Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2024 року звернувся до суду із указаним позовом, який мотивував тим, що 20 червня 2022 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «ШЛЯХБУД ТРОСТЯНЕЦЬ» був укладений договір поворотної фінансової допомоги №10. Згідно даного договору він передав у позику ТОВ «ШЛЯХБУД\~ТРОСТЯНЕЦЬ» кошти у розмірі 900000 грн, що еквівалентно 30769,23 доларам США (за курсом долара США на момент укладення договору 29,29 грн) шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника, з умовою повернення коштів до 31.12.2022. За порушення строку повернення коштів позичальник зобов`язався сплатити пеню в розмірі 3% річних від простроченої суми збільшену на індекс інфляції за весь час прострочення. Додатковою угодою від 01.01.2024 до договору №10 від 20.06.2022 було продовжено строк повернення коштів до 30.06.2024. Станом на дату звернення до суду з позовом відповідач кошти не повернув. Офіційний курс долара США станом на 25.07.2024, коли він звернувся до відповідача з претензією складав 41,20 грн за 1 долар США. Тому заборгованість відповідача за договором складає 1267692,28 грн, що еквівалентно 30769,23 доларам США. Також відповідач має сплатити обумовлену договором пеню в розмірі 41261,00 грн, та інфляційні втрати в розмірі 64446,99 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ШЛЯХБУД ТРОСТЯНЕЦЬ» на його користь заборгованість за договором поворотної фінансової допомоги в розмірі 1373400,27 грн, а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 08.10.2024 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. 24.10.2024 представник відповідача подав відзив на позов у якому зазначив, що з позивачем було досягнуто згоди щодо позики коштів у розмірі 900000 грн та повернення саме цієї суми. Умови договору не містять положень щодо перерахунку боргу за курсом НБУ до долара США. Тому представник відповідача вважає безпідставними вимоги щодо стягнення боргу з урахуванням різниці курсу валют. Також представник відповідача заперечив проти заявлених вимог про стягнення інфляційних втрат посилаючись на положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, зокрема про те, що \~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. 06.02.2025 представницею відповідача було подано відповідь на відзив в якій остання крім обставин викладених у позовній заяві вказала, що п. 4.3 договору сторонами було узгоджено, що позичальник має повернути туж саму суму коштів. Однак, у разі, якщо на день повернення позики валютний курс збільшиться, сума, що підлягає сплаті у гривнях визначається за офіційним курсом валюти на дату повернення позики. Укладення та виконання договору в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Тому представниця відповідача просить суд задовольнити позовні вимоги повністю. Ухвалою суду від 07.02.2025 було задоволено заяву представниці позивача про забезпечення позову та накладено арешт на грошові кошти та майно відповідача в межах суми позову. Ухвалою суду від 19.02.2025 закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено до розгляду по суті. У судовому\~засіданні представниця\~позивача підтримала\~позовні вимоги\~повністю, обґрунтувавши\~обставинами викладеними\~у позовній\~заяві,\~просила задовольнити\~заявлені вимоги.\~ Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зокрема погодився із заборгованістю в розмірі 900000 грн, разом з тим, заперечив проти іншої частини позовних вимог пославшись на обставини викладені у відзиві на позов. Також представник відповідача заперечив проти заявленого розміру понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу посилаючись на те, що перша заява по суті не містить розрахунку витрат на правничу допомогу. Крім того, представник відповідача звернув увагу на не співмірність заявленого розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи. Вважає, що розумний розмір судових витрат на правничу допомогу має становити від 10000 до 12000 грн. Заслухавши пояснення представниці позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, виходячи із такого. Судом установлено, що 20 червня 2022 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ШЛЯХБУД ТРОСТЯНЕЦЬ» був укладений договір поворотної фінансової допомоги №10, відповідно до якого позивач передав у позику відповідачу кошти у розмірі 900000\~грн, що еквівалентно 30769,23 доларам США (за курсом долара США на момент укладення договору 29,29 грн) шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника, з умовою повернення коштів до 31.12.2022. За порушення строку повернення коштів позичальник зобов`язався сплатити пеню в розмірі 3% річних від простроченої суми збільшену на індекс інфляції за весь час прострочення. Також сторони узгодили, що у разі, якщо на день повернення позики валютний курс збільшиться, сума, що підлягає сплаті у гривнях визначається за офіційним курсом валюти на дату повернення позики (а.с. 8-9, 11). Додатковою угодою від 01.01.2024 до вказаного договору поворотної фінансової допомоги №10 від 20.06.2022, було продовжено строк дії договору до 30.06.2024 (а.с. 10). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. \~1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Статтею 625\~ЦК України\~встановлено,\~що боржник\~не звільняється\~від відповідальності\~за неможливість\~виконання ним\~грошового зобов`язання. За підрахунками позивача, станом на дату звернення до суду з позовом загальна заборгованість відповідача за договором складає 1373400,27 грн, з яких: заборгованість за позикою в розмірі 1267692,28 грн, що еквівалентно 30769,23 доларам США станом на 25.07.2024 за курсом долара США 41,20 грн; пеня в розмірі 41261,00 грн; інфляційні втрати в розмірі 64446,99 грн. Згідно відомостей, які містяться у відкритих джерелах, а саме на сайті Національного банку України, офіційний курс гривні до долара США станом на 25.07.2024 складав 41,2174 грн. Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання за договором поворотної фінансової допомоги №10 від 20.06.2022 внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимоги позивача, про стягнення заборгованості за позикою в розмірі 1267692,28 грн підлягають задоволенню повністю. Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що умови договору не містять положень щодо перерахунку боргу за курсом НБУ до долара США, оскільки п. 4.3 договору поворотної фінансової допомоги №10 від 20.06.2022 визначено, що у разі, якщо на день повернення позики валютний курс збільшиться, сума, що підлягає сплаті у гривнях визначається за офіційним курсом валюти на дату повернення позики. Згідно відомостей, які містяться у відкритих джерелах, а саме на сайті Національного банку України, офіційний курс гривні до долара США станом на 20.06.2022 складав 29,2549 грн. Отже офіційний курс гривні до долара США з моменту укладення договору поворотної фінансової допомоги №10 від 20.06.2022 істотно збільшився. Щодо посилання представника відповідача на судову практику Верховного Суду, зокрема постанову Верховного Суду від 16.11.2022 по справі №301/2052/18 суд зазначає, що викладені у ній обставини не є релевантними до спірних правовідносин, що виникли між сторонами даної справи. Чинне законодавство не містить заборони щодо виконання зобов`язання за договором позики з визначенням грошового еквіваленту в іноземній валюті, суми, що підлягає до стягнення у гривні. Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача пені та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором зважаючи на таке. Відповідно до пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні»\~в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на даний час. Таким чином, нарахована позивачем пеня в розмірі 41261,00 грн, а також інфляційні втрати в розмірі 64446,99 грн, підлягають списанню позивачем, як кредитодавцем. Відтак, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує таке. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з позовом сплатив судовий збір у розмірі 13734,00 грн, а також сплатив судовий збір при подачі заяви про забезпечення позову в розмірі 484,48 грн. Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені на 92,30%, отже витрати позивача на оплату судового збору мають бути стягнуті з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що враховуючи сплачену суму судового збору становить 13123,66 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 137340,00 грн суд враховує таке. Відповідно до\~положень статті\~137\~ЦПК України\~для цілей\~розподілу судових\~витрат:\~1)\~розмір\~витрат на\~правничу допомогу\~адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану\~зі справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою;\~2)\~розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги на\~підставі відповідних\~доказів,\~які підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат.\~Для визначення\~розміру витрат на правничу\~допомогу з\~метою розподілу\~судових витрат\~учасник справи\~подає детальний\~опис робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги.\~Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: складністю\~справи та\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг); часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); обсягом\~наданих адвокатом\~послуг та\~виконаних робіт; ціною\~позову та\~(або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представниця позивача у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подала: договір про надання правової допомоги від 23.01.2025; ордер на надання правової допомоги від 23.01.2025; акт виконаних робіт по договору б/н про надання професійної правничої допомоги від 23.01.2025 (а.с. 100-101). Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг та виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Саме така правова позиція викладена Верховним судом у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19. Отже, надані представником позивача докази підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 137340,00 грн. Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п.\~95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №\~19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Представником відповідача було звернуто увагу на те, що перша заява по суті не містить розрахунку витрат на правничу допомогу, а також заявлено клопотання\~про зменшення\~витрат на\~оплату правничої\~допомоги з\~тих підстав,\~що сумавитрат є завищеною та неспівмірною зі складністю справи. Суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що перша заява по суті, а саме позовна заява, не містить розрахунку витрат на правничу допомогу, однак така обставина не є обов`язковою підставою для відмови відшкодування відповідних судових витрат. Зокрема суд зазначає, що положеннями ч. 2 ст. 134 ЦПК України передбачено, що в разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Зважаючи на те, що договір про надання професійної правничої допомоги було укладено 23.01.2025, тобто після звернення позивача до суду з позовом, тому позивач не міг знати наперед про те, які саме послуги правничої допомоги йому будуть надані та зазначити їх вартість у позовній заяві. Відтак суд не вбачає підстав для відмови позивачу у відшкодуванні витрат на правничу допомогу з підстав не зазначення у позовній заяві розрахунку витрат на правничу допомогу. Дослідивши надані представником позивача докази понесених витрат на професійну правничу допомогу та враховуючи доводи представника відповідача щодо необґрунтованості таких витрат, суд погоджується із представником відповідача та вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є завищеним зважаючи на таке. Згідно акту виконаних робіт по договору б/н про надання професійної правничої допомоги від 23.01.2025 адвокатським об`єднанням «Мельник та Партнери» на виконання умов договору про надання професійної правничої допомоги було проведено такі дії: ознайомлення з матеріалами справи та позовною заявою з додатками, узгоджено правову позицію з позивачем на що витрачено 5 годин; подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції на що витрачено 1 годину; подано клопотання про попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на що витрачено 1 годину; підготовлено та подано заяву про забезпечення позову на що витрачено 6 годин; підготовлено та подано відповідь на відзив на що витрачено 10 годин; подано заяву щодо повторного направлення ухвали суду; ознайомлення з апеляційною скаргою на ухвалу суду та майбутнє подання відзиву на апеляційну скаргу на що витрачено 6 годин; участь у судових засіданнях незалежно від їх кількості з урахуванням часу для підготовки до засідань на що витрачено 8 годин. Дана справа не є складною, обсяг доданих до позовної заяви документів є незначним, а судова практика у справах цієї категорії є сталою і не потребувала значного часу для аналізу законодавства та судової практики. Зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціну позову, значення справи для сторін, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських послуг, а також розумності їхнього розміру, з урахуванням висловлених представником відповідача заперечень щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу [PERSON] до суми 15000 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат. За таких обставин, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати на\~професійну правничу\~допомогу пропорційно розміру позовних вимог у задоволенні яких позивачеві відмовлено (92,30%), що становить 13845 грн.

Outcome: partial