТОВ «Харківгаз Збут» покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу населенню Харківської області згідно Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Харківгаз Збут» за адресою: [ADDRESS] та на її ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827, ЗУ «Про ринок природного газу», ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон), Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс) затвердженого постановою Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30 вересня 2015 року, який визначає взаємовідносини оператора ГРМ із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні основи функціонування газорозподільчих систем, зокрема, умови забезпечення, тощо. Відповідно до розділу III Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційне веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «Харківгаз Збут» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015. Відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, який затвердженопостановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 за № 2500, цей типовий договір є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником (п. 1.1), розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 4.3), при розрахунку за квитанціями абонентської книжки Постачальника Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплата рахунка Постачальника про сплату послуг за цим договором має бути здійснена Споживачем в термін, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання Споживачем цього рахунку (п. 4.6.). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» послуги з постачання та розподілу природного газу віднесено до комунальних. Пунктом 5 частини 2 статті 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку визначені договором. Відповідно до п. 4 розділу III Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Як вбачається з наданих позивачем документів, відповідач фактично споживав природний газ, наданий позивачем, після офіційного опублікування договору таким постачальником. Фактом згоди про приєднання умов договору (акцептування заяви-приєднання) є періодичні сплати за поставлений природний газ, а також факт фактичного споживання природного газу. Таким чином, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу. Пунктом 1 частини 1статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`передбачено право споживача одержувати вчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами укладених договорів. При цьому такому праву прямо відповідає визначений частиною 1статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Пунктом 14 Розділу III Правил закріплено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. Якщо побутовий споживач не здійснив оплату з спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення (п. 17 Розділу III Правил). Відповідно до абз. 2 п. 22 Розділу III Правил побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Як зазначає позивач та в якості доказу надає розрахунок заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] боржник [PERSON] є споживачем послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS] відповідач має заборгованість за період з 01.01.2022 року по 30.04.2022 року в сумі 5439,52 грн. (а.с. 6). Згідно пункту 1 глави 4 розділу IX Кодексу, визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань. Згідно пункту 5 глави 4 розділу IX Кодексу, після визначення за підсумками розрахункового періоду (газового місяця) об`єму розподіленого та спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку здійснює переведення величини об`єму природного газу в обсяг розподіленої (спожитої) енергії за трьома одиницями виміру: у кВт·год, Гкал, МДж. Оператор ГРМ відповідно до вимог\~Кодексу ГТС\~передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ. Проте, розглядаючи позов в межах позивних вимог, суд зазначає, що позивач просить стягнути 5439,52 грн за період з 01.01.2022 по 30.04.2022, в той час як розрахунок заборгованості містить нарахування за період з 01.10.2021 по 30.04.2022. При цьому станом на 01.10.2021 існує переплата в розмірі 4609,67 грн. Обсяг спожитого природнього газу за жовтень 2021 року зазначено 900,72 куб.м. на суму 7196,75 грн. сплачено 822,97 грн. В листопавді 2021 обсяг 199 м.куб., нараховано 1590,01 грн., спалачено - 1510,11 грн. Грудень 2021 обсяг 238 м.куб., нараховано 1901,62 грн., сплачено - 1590,01 Січень 2022 обсяг 241 м.куб., нараховано 1952,59 грн., сплачено - 1901,62 грн. Лютий 2022 обсяг 227 м.куб., нараховано 1813,73 грн., спалчено - 1925,69 грн. Березень 2022 обсяг 237 м.куб., нараховано 1893,63 грн., сплачено 0,00 грн. Квітень 2022 обсяг 185 м.куб., нараховано 1478,15 грн., сплачено 0,00 грн. Заборгованість із урахуванням сплачених коштів складає 5439,52 грн. (а.с. 6). Як зазначила [PERSON] , вона регулярно передавала показники лічильника природного газу та сплачувала комунальні послуги через АТ «Мегабанк». Дізнавшись що за жовтень 2021 року зазначено обсягом спожитого природнього газу 9001 м.куб. [PERSON] 10.08.2023 звернулась до Харківської міської філії «Газорозподільні мережі України» із заявою в якій зазначила дійсні показники лічильника (за жовтень 2021 обсяг склав 189 м.куб.) та просила привести у відповідність показники лічильника та здійснити правильне нарахування (а.с. 28). Проте відповіді на своє звернення не отримала. Як зазначила відповідач за січень 2022 нею сплачено 18.02.2022 в розмірі 1925,59 грн., за лютий, березень та квітень 2022 нею сплачено 30.05.2022 по 1813,73 грн., 1893,63 грн. та 1478,15 грн. що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 30, 31). Представник позивача зазначав, що останній платіж, який надійшов від відповідача, сплачений через АТ «Мегабанк» на суму 1925,59 грн. та відображений в розрахунку заборгованості, інших платежів не надходило. Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 21 липня 2022 р. № 362-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товарситва «МЕГАБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Фонд) прийнято рішення від 21 липня 2022 р. № 506 «Про початок процедури ліквідації АТ «МЕГАБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку». 30 серпня 2022 року [PERSON] звернулась до ПАТ «Мегабанк» із заявою про повернення сплачених нею 30 травня 2022 року коштів на оплату комунальних послуг (а.с. 22). Для з`ясування обставин перерахування коштів за надані послуги газопостачання представником позивача було зроблено адвокатський запит (а.с. 126). Відповідно до відповіді №3748 від 19.12.2024, наданої уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Менабанк», вбачається, що фізичною особою [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) 30.05.2022 року було внесено в касу безбалансового відділення АТ «МЕГАБАНК» №120 грошові кошти в загальній сумі 2 350,00 гри. з оплатою за комунальні послуги». На підтвердження здійсненого платежу платнику було видано квитанцію №00099. До вказаної загальної суми сплачених коштів входив платіж на суму 1813,73 грн. з оплатою за природний газ. Однак, у зв`язку із віднесенням АТ «МЕГАБАНК» к категорії неплатоспроможних та в подальшому запровадження здійснення процедури ліквідації платіжна інструкція вказаної суми платежу була виконана частково, та перерахування з коштів отримувачу здійснено не було. 25 липня 2022 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 520, яким визначено, що формування реєстру акцептованих вимог кредиторів ЛТ «МГГЛБЛІ ІК» здійснюватиметься на підставі балансових даних в-розмірі залишків на рахунках контрагентів на дату запровадження процедури ліквідації АТ «МЕГАБАНК». Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 06.10.2022 року за №801 було затверджено Реєстр акцептованих вимог кредиторів АТ «МЕГАБАНК», сформований на підставі балансових даних. В тому числі, 12.09.2022 року [PERSON] подала до банку заяву за вих. №3938 про повернення коштів, до якої приклала квитанцію №00099. В порядку здійснення процедури ліквідації АТ «МЕГАБАНК» повернення коштів здійснюється шляхом акцептування кредиторських вимог кредиторів банку та подальшого їх задоволення у порядку визначеному ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Враховуючи вказане Банком було акцептовано кредиторські вимоги [PERSON] на суму невиконаних Банком платежів на заіалі.ну суму 2077,38 грн. та віднесено до 6 черги задоволення вимог кредиторів. В тому числі до цієї суми увійшов платіж в сумі 1 813,73 грн. за природний газ. Інших платежів за природний газ [PERSON] згідно облікових даних Банку здійснено не було (а.с. 124 -125). Згідно ст. 1089 ЦК України, яка діяла на час оплати відповідачем послуг, за платіжним дорученням банк зобов`язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту. Положення цього параграфа застосовуються також до відносин, пов`язаних із перерахуванням грошових коштів через банк особою, яка не має рахунка у цьому банку, якщо інше не встановлено законом, банківськими правилами або не випливає із суті відносин. В силу ст. 1092 ЦК України, яка діяла на час оплати відповідачем послуг, у разі невиконання або неналежного виконання платіжного доручення клієнта банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону. У разі невиконання або неналежного виконання платіжного доручення у зв`язку з порушенням правил розрахункових операцій виконуючим банком відповідальність може бути покладена судом на цей банк. Як встановлено, відповідач не зверталась до суду за захистом порушеного права невиконання банком вимог законодавства щодо перерахування коштів, проте звернулась із заявою про повернення коштів в порядку, визначеному ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та як зазначено самою відповідачкою, в банку повідомили що повернення їй коштів буде здійснено в порядку черговості в літку 2025 року. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі\~ст. 12 ЦПК України\~та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленихцим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з викладеного, враховуючи досліджені судом докази, диспозитивінсть цивільного судочинства, суд приходжить до висновку що позовні вимоги ТОВ «Харківгаз Збут» про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню в межах заявлених вимог, в саме за період з 01.02.2022 по 30.04.2022 включно в сумі 5185,51 грн. (лютий 2022 1813,73 грн., березень 2022 1893,63 грн., квітень 2022 - 1478,15 грн.) В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору, пропорційно до обгрунтованих позовних вимог, в розмірі 2886,59 грн.. На підставі викладеного і

Outcome: partial