Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, яке видане 23 серпня 1989 №106 згідно рішення виконкому Суворовської районної Ради народних депутатів від 11.08.1989 №139 та №524/19 від 23.09.77. Заява обґрунтована тим, що заявник є громадянином України. В серпні 1989 року виконавчим комітетом Суворовської районної ради народних депутатів на підставі рішення від 11.08.1989 №139 та №524/19 від 23.09.77 заявнику видане свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS] . У листопаді 2024 року [PERSON] звернувся до державного реєстратора із заявою про проведення реєстраційних дій щодо реєстрації права на будинок [ADDRESS] , відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. В усній формі заявнику було відмовлено у державній реєстрації, оскільки у правовстановлюючому документі на житло інформація про власника « [PERSON] " (рос.) відрізняється від прізвища в паспорті " [PERSON] ". Наявні розбіжності у паспорті та у свідоцтві про право власності на житло є перешкодою у реєстрації права власності та можливості розпоряджатися належним на праві власності майном. Ухвалою від 10.12.2024 року прийнято вказану заяву до провадження. У судове засідання заявник не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, при розгляді справи покладався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що з паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 01.08.2000 року Суворовським РВ УМВС України в Херсонській області, вбачається, що він виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . В серпні 1989 року виконавчим комітетом Суворовської районної ради народних депутатів на підставі рішення від 11.08.1989 №139 та №524/19 від 23.09.77 заявнику видане свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS] . Вказане свідоцтво видане на ім`я « [PERSON] " (записано російською мовою). З технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] станом на 10.10.1989 року вбачається, що він виданий на ім`я [PERSON] (записано російською мовою). З пенсійного посвідчення № [NUMBER] , серії [NUMBER] , виданого 12.07.2018 року Пенсійним фондом України, вбачається, що воно видане на ім`я [PERSON] , [INFO] , Про те, що свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] вбачається також з наступних доказів, а саме: акту приймання індивідуального домоволодіння від 1989 року; книжки про розрахунки за житлово-комунальні послуги збирання (електропостачання, природного газу, водопостачання, зберігання...твердих побутових відходів). У вищезазначеному свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок інформація про власника вказана як « [PERSON] », що не відповідає даним зазначених у паспорті « [PERSON] ». Вказана обставина є перешкодою у реєстрації права власності та можливості розпоряджатися належним на праві власності майном. Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. П. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорт. Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Також, згідно п. 12 вищевказаної Постанови, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. На підставі вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про задоволення заяви у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved