Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

03.07.2024 АТ «Перший Український Міжнародний Банк», в особі представника Киричук Г.М., через систему «Електронний суд», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] 01.03.2021 на підставі кредитного договору № 1001825633301 (далі кредитний договір) видано кредит у сумі 90\~000,00 грн. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором, станом на 30.04.2024 має заборгованість у розмірі 132658,02 грн., з яких 89933,24 грн. заборгованість за кредитом; 27,58 грн. заборгованість за процентами; 42697,20 заборгованість за комісією. Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначав у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. У зв`язку з зазначеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «ПУМБ» заборгованість у сумі 132658,02 грн. та 2422,40 грн. судових витрат зі сплати судового збору. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та сторонам надано строк для подання заяв по суті справи. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2024 року цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Розпочато в справі підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву 15 днів з дня вручення даної ухвали. 06.02.2025 на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Александрова О.О., через систему «Електронний суд», надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що позивач у позовній заяві зазначає підставою стягнення боргу є кредитний договір № 1001825633301 від 01.03.2021. Проте, у додатках до позовної заяви відсутній зазначений кредитний договір. У заяві на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1001825633301 від 01.03.2021 відсутній підпис відповідача про ознайомлення з Публічною пропозицією АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, у тому числі з Умовами надання і обслуговування кредиту, розташованих на сайті Позивача (далі - Умови). Крім того, відповідачу не були надані для ознайомлення Умови та Тарифи обслуговування рахунків фізичної особи, у тому числі й Умови надання і обслуговування кредиту. Також, позивач не надає доказів, що станом на 01.03.2021 у позивача взагалі був наявний сайт pumb.ua, адже доказів наявності у власності позивача цього сайту до суду не надано. Позивач не надав суду належних доказів того, що відповідач заборгував позивачу грошові кошти зазначені в позовній заяві. На підтвердження начебто боргу відповідача до суду, зокрема, подані: розрахунки заборгованості, копія заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1001825633301 від 01.03.2021. Позивач не наводить у розрахунку заборгованості формули нарахування відсотків, процентну ставку, кінцевий строк необхідності повернення кредиту, підстави застосування конкретної процентної ставки. Отже вказані вище документи не можуть підтверджувати факт існування боргу відповідача перед позивачем. Розрахунки заборгованості не можуть підтверджувати існування боргу оскільки вони не є первинними обліковими бухгалтерськими документами. Копія заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не може підтверджувати існування боргу оскільки вона є лише пропозицією укласти договір (офертою). АТ «ПУМБ», обґрунтовуючи право на нарахування процентів та комісії за користування кредитом, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в редакції від 12.08.2020). При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, які містяться в Публічній пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, ознайомився позичальник і погодився саме з ними, підписуючи Заяву №1001825633301 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 01.03.2021. Як вбачається з матеріалів справи, АТ «Перший Український Міжнародний банк» у частині стягнення з відповідача заборгованості посилається на те, що правовідносини між банком та позичальником будувалися саме на Заяві. За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови укладання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПУМБ», відсутність в Заяві позичальника №1001825633301 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 01.03.2021 домовленості сторін про сплату відсотків та комісій за користування кредитними коштами, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. На підставі викладеного просить відмовити позивачу АТ «ПУМБ» у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 06.03.2025 на адресу суду від представника позивача АТ «ПУМБ» - Кущ Я.В. надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого зазначено, що між банком і відповідачем було укладено у письмовій формі договір, згідно якого відповідач отримав кредит. Відповідач зобов`язався сплатити проценти за користування кредитом, комісію та повернути кредит в порядку та у строки, обумовлені договором. Кредит наданий, а договір укладений шляхом підписання Заяви, яка містить усі суттєві умові, притаманні кредитному договору, згідно ЦК України. Закон України «Про споживче кредитування» на відміну від Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає можливість включення у договір комісійної винагороди кредитодавця. На момент укладення договору вже діяв Закон України «Про споживче кредитування». Закон України «Про споживче кредитування» є спеціальним законом, який регулює кредитні правовідносини у сфері споживчого кредитування. У зв`язку з чим, просить позов задовольнити у повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника позивача. Представник відповідача - адвокат Александров О.О. у судове засідання надав заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, у задоволенні позовних вимог АТ «ПУМБ» просять відмовити у повному обсязі. Судом встановлено, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] 01.03.2021 на підставі кредитного договору № 1001825633301 видано кредит у сумі 90 000,00 грн. Пунктом 2.2.5 Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 12.08.2020), передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти. Згідно п. 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. 01.03.2021 відповідачем та представником позивача підписано паспорт споживчого кредиту, в якому визначені істотні умови кредитного договору, зокрема умови про мету, строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Позивач зобов`язання з надання відповідачеві грошових коштів (кредиту) виконав, що підтверджується платіжною інструкцією № TR.47750901.270261.8810 від 01.03.2021, відповідно до якої [PERSON] отримав грошові кошти у сумі 90\~000,00 грн. За змістом ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст.1048 ЦК України). Таким чином, істотними умовами кредитного договору відповідно до вимог статей 638, 1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відповідач повинен був щомісячно погашати кредит, сплачуючи крім цього відсотки за користування коштами та комісію за місяць від суми отриманого кредиту. З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № 1001825633301 від 01.03.2021, укладеного між АТ «ПУМБ» та відповідачем, вбачається, що станом на 30.04.2024 заборгованість відповідача перед позивачем становить 132 658,02 грн., з яких 89933,24 грн. заборгованість за кредитом; 27,58 грн. заборгованість за процентами; 42697,20 заборгованість за комісією. Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) вих. № КНО-44.2.2/196 від 01.05.2024 відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначав у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. З урахуванням вищезазначеного, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги АТ «ПУМБ» в частині стягнення з відповідача на користь позивача - заборгованості за кредитом у розмірі 89 933,24 грн. та заборгованості за процентами у розмірі 27,58 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення заборгованості за комісією, суд зазначає наступне. 10.06.2017 року набув чинності Закон «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Закон «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року в справі №204/224/21 та Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 (справа № 496/3134/19) дійшли висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи те, що за кредитними договорами встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, пункти договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. Суд встановив, що в укладеному сторонами кредитному договорі не передбачено переліку додаткових та супутніх банківських послуг, за які встановлена така щомісячна комісія. Позивач не зазначив та не надав доказів узгодження з відповідачем переліку послуг, за які він має сплачувати комісію. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено правомірності стягнення з відповідача передбаченої умовами договору комісії за обслуговування кредиту, оскільки з тексту позовної заяви та доданих до неї документів взагалі не випливає і зміст вказаної послуги, і обґрунтованість встановлення плати за її надання відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». З огляду на викладене, позовна вимога в частині стягнення заборгованості за комісією задоволенню не підлягає. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 1643,00 грн.

Outcome: partial