Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 10 листопада 2007 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований виконкомом Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, актовий запис № 2. Від даного шлюбу подружжя має двох доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через сімейно-побутові конфлікти, різні характери та різні погляди на життя. Шлюбні відносини між ними припинилися, почуття любові та поваги між ними втрачено. Спільне господарство сторони не ведуть, проживають окремо. Ухвалою суду від 01.04.2025 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 30.04.2025 від відповідача [PERSON] надійшла заява про відкладення судового засідання у справі для можливості врегулювання спору з позивачем (а.с. 19). 30.04.2025 судове засідання відкладено за клопотанням відповідача на 21.05.2025. 21.05.2025 позивач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, при подачі позову до суду заявила клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовільнити (а.с.7). Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, 21.05.2025 подав до канцелярії суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розгляд справи проводити за його відсутності (а.с.24). Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 10.11.2007, який зареєстровано виконкомом Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу у сторін є спільні діти: донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.07.2013 (а.с.4) та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.09.2009 (а.с.5). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.\~104-105\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Статтею 109\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім`ї, їхній шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити їхнім спільним інтересам. Водночас суд приймає до уваги те, що принцип добровільності шлюбу, закладений, зокрема у ст.16 Конвенції ООН «Про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок», є чинним не лише на стадії його реєстрації, але і під час перебування в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Таким чином, спонукання судом особи до перебування у зареєстрованому шлюбі не допускається і є невиправданим втручанням у здійснення особою своїх особистих, немайнових прав. У даному випадку суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, після розірвання шлюбу не будуть порушені права позивача та відповідача, а також їхніх неповнолітніх дітей, отже, шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин, втратили один до одного хороші почуття, помиритися не бажають, а тому цей шлюб слід розірвати. Крім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Відповідно до п. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VІ від 01.07.2010 у разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. Згідно з п. 12 ч. 3 ст.\~2\~ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. При зверненні до суду з позовом позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 коп., що підтверджується квитанцією АТ «Таскомбанк» від 26.11.2024 (а.с.2). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає сплачений нею судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп. На підставі ст. 24, 51, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved