Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу - договору дарування від 28 вересня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чижик О.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 1384.Встановити факт належності [PERSON] диплому серії [NUMBER] , виданого 29 грудня 1992 року Дніпропетровським машинобудівним коледжем із реєстраційним № 1929. В обґрунтування заяви посилається на те, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів - договору дарування та диплому про здобуту освіту - необхідне для подальшого забезпечення заявниці можливості реалізувати власні права та усунути неточності у написанні її прізвища з метою подальшого внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який діє з 01 січня 2013 року відомостей про право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS] , а також, по досягненні віку призначення пенсії - звернення до Пенсійного фонду України за призначенням пенсії та з урахуванням стажу згідно наданого диплому. У судове засідання заявник та заявниця [PERSON] не з`явилась, представник заявниці надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги просила задовольнити. Заінтересована особа\~ [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надавши заяву про слухання справи у відсутність представника заінтересованої особи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 22 серпня 1987 року між заявником, яка до укладення шлюбу мала прізвище [PERSON] , та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом РАЦС м. Дніпропетровська, про що видано свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] . Станом на день реєстрацію шлюбу згідно вказаного свідоцтва прізвище заявника було визначено російською мовою - Трещёва. 23 грудня 1997 року заявником та членами її родини - чоловіком [PERSON] та донькою [PERSON] було отримано свідоцтво про право власності на житло, видане згідно розпорядження виконкому міської Ради народних депутатів № 4/3372-97 на квартиру [ADDRESS] . Прізвища співвласників зазначені у свідоцтві російською мовою - Трещеви. Як підтверджується відміткою про державну реєстрацію, виконаною на технічному паспорті від 24.04.1998 року, який є додатком до свідоцтва про право власності, право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано у МБТІ Із реєстраційним записом № 396П-71-126, 28 вересня 1999 року між заявником та [PERSON] було укладено договір дарування 1/3 частини квартири [ADDRESS] , за яким [PERSON] подарував, а заявниця прийняла в дар належну останньому на підставі свідоцтва про право власності від 23 грудня 1997 року частину квартири. Договір дарування посвідчено приватним нотаріусом Чижик О.С. та зареєстровано в реєстрі за № 1384. Як підтверджується відміткою на договорі дарування, право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] зареєстровано за заявником на підставі договору дарування. На день укладення договору дарування прізвище заявника " [PERSON] " було порокпадоно українською мовою як [PERSON] , зважаючи на що, у договорі дарування зазначено про його укладення між [PERSON] та [PERSON] , що мешкають за адресою: [ADDRESS] . Виконання прізвища заявника українською мовою саме як [PERSON] " у даний період підтверджується копією закордонного паспорта, виданого 25 грудня 1995 року строком до 25 грудня 2000 року [PERSON] [INFO] (паспорт [NUMBER] ). 29 вересня 1999 року між заявницею та [PERSON] було розірвано укладений раніше шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська видано свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] . У свідоцтві про розірвання шлюбу прізвище заявниці зазначено як [PERSON] . Також, в період перебування у шлюбі із [PERSON] , заявницею було отримано диплом [NUMBER] , виданий Дніпропетровським машинобудівним коледжем від 29 грудня 1992 року із реєстраційним номером 1929, проте, у дипломі українською мовою прізвище заявниці зазначене як [PERSON] . 13 червня 2002 року заявницею отримано паспорт громадянина України серії [NUMBER] , видане Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС Украни в Дніпропетровській області, в якому її прізвище вказане російською мовою - [PERSON] , що відповідає раніше виданому свідоцтву про укладення шлюбу від 22 серпня 1987 року, проте українське написання прізвища заявниці у паспорті - [PERSON] - не відповідає раніше вживаним варіантам перекладу її прізвища ( [PERSON] у договорі дарування від 29 вересня 1999 року, закордонному паспорті від 25 грудня 1995 року, свідоцтві про розірвання шлюбу від 29 вересня 1999 року та [PERSON] у дипломі [NUMBER] від 29 грудня 1992 року). При цьому, належність договору дарування від 29 вересня 1999 року та диплому [NUMBER] від 29 грудня 1992 року підтверджується співставленням виконаних російської мовою написів її прізвища ( [PERSON] ) із паспортом громадянина України від 13 червня 2002 року. За змістом п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з прізвищем, ім`ям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.2\~ст.315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правовими позиціями Пленуму Верховного суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від 31.03.1995 року №5, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючий документ, оскільки зазначені в них прізвища, ім`я, по-батькові, місце та час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України, громадяни мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Факт належності даних документів заявниці знайшов своє підтвердження у суді та підтверджується копією паспорта заявниці, копією ідентифікаційного номеру заявниці та іншими документами, які знаходяться в матеріалах справи. Таким чином, враховуючи принцип верховенства права, вимоги заявника підлягають задоволенню. Вирішуючи відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~питання розподілу судових витрат, судові витрати слід віднести на рахунок заявника.

Outcome: approved