Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

20.03.2025 через систему «Електронний суд» від [PERSON] , в особі представника адвоката Богач А.О., до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява до відповідача [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначено, що 11.10.2013 сторони уклали шлюб, та [INFO] у сторін по справі народилась спільна дитина [PERSON] . Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.03.2025 по справі №335/727/25 шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом із позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Вказує, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає, у зв`язку із чим вона звернулась до суду із вказаним позовом. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.03.2025 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. 30 квітня 2025 року відповідно до\~Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26.02.2025 № 4273-ІХ, назва Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя була змінена на Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя В судове засідання позивач та її представник не з`явились, разом з тим представник позивача надала суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу за відсутності сторони позивача, позов підтримують та просить його задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання двічі не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність чи відзив на позов не подавав, про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, відповідно до положень ч. 11\~ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та надсилання судових повісток на останню відому адресу. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням положень ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №83, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.03.2025 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11.10.2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №1166, розірвано. У позові позивач [PERSON] зазначила, що після розірвання шлюбу дитина [PERSON] проживає разом із нею, та повністю перебуває на її утриманні, а відповідач, будучи працездатною особою, матеріальну допомогу на утримання сина у добровільному порядку не надає. Вказані обставини відповідач не спростував, відзиву на позов не подав, що свідчить про визнання ним обставин ненадання позивачу матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.\~181\~Сімейного Кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України,\~встановлено,\~що при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~При визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що відповідачем відзиву на позов не надано, як і не надано жодного доказу на спростування обставин, викладених у позові [PERSON] , суд встановив, що малолітня дитина сторін у справі проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку не надає, хоча є працездатним та має можливість надавати допомогу на утримання сина. Таким чином, у добровільному порядку питання щодо розміру надання аліментів, позивач та відповідач не вирішили. Як передбачено\~ч.\~2\~ст.\~182\~СК України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною першою ст.\~191\~СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи інтереси дитини, забезпечуючи надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 березня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, враховуючи те, що позивач на підставі вимог Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за заявленими позовними вимогами, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved