Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі за текстом АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду із зазначеною позовною заявою до відповідача, в якій просило стягнути заборгованість за кредитним договором на загальну суму 54678,70 грн, а також судові витрати, посилаючись на те, що між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] 27 грудня 2019 року був укладений кредитний договір б/н, шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до умов якого АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало, а відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» повністю та в строки виконало свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, однак відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого станом на 16 жовтня 2024 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за простроченим тілом кредиту та простроченими відсотками, яка склала загальну суму 54678,70 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача, оскільки останній ухияється від добровільного погашення заборгованості по вищевказаному договору. Представник позивача про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, але до суду від нього надійшло клопотання, в якому просив суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідачки у судове засідання не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач про дату, час і місце судового засідання двічі повідомлявся належним чином, однак у судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Інших заяв і клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Суд зауважує, що наразі у суду відсутні можливості повідомлення відповідача за допомогою інших засобів зв`язку, а подальші, додаткові дії щодо направлення виклику відповідачу до суду за зареєстрованим місцем проживання призведуть лише до затягування розгляду справи. Правом на подання відзиву у встановлений судом строк відповідач не скористався, про наслідки ненадання учасником справи заяв по суті справи у встановлений судом строк був повідомлений в ухвалі про відкриття провадження у справі. У відповідності до\~статті 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18. Згідно з постановою Верховного Суду від 18 березня 2021 року за справою № 911/3142/19 надіслання листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб говорити про належне повідомлення, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю суду. Враховуючи позицію Верховного Суду, суд вважає, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи та справу можливо розглянути за її відсутності. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до\~статті 280 ЦПК України\~суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов`язального права, пов`язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов`язків з повернення кредитних коштів кредитору, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися Цивільним Кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 27 грудня 2019 року [PERSON] підписав заяву б/н про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанк, в якій містяться основні умови кредитування та істотні умови договору споживчого кредитування кредитних карток «Універсальна» та «Універсальна Gold». Пунктом 1.2 заяви визначені основні умови кредитування: тип кредиту - відновлювана кредитна лінія; сума/ліміт кредиту 50000 грн для карт «Універсальна», 75000 грн\~для карт «Універсальна Gold»; строк кредитування 20 років; мета отримання кредиту\~споживчі цілі. Пунктом 1.3 визначено інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: процентна ставка, відсотків річних\~43,2 % - для карт Універсальна, 42,0 % - для карт Універсальна Gold; тип процентної ставки\~фіксована (а.с. 27-34, 35, 36). Також, відповідач [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту (а.с. 37-40). З довідки АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] \~укладено кредитний договір № б/н, за яким надано кредитну картку № [NUMBER] , дата відкриття 27 грудня 2019 року, термін дії - 11/23, карта «Універсальна» (а.с. 26). Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] відомо про старт карткового рахунку № [NUMBER] , зміна кредитного ліміту відбулася 12 липня 2021 року - збільшено кредитний ліміт до 50000,00 грн, а 03 червня 2024 року зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн (а.с. 25). Згідно з наданим позивачем розрахунком у [PERSON] за вказаним кредитним договором\~станом на 16 жовтня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 54678,70 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 48098,70 грн, заборгованості за простроченими відсотками 6580,00 грн (а.с. 15-21). З виписки за договором б/н за період з 27 грудня 2019 року по 21 жовтня 2024 року вбачається, що відповідач [PERSON] користувався кредитним коштами (а.с. 31-35). Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 204 ЦК України\~передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до\~статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). За змістом статей 526,\~530,\~610, частини 1 статті 612 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості,що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (частини 2\~статті 1046 ЦК України). За змістом пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~постановою Правління Національного банку України 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. На підтвердження розміру заборгованості за договором б/н від 27 грудня 2019 року позивачем надано до суду розрахунок заборгованості, який охоплює період з 27 грудня 2019 року по 16 жовтня 2024 року, а також виписку по рахунку за договором б/н за період 27 грудня 2019 року по 21 жовтня 2024 року (а.с. 15-21, 22-24). Суд вважає, що заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 27 грудня 2019 року підписана відповідачем [PERSON] у сукупності з випискою про рух коштів по рахунку, з якої вбачається активне користування позичальником кредитними коштами шляхом зняття готівки, повернення кредитних коштів позивачу, оплати послуг за придбані товари в закладах торгівлі, підтверджують факт визнання відповідачем договірних кредитних відносин з АТ КБ «Приватбанк». Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року по справі № 200/5647/18. Та обставина, що [PERSON] отримав кредитні кошти та користувався ними, відповідачем не спростована та не надано суду належних та допустимих доказів, що він повністю повернув кредитні кошти позивачу. Таким чином, судом встановлено, що банк надав відповідачу кредит у розмірі та на умовах, передбачених кредитним договором, однак відповідач у встановленому законом та кредитним договором порядку кредитні кошти не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем за кредитним договором, яка згідно з розрахунком заборгованості станом на 16 жовтня 2024 року становить 54678,70 грн. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем суду не надано. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо доказів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за кредитним договором, відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору та не подав суду жодних доказів, які б спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 54678,70 грн. Згідно зі статтею 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати, які було сплачено за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн. На підставі статей 204, 207, 509, 526, 530, 310, 612, 626, 628, 629, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved