Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

02 квітня 2025 року до Зарічненського районного суду Рівненської області надійшла позовна заява, в якій ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за договором позики в розмірі 17314 грн 00 коп та судові витрати в розмірі 3028 грн 00 коп. В позовній заяві позивач вказував, що 21 травня 2024 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] уклалено договір позики №79631264, за яким позикодавець передав позичальнику у власність грошові кошти (позику) у сумі 5 500 грн. 00 коп. на строк 10 днів, з процентною ставкою 1,50 % (фіксована), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Останній день повернення позики\~30 травня 2024 року. Орієнтовна реальна річна процентна ставка\~ - 28849,07%. Орієнтовна загальна вартість позики\~1265 грн 00 коп. 14 червня 2021 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" (фактор) та Товариство з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" (клієнт) уклали договір факторингу № 14/06/21, за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. 28 липня 2021 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" та Товариство з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" уклали додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, якою визначили внести зміни до п.1.3. Договору та викласти його в наступній редакції: "клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за Договором позики Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства". 13 червня 2022 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" та Товариство з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" уклали додаткову угоду № 7 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, якою домовились викласти пункт 9.1 договору в наступні й редакції: «3.11 Даний Договір вважається укладеним і нбирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення його печатками Сторін. Договір дійсний потягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїхзобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна зі сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік». 25 вересня 2024 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" та Товариство з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" уклали додаткову угоду №37 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, якою визначили, що загальна сума Прав Вимоги, що відступаються згідно реєстру боржників №32 від 25 вересня 2024 року становить..., в якості ціни продажу згідно реєстру боржників №32 від 25 вересня 2024 Фактор сплачує Клієнтові суму грошових коштів, яка становить .... від основної суми заборгованості (тіло кредиту), що становить ..." [PERSON] є боржником за договором позики №79631264 на загальну суму 17314.00 грн, з яких 5500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 825.00 грн - сума заборгованості за відсотками, 10989,00 грн сума заборгованості за пенею, що також зазначено у розрахунку позивача станом на 28 лютого 2025 року. Відповідно до вимог ч. 5 ст.\~279\~ЦПК\~України сторони в судове засідання не викликалися, відповідачу надано строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 7 ст. 178 ЦПК України, відзиву на позовну заяву відповідачем не подано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що не суперечить вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку. Відповідно до ч.1, 2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За правилами ст.626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначені\~ст.639 ЦК України, відповідно до якої: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. П.1 ч.1\~ст.512ЦК України\~визначає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва. У разі відступлення права вимоги відбувається заміна кредитора. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до договору позики №79631264 та додаткової угоди до договору позики, 21 травня 2024 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] уклалено договір позики на суму 5500 грн. 00 коп. на строк 10 днів, з процентною ставкою 1,50 % (фіксована), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. 14 червня 2021 року ТзОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» уклали договір факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року. 25 вересня 2024 року ТзОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» уклали додаткову угоду №37 до вказаного договору, якою визначено, в тому числі, і загальну суму прав вимоги, що відступаються згідно з реєстром боржників №32 від 21 березня 2025 року. Суд рахує, що додаткова угода не є новим договором факторингу, і не свідчить жодним чином про перехід до ТОВ "ФК "ЄАПБ" від первісного кредитора ТОВ"1 Безпечне агенство необхідних кредитів" права вимоги до [PERSON] за договором позики №79631264, від 21 травня 2024 року. Враховуючи викладене, суд вважає, що на момент укладення договору факторингу від 14.06.2021 року №14/06/21 ще не виникло (не існувало) зобов`язання між первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та боржником [PERSON] , не було укладено кредитних договорів, тобто, у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «ФК ЄАПБ», на підставі договору факторингу від 14 червня 2021 року. Так, у справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу (правова позиція, викладена Верховним Судом України у постанові від 05.07.2017 у справі №752/8842/14-ц). Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом відступлення може бути лише зобов`язальна вимога, яка є дійсною, належним чином індивідуалізованою та правомірною та доводить, що вказані ознаки предмета є сутнісними, а відсутність хоча б одного з них позбавляє певну вимогу можливості бути предметом відступлення. Під існуючою грошовою вимогою слід розуміти грошову вимогу, строк платежу за якою на момент укладення договору фінансування під відступлення грошової вимоги уже настав. Майбутньою вимогою, як предмета відступлення, під яке надається фінансування, може бути грошова вимога, яка ґрунтується на договорі, вже укладеному до моменту відступлення, строк платежу за яким ще не настав. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.09.2022 року у справі №910/12525/20 виснувала, що положення ч.1\~ст.203 ЦК України\~прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п.1 ч.1 ст.512, ст.514 ЦК України, у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі, й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 24.04.2018 у справі №914/868/17, від 18.10.2018 у справі №910/11965/16. Окрім того, Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 року у справі №905/306/17 виснував про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги фінансова компанія, як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 №352 Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року №231, до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. Згідно з матеріалами справи ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] договір позики №79631264 уклали 21 травня 2024 року, тобто через три роки після укладення 14 червня 2021 року договору факторингу між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та позивачем. Отже, право вимоги до [PERSON] не існувало на момент укладення договору факторингу, хоча як право майбутньої вимоги на момент укладення договору мало би бути визначеним. Однак, жодної визначеної вимоги у ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" щодо [PERSON] на момент укладення договору факторингу від 14 червня 2021 року не було, та сторони не могли передбачити, що 21 травня 2024 року буде укладений договір позики №79631264. При цьому, як зазначено вище, обсяг прав та обов`язків сторін по договору факторингу від 14.06.2021 року додатковими угодами №2 від 28 липня 2021 року та №37 від 25 вересня 2024 року - не змінений, по своїй суті вони не є новим договором факторингу, і не свідчать жодним чином про перехід до ТОВ «ФК ЄАПБ» від первісного кредитора ТОВ 1 Безпечне агенство необхідних кредитів" права вимоги до [PERSON] за договором позики №79631264 від 21 травня 2024 року. Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави вважати, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 набуло право вимоги до [PERSON] . Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог слід відмовити. При вирішенні питання про\~розподіл судових витрат\~між сторонами суд виходить із положень ч.1\~ст.141 ЦПК України, згідно якої, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою в позові понесені судові витрати залишаються на стороні, яка їх понесла. На підставі викладенеого,

Outcome: dismissed