Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя на розгляді перебувала цивільна справа за позовом ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (надалі ТОВ «ФК «ЄАПБ») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Комунарського\~районного суду\~м.Запоріжжя\~від 21.04.2025\~року відмовлено у задоволенні зазначеної вище позовної заяви. 23.04.2025 року до суду від представника відповідача Здоровця С.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №333/273/25. Свою заяву представник відповідача обґрунтовує тим, що при поданні відзиву на позовну заяву, він надавав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових, які очікує понести відповідач у зв`язку із розглядом справи, що складає 20\~000,00 грн. Всі понесені відповідачем витрати підтверджуються договором про надання правової допомогу від 10.02.2025, укладеним між відповідачем та адвокатом та за умовами якого (п.3.1) сторони погодили, що вартість послуг за умовами даного договору становить 20\~000,00 грн., які замовник зобов`язується сплатити виконавцю протягом 20 календарних днів з моменту прийняття рішення суду по суті вимог у суді першої інстанції. Розмір гонорару виконавця є фіксованим та не залежить від фактично витраченого виконавцем часу на надання наведених послуг, інших чинників. З цих підстав, представник відповідача Здоровець С.В. просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь [PERSON] суму понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20\~000,00 грн. В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення були повідомлені своєчасно та належним чином, представник відповідача в заяві просив вирішити питання щодо ухвалення додаткового рішення без його участі та участі відповідача. Розглянувши заяву представника відповідача Здоровця С.В. про стягнення витрат на правничу допомогу, дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд дійшов до висновку, що вказана заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено,\~що рішенням\~Комунарського районного\~суду м.Запоріжжя\~від 21.04.2025\~року відмовлено у задоволенні позову ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи складається із 20\~000,00 грн., та про те, що докази понесення витрат будуть подані до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 23.04.2025 року на адресу суду від представника відповідача Здоровця С.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №333/273/25. Пунктом 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи,належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави(ч.1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3). За п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI передбачено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Як доказ понесених витрат на надання професійної правничої допомоги, представником відповідача долучено до матеріалів заяви копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 10.02.2025 року, укладеного між [PERSON] та адвокатом Здоровцем С.В., яким сторони погодили, що вартість послуг за умовами даного Договору становить 20\~000,00 грн., які замовник зобов`язується сплатити виконавцю протягом 20 календарних днів з моменту прийняття рішення суду по суті вимог у суді першої інстанції. Розмір гонорару виконавця є фіксованим та не залежить від фактично витраченого виконавцем часу на надання наведених послуг, інших чинників. Таким чином, у вказаному договорі про надання правової допомоги сторони погодили фіксований розмір оплати гонорару. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Також, в договорі міститься домовленість про відкладальну обставину щодо проведення оплати послуг адвоката, а саме: послуги оплачуються протягом 20 календарних днів з моменту прийняття рішення суду по суті вимог у суді першої інстанції. У постанові Великої Палати Верховного Суду у від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15, зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 року в справі № 554/2586/16-ц звертав увагу, що при обчисленні гонорару слід керуватися зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга\~статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Таким чином, неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України. Водночас, згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розглянувши заяву представника відповідача, дослідивши надані заявником документи, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд виходить з того, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18)та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Крім того, саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 01.09.2021 року, винесеній за результатами розгляду справи № 178/1522/18. З огляду на викладене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи складність справи, а також обсяг виконаних адвокатом робіт (подання заяви про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції, відзиву на позовну заяву, клопотання про залишення відповіді на відзив без розгляду, заяви про ухвалення додаткового рішення, та особиста участь в одному судовому засіданні 21.04.2025 року, загальною тривалістю 31 хв.), суд дійшов висновку про стягнення з позивача на користь відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5\~000,00 грн.

Outcome: partial