Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

У березні 2025 року до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява [PERSON] \~до [PERSON] ,\~ [PERSON] \~про визнання\~права\~власності\~на\~нерухоме майно в порядку спадкування, в якій позивач вказав на те, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка проживала в [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] на праві власності належав житловий будинок [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповідала [PERSON] . Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , позивач - [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Забуранної Оксани Володимирівни з заявою про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.02.2025 року № 45/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності на вищезазначене майно. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] , як на спадкове майно після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, проте представник позивача адвокат Жеребенко О.В. направила до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] \~повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких обставин. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст.1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до ч.1 ст.1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст.1223\~ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Стаття 1235\~ЦК України передбачає, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. Згідно ст.\~2\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» від\~1\~липня 2004\~року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно з ст.\~3\~зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року Міністерством комунального господарства УРСР до 19\~січня 1996\~рокуне підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в населених пунктах. Обов`язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об`єкти нерухомості введено лише з 29 червня 1998 року. Саме цього дня набрала чинності Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09 червня 1998 року № 121. Відповідно до частини 3 статті 3\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речовихправ на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» від\~01\~липня 2004\~року №\~1952-ІV\~права нанерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону,виникають з моменту такої реєстрації (зокрема й право власності на нерухоме майно - частина 1 статті 4 Закону). Згідно із частиною 4 статті 3 вищезазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6- 54цс12). Відповідно до постанови Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року по справі № 623/214/17 суд дійшов до висновку, що індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. 5 серпня 1992 року було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність). Тобто, до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 30 липня 2012 року, № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»). Судом встановлено, що [INFO] у с. Коробчине Новоукраїнського району Кіровоградської області у віці 86 років померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 14.06.2023 р. Новомиргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 172 (а.с.10). У відповідності до довідки № 251 від 21.06.2023 року, виданої Новомиргородською міською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області померла [INFO] [PERSON] проживала у [ADDRESS] , з дня народження і по день смерті. Проживала одиноко. За даною адресою з дня смерті спадкодавця і по даний час ніхто не зареєстрований і не проживає. За померлою [PERSON] значиться: - житловий будинок по [ADDRESS] , відносно якого арештів та заборон немає. Земельна ділянка, розміром 0,13 га не приватизована; - земельна ділянка, розміром 4,76 га (3523883600:02:000:3533), що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території Новомиргородської міської ради (Коробчинська сільська рада) Новоукраїнського району Кіровоградської області та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії РІ № 341655, виданого Новомиргородською райдержадміністрацією 07 червня 2002 року. Арештів та заборон щодо неї не зареєстровано; - земельна ділянка, розміром 5,73 га (3523883600:02:000:3534), що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території Новомиргородської міської ради (Коробчинська сільська рада) Новоукраїнського району Кіровоградської області та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії РІ № 341655, виданого Новомиргородською райдержадміністрацією 07 червня 2002 року. Арештів та заборон щодо неї не зареєстровано. Як вбачається з витягу з погосподарської книги с. Коробчине Новоукраїнського району Кіровоградської області № 224 від 09.04.2024 року та технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 11.02.2025 року житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] побудований у 1964 році (а.с. 12-15). За життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Новомиргородського районного нотаріального округу Кіровоградської області 13 березня 2019 року за реєстром № 384, згідно якого земельну ділянку № [NUMBER] , розміром 5,73 га заповідала [PERSON] , а земельну ділянку № [NUMBER] , розміром 4,76 га та житловий будинок під номером [ADDRESS] заповідала [PERSON] . Як вбачається з архівної довідки № 567100 від 04.04.2024 року право власності на житловий будинок по [ADDRESS] за архівними даними реєстрових книг Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» станом до 01.01.2013 року не зареєстровано (а.с. 11). Приватним нотаріусом Новомиргородського районного нотаріального округу Кіровоградської області Забуранною О.В. 21 червня 2023 року заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , номер у нотаріуса - № 70/2023, номер у спадковому реєстрі 70819686, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру за № 80524309 від 19.03.2025 р. спадкова справа заведена на підставі заяви про прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] (а.с.36-78). У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS] , який належав [PERSON] , померлій [INFO] , що склала заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Новомиргородського районного нотаріального округу Кіровоградської області 13 березня 2019 року за реєстром № 384 на ім`я [PERSON] , відмовлено через те, що відсутній документ, що посвідчує право власності на вищезазначене майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.02.2025 р. № 45/02-31 (а.с.17). \~ \~ \~ \~Проаналізувавши викладені вище норми цивільного законодавства, зваживши у сукупності наведені вище обставини, приймаючи до уваги позицію інших спадкоємців, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та законні, не порушують законних прав та інтересів інших осіб, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved