Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

В травні 2021 року позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить, визначити позивачу додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов мотивований тим, що [INFO] померла [PERSON] мати позивача. Після її смерті відкрилась спадщина. Після звернення позивача до нотаріальної контори, йому повідомили про неможливість видати свідоцтво про спадщину у зв`язку із пропуском встановленого строку для подачі заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду. Позивач зазначив, що пропуск строку звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини пов`язаний з перебуванням його в період 2019 року по 2021 рік закордоном та неможливістю приїхати в Україну внаслідок складних умов праці закордоном, які з 2020 року додатково ускладнилися внаслідок COVID-19. Ухвалою суду від 12.05.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 24.05.2021 року прийнято до провадження позовну заяву, відкрито провадження за вищезазначеним позовом та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 13.03.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому останній зазначив, що заперечує щодо задоволення позовних вимог, оскільки як вбачається з матеріалів спадкової справи, спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] , яка і є належним відповідачем по справі. Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача з`явився для участі у судовому засіданні, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив врахувати позицію викладену у відзиві. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідив письмові докази, вивчив матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народився [INFO] , батьками зазначено: [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 18.10.1962 року. [PERSON] , [INFO] померла [INFO] у с. Шумячи, Шумячського району, Смоленської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] яке видано 07.05.2021 року (повторно), актовий запис про смерть №1440. З матеріалів спадкової справи №130/2019 до майна померлої [INFO] [PERSON] убачається, що [PERSON] звернулася до Третьої Херсонської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. [PERSON] , [INFO] померла [INFO] у с. Московське, Покровського району, Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] яке видано 07.05.2021 року (повторно), актовий запис про смерть №1730. Із копій трудового договору від 01.07.2015 року, долученого позивачем до матеріалів справи вбачається, що [PERSON] працював водієм вантажного автомобіля у компанії АТ «КОІМЕХ», договір укладено на необмежений термін, місце роботи [PERSON] . Згідно копії письмових пояснень долучених до матеріалів справи позивачем, [PERSON] підтвердив, що працював разом з позивачем на посаді водія вантажного автомобіля з 01.10.2018 року по 20.04.2021 рік на території Європейського Союзу. Внаслідок умов праці та карантинних обмежень вони не мали можливості повернутись на територію України в період прийняття спадщини. Згідно листа 24.03.2021 року №904/02-14 [PERSON] державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що ним пропущено строк на прийняття спадщини. Відповідно до\~статті 63 Закону України "Про нотаріат"\~нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відомо. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення. Відомості про \~виклик інших спадкоємців відповідно до вищезазначеної норми закону - відсутні. Так, у відповідності до\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст.1222 ч.1 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України. Відповідно до ст.ст.1296-1298ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері та не звертався до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна. Причиною пропуску строку на прийняття спадщини позивач вказує те, що він перебував в період 2019 року по 2021 рік закордоном та не мав можливості приїхати в Україну внаслідок складних умов праці, а саме у зв`язку з перебуванням на роботі за контрактом, які з 2020 року додатково ускладнилися внаслідок COVID-19, що також стало перешкодою для перетину кордону України та подачі заяви про прийняття спадщини. Вищезазначені обставини є тими непереборними обставинами, які перешкоджали позивачу протягом шести місяців з часу відкриття спадщини звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Твердження відповідача щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку з подачею позову до неналежного відповідача суд відхиляє, оскільки [PERSON] , яка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини померла [INFO] , а отже позов пред`явлено до належного відповідача. Пленум Верховного Суду України в п. 24\~постанови від 30 травня 2008 року №7 "про судову практику у справах про спадкування"\~роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень\~ст.76 ЦПК України\~докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю у два місяці.

Outcome: approved