Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивачка [PERSON] 17.02.2025 звернулася до суду з позовом до ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16.07.2024 у справі №718/1730/24 за її позовом до ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» встановлено, що відповідачем від грудня 2021р. , тобто впродовж 32 місяців не було виплачено позивачу. Нараховану за серпень грудень 2021р. заробітну плату в сумі 63093,33 грн.. Виплата заборгованості з грудня 2021р. в сумі 63093,33 грн. була здійснена згідно виконавчого листа. Зазначає, що відповідач зобов`язаний був нарахувати та виплатити їй компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати в сумі 63093,33 грн. за весь час затримки з січня 2022р. до серпня 2024р.. Вказує, що рішенням Кіцманського районного суду у справі №718/2964/24 за її позовом до ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні задоволено частково. Однак, розрахунок з нею був здійснений не в день її звільнення 27.12.2023р. і не добровільно, а по спливу 12 місяців в лютому 2025 р. згідно виконавчого листа через ГУ ДКС України в Чернівецькій області, виданого з урахуванням змін, внесеного постановою Чернівецького апеляційного суду від 19.12.2024р. у справі №718/2964/24. Також посилається на те, що у зв`язку із затримкою виплати заробітної плати (31 місяць) та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (4 місяці) вона впродовж 2021-2024 років зазнала моральних страждань, втратила нормальні життєві зв`язки, змушена була економити на харчах, придбанні медикаментів, що дуже вплинуло на відносини всередині її сім`ї. У зв`язку із вказаним, вважає що незаконними діями ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» нанесено їй моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 800000 грн., виходячи з розрахунку 100-кратного розміру мінімальної заробітної плати. Посилаючись на відповідні норми законодавства та вищенаведене просить задовольнити її позовні вимоги та визнати протиправною бездіяльність ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» щодо не нарахування та невиплати [PERSON] суми компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати заробітної плати в сумі 63093,33 грн., за період з січня 2022 р. по липень 2024р. Представник відповідача КП «Чернівецький обласний реабілітаційно-бальнеологічний комплекс для військовослужбовців, ветеранів, членів їх сімей та постраждалих внаслідок воєнних дій» [PERSON] скерував відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у позові [PERSON] до ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди. Посилається на те, що заборгованість зі сплати заробітної плати на суму 63093,33 (без виключення сум відрахувань на податки та збори) згідно рішення Кіцманського районного суду від 16.07.2024 року (справа №718/1730/24) та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 10\~000 грн. згідно постанови Чернівецького апеляційного суду від 19.12.2024 року (справа №718/2964/24) було сплачено позивачу. Разом з тим, з 23.07.2020 року по 27.12.2023 року [PERSON] працювала у ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» на посаді т.в.о. головного лікаря, що вказувало на її обов`язок управляти підприємством, вчиняти дії щодо отримання ним прибутку, в тому числі зі сплати заборгованості по заробітній платі, та при звільненні з посади здійснити розрахунок, але [PERSON] не намагалася та не знайшла джерел фінансування, що призвело до повного банкрутства. Крім того, [PERSON] згідно заяви від 24.02.2022р. та Наказу ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» від 24.02.2022 р. №1 «Про надання відпустки без збереження заробітної плати [PERSON] » перебувала у відпустці без збереження заробітної плати. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 24.03.2025(а.с.28) 14.03.2025 від позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.45) Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24.03.2025 позовну заяву залишено без руху. (а.с.57-58) Підготовче засідання призначено на 11.04.2025. 11.04.2025 закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до розгляду по суті на 06.05.2025 (а.с.65-66) 06.05.2025 представник КП «ЧОРБК» скерував до суду заяву що не визнання позовних вимог [PERSON] .. Просить розгляд справи проводити за відсутності представника. 19.05.2025 від позивачки [PERSON] надійшла заява про підтримання позову. Просить справу розглядати без її участі. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16.07.2024 року, стягнуто з ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця»» на користь [PERSON] , заборгованість зі сплати заробітної плати на суму 63\~093,33 гривень (без виключення сум відрахувань на податки на збори). (а.с.22-23) Згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24.10.2024 позов [PERSON] до ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця»» задоволено частково, та ухвалено стягнути з Чернівецького обласного комунального підприємства «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» на користь [PERSON] середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 50\~000 грн.. 19.12.2024 р. постановою Чернівецького апеляційного суду змінено в частині визначення розміру середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, визначивши до стягнення з Чернівецького обласного комунального підприємства «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» на користь [PERSON] середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 10\~000 грн. (а.с.24-27) Відповідно до рішення №77-17/24 Чернівецької обласної ради від 19.12.2024р. змінено назву Чернівецького обласного комунального підприємства «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» на Комунальне підприємство «Чернівецький обласний реабілітаційно-бальнеологічний комплекс для військовослужбовців, ветеранів, членів їх сімей та постраждалих внаслідок воєнних дій» .(а.с.38-39) Також судом встановлено, що згідно платіжної інструкції №50431719 від 12.09.2024р. [PERSON] перераховано кошти в розмірі 63\~093,33 грн. (призн. платежу: безсп. Стягнення зі сплати заробітної плати зг. Виконавчого листа Кіцман.районного суду від 19.08.24 по справі №718/1730/24 (а.с.40 на звороті), платіжної інструкції №554294528 від 12.02.2025р. [PERSON] перераховано кошти в розмірі 7\~700 грн. (безсп.стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні зг.виконавчого листа Кіцм.районного суду від 16.01.25 по справі №718/2964/24 (а.с.52) Норми права, які застосував суд та мотиви з яких виходив суд. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина перша та друга статті 2 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України. У разі невиконання вказаних вимог настають правові наслідки, визначені ст.34 Закону України «Про оплату праці». Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» зазначено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Порядок нарахування та виплати компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати встановлено Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закону №2050-III) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (надалі Порядок №159). Відповідно до ст.1-4 Закону України «Про компенсацію громадянами втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі-компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10-го числа, що настає за звітним. Відповідно до п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Статтею 7 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» визначено, що відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку. Згідно з вимогами ЦПК України суд зобов`язаний встановити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав і якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого, суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №560/898/16-ц. Так, згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.1 ст.78 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Частиною першою статті 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Слід зазначити, що у позовній заяві позивачем не вказано ціну позову та не наведено жодного розрахунку в обґрунтування своєї вимоги про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати. Також слід зауважити, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивач просить зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів, однак не подає розрахунок такої компенсації та не надає інформації (довідки, тощо) про розмір заробітної плати помісячно, що позбавляє суд самостійно визначити суму компенсації. Позивач клопотання про витребування доказів до суду не подавав. Крім того, позивач до відповідача із запитом з приводу питання нарахування та виплати компенсації не звертався, а тому у суду немає підстав зобов`язувати КП «Чернівецький обласний реабілітаційно-бальнеологічний комплекс для військовослужбовців, ветеранів, членів їх сімей та постраждалих внаслідок воєнних дій» нарахувати та виплатити компенсацію позивачеві. Як і немає підстав для визнання противною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати компенсації [PERSON] , за якою вона взагалі не зверталась. Отже вимога позивача про визнання протиправною бездіяльність , зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсації втрати частини доходів у зв`зку із несвоєчасною виплатою заробітної плати не підлягає задоволенню. Вимога про стягнення моральної шкоди є похідною, а тому також до задоволення не підлягає. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивачем вцілому не доведені, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Разом з тим, позивач [PERSON] є інвалідом другої групи, звільнена від сплати судового збору при подачі позову, а тому судовий збір компенсується за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed