Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує, що 01 лютого 2013 року між сторонами у справі зареєстровано шлюб, від якого вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Однак, у зв`язку із різними поглядами на сімейне життя та відсутністю взаєморозуміння шлюбні відносини з відповідачкою фактично припинено, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить розірвати шлюб з [PERSON] . Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області від 29.04.2025 вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, в якій вказала, що вона визнає позов та не заперечує проти розірвання шлюбу. Враховуючи те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони по справі 01 лютого 2013 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 4, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб /а.с. 8/. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження дитини /а.с. 8/. \~\~\~\~ Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося у зв`язку із різними поглядами на сімейне життя та відсутністю взаєморозуміння. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, відновлювати їх позивач та відповідач наміру та бажання не мають, що підтверджується доводами позовної заяви та наданою відповідачкою суду заявою про це. Спільне господарство сторони не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені судом обставини свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також інтересам їхньої малолітньої дитини, яка повинна виховуватись в атмосфері доброзичливості, комфорту та любові, а тому, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України,\~\~шлюб між сторонами слід розірвати.\~\~ Враховуючи те, що позов задоволено, то відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] понесені ним судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 1 211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved