Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовними вимогами до відповідача [PERSON] про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування в розмірі 52 202,24 грн та сплачений судовий збір в розмірі 3 028, 00 грн. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що 27.01.2023 в м. Києві по вул. Озерна, 3 сталася ДТП, в результаті чого був пошкоджений автомобіль марки «Subaru», д.н.з. [NUMBER] . При цьому на дату цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв`язку з цим потерпіла власник автомобіля марки «Subaru», д.н.з. [NUMBER] , звернулася до позивача з вимогою про відшкодування збитків, а позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій у розмірі 50 622, 24 грн. Окрім того, за витрати аварійного комісара позивач додатково сплатив 1 580, 00 грн. Оскільки позивач здійснив відшкодування шкоди потерпілій за відповідача, який не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому МТСБУ і звернулося до суду з позовом про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. 13 березня 2025 року ухвалою Оболонського районного суду м. Києва відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 24.03.2023 у справі № 756/2424/23 [PERSON] (відповідач) визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП. Відповідно до зазначеної постанови, 27.01.2023 близько 06.30 год, відповідач [PERSON] керуючи транспортним засобом «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , під час руху заднім ходом не переконався в безпеці руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Subaru», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, після чого залишив місце ДТП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску» проти Румунії» встановлено, що «існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Згідно відомостей з офіційної бази МТСБУ, на час скоєння ДТП, 27.01.2023, транспортний засіб «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , яким керував відповідач, не був забезпечений чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 34653 від 16.05.2023, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Subaru», д.н.з. [NUMBER] з урахуванням ПДВ на запасні частини, але без врахування ВТВ становить 57 222, 43 грн. Відповідно до положень п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки у розмірі 50 622,24 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 922765 від 30.05.2023. Окрім того, за витрати на послуги аварійного комісара позивач додатково сплатив грошові кошти в розмірі 1580,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 922578 від 25.05.2023. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Оскільки позивач здійснив відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то відповідно до норм цивільного законодавства позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь позивача судові витрати в сумі 3 028,00 грн. На підставі вищевикладеного та ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. 22, 29, 38, 40, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved