Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

У березні 2025 року адвокат Кутровська Н.М. в інтересах [PERSON] звернулася до суду із вказаним вище позовом. У позові посилалась на те, що під час перебування її довірительки у шлюбі з [PERSON] у них [INFO] народився син [PERSON] . 01.10.2007 шлюб між сторонами розірвано. За рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 03.05.2018 відповідач сплачував аліменти на утримання сина у розмірі 1200грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. [INFO] сину сторін виповнилося 18 років, у зв`язку із чим з відповідача припинено стягнення аліментів. Однак [PERSON] і надалі потребує матеріального утримання з боку обох батьків. Так, він навчається на другому курсі денного відділення Чернівецького вищого комерційного училища Державного торговельно-економічного університету. Термін навчання до 27 лютого 2026 року. Зі слів позивачки, відповідач [PERSON] має змогу сплачувати аліменти на навчання сина. Просила стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання спільного повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати повноліття [INFO] та до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ним двадцятирічного віку. Також стягнути з відповідача понесені судові витрати. Розгляд справи відбувався у відсутність сторін. 26.04.2025 представник позивачки адвокат Кутровська Н.М. подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. У разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечувала щодо ухвалення по справі заочного рішення. Представник відповідача адвокат Петікар А.В. подав до суду клопотання про приєднання письмових доказів. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який було розірвано 01.10.2007 (а.с.9). [INFO] у сторін народився син [PERSON] (а.с.8). Після розірвання шлюбу малолітній [PERSON] залишився проживати разом із матір`ю. Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 03.05.2028 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти у розмірі 1200грн. щомісячно до повноліття дитини (а.с.10-11). [INFO] [PERSON] \~досяг повноліття,у зв`язку із чим, стягнення з відповідача аліментів припинено. Втім повнолітній [PERSON] і надалі потребує матеріального забезпечення з боку обох батьків. Так, судом встановлено, що [PERSON] навчається на другому курсі денного відділення Чернівецького вищого комерційного училища Державного торговельно-економічного університету за професіями «кухар, офіціант, бармен». Термін навчання до 27 лютого 2026 року (а.с.12). За таких обставин, [PERSON] несе витрати пов`язані із навчанням сина, які складають витрати на проїзд, харчування, придбання необхідної літератури, канцелярські товари тощо. Статтею 6 СК України\~визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.\~180, ч.3 ст.\~181 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Правовідносини\~\~батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Статтею 199 СК України\~передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до\~статті 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із частиною 1\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.\~\~ Аналіз статей\~199,\~200 СК України\~вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] на даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні малолітню доньку [PERSON] , 2009р.н. та офіційно не працевлаштований. Втім вказані обставини не звільняють відповідача від обов`язку утримувати свого сина на період його навчання. При цьому суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є молодою, працездатною особою, стан здоров`я його задовільний, має у частковій власності нерухоме майно, у нього відсутня заборгованість по сплаті аліментів за рішенням суду №725/1699/18, а тому, він може належним чином утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання та забезпечувати його усім необхідним. Визначений позивачкою розмір аліментів на навчання сина, на думку суду, не покладе на відповідача надмірного тягара, враховуючи те, що він сплачував аліменти до досягнення сином повноліття у мінімальному розмірі (1200грн. щомісячно). Крім того, суд зважає на те, що будь-яких вагомих доказів того, що у нього немає можливості сплачувати аліменти. Він є працездатною особою, має можливість влаштуватися на роботу та забезпечити належний рівень життя для власних дітей, а тому його посилання на те, що він є безробітним, суд розцінює як спосіб ухилитися від сплати аліментів на повнолітнього сина. Отже, враховуючи зазначені вище вимоги закону та наведені вище обставини, підтверджені дослідженими судом доказами, а також з урахуванням витрат позивачки, пов`язаних із навчанням сина, суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню аліменти на навчання [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з часу подання позовної заяви до суду (10.03.2025) та до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцятирічного віку. При визначенні часу стягнення аліментів, суд враховує положення норми ст.191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову . Також відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial