Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №4314015 від 20.01.2024 року у розмірі 92650,49 гривень, а також судовий збір у розмірі 2422,40 гривні та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 гривень. Позовні вимоги обґрунтовувано тим, що 20.01.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] був укладений кредитний договір №4314015 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало [PERSON] кредитні кошти шляхом переказу на банківську карту 10000 грн. В свою чергу, позичальник зобов`язувалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. 25.10.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» був укладений договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» прийняло право вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, у тому числі, всі права первісного кредитора у зобов`язаннях за договором кредиту №4314015 від 20.01.2024 року. Рішенням №251124/1 від 25.11.2024 найменуванні ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» відбулися зміни, реєстраційні дані про що внесено державним реєстратором 10.12.2024року, назву юридичної особи ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Посилаючись на те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість, позивач просить суд стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №4314015 від 20.01.2024 року в розмірі 92650,49 гривень, що складається із: заборгованості за основною сумою боргу 9999,99 грн, заборгованості за відсотками 62400,50 грн. нарахованих первісним кредитором, 20250 грн - заборгованості за відсотками, нарахованих ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», а також витрати зі сплати судового збору та витрати на правову допомогу. 05.02.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи відповідно до положень чинного ЦПК України. Також ухвалою витребувано у АТ «Універсал банк» інформацію. 18.02.2025 року на адресу суду від АТ «Універсал банк» надійшла витребувана судом інформація. Представник позивача в судове\~засідання не\~з`явився,\~просив здійснювати розгляд справи без участі представника. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином, що стверджується поштовою кореспонденцією, що повернулася із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подавала. На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку\~з неявкою\~учасників справи,\~з підстав\~передбачених ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 20.01.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] був укладений кредитний договір №4314015 від 20.01.2024 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 84578 20.01.2024року. Відповідно до умов вказаного Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язались надати відповідачу грошові кошти в гривні (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Загальний розмір кредиту склав 10000 грн, строк кредиту 360 днів з 20.01.2024 по 14.01.2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни повернення (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача (далі Графік платежів) (п.1.3.). Тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: Стандартна процентна ставка 2,5% в день та застосовується в межах всього строку кредиту. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: 99923,40% річних за стандартною ставкою за весь строк кредиту (п.1.5.). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: 100000 грн. за стандартною ставкою (п.1.6.1.). Мета отримання кредиту на споживчі потреби (п.1.8.). Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. Договору, Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Дати надання кредиту 20.01.2024 або 21.01.2024. Як вбачається із Договору, він підписаний сторонами шляхом вчинення електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідача 84578, що підтверджується розділом 10 Договору. Крім того, відповідач ознайомився з паспортом споживчого кредиту, який також підписав шляхом вчинення електронного підпису одноразовим ідентифікатором 84578. Відповідно до п.9.9 Договору, відповідач підтвердив, що: -перед укладенням цього Договору була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) вказана в ч.1,2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Вебсайті; б) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування; -він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», актуальна на дату укладання Договору редакція яких розміщена на Вебсайті, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися; -дані, що стосуються його особи (дані паспорту, РОКПП, ПІБ, місце проживання, інше), зазначені в преамбулі, та реквізитах сторін цього Договору є актуальними, правильними. На виконання умов Договору 20.01.202 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», на підставі договору про організацію переказу грошових коштів РК-П-19/03-01 від 12.03.2019, укладеного з ТОВ «Універсальні платіжні рішення», перерахувало кошти в сумі 10000 грн на банківську картку відповідача № [NUMBER] , номер транзакції в системі IPay.ua 333876572. Належність відповідачу [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] банківської картки за № [NUMBER] та зарахування на неї 20.01.2024 року о 14:40:19 грошових коштів в розмірі 10000 грн через платіжну систему IPay.ua беззаперечно підтверджується інформацією АТ «Універсал Банк», що витребувана судом. Таким чином, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за Договором виконало. Судом встановлено, що при укладенні Договору №4314015 від 20.01.2024 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту відповідачем з первісними кредитором було узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання такого договору. Крім того, відповідно до позовної заяви відповідачем було здійснено оплату на рахунок первісного кредитора на оплату тіла кредиту в розмірі 0,01 грн. та оплату процентів у сумі 127 грн. Однак, у порушення умов даного Договору відповідач своїх договірних зобов`язань у повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим станом на 14.01.2025 року заборгованість [PERSON] за договором №4314015\~від 20.01.2024\~рокустановила 92650,49грн., з яких: 9999,99грн. - заборгованість за кредитом; 62400,50грн. - заборгованість за нарахованими процентами первісним кредитором та 20250 грн. заборгованість за нарахованими процентами ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» , що відображено у розрахунку заборгованості. 25.10.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та позивачем, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»», було укладено Договір Факторингу №25/10/2024, за яким, ТОВ «ЛІНЕУРАУКРАЇНА» передало ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» право вимоги до відповідача за Договором №4314015 від 20.01.2024 року відповідно до Витягу із реєстру боржників до Договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 року. Згідно п.1.1. Договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 року, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Як вже було зазначено відповідно до умов п.1.3 Договору №4314015 строк кредиту 360 днів: з 20.01.2024 року по 14.01.2025 року. Станом на дату укладання Договору факторингу від 25.10.2024 року №25/10/2024, строк дії Договору №4314015 від 20.01.2024 року не закінчився. В межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» у період з 26.10.2024 року по 14.01.2025 року (81 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 20250 грн., виходячи із розрахунку заборгованості ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», що наявний у матеріалах справи. У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п.1.3. Договору № 4314015 від 20.01.2024, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідача у сумі 82650,50 грн., з яких нараховані проценти первісним кредитором у сумі 62400,50 грн., проценти нараховані ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» у сумі 20250 грн. У найменуванні ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» відбулися зміни, реєстраційні дані про що внесено державним реєстратором 10.12.2024року, назву юридичної особи ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до абз.2 ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Після акцептування Позичальником Оферти, що (акцептування Позичальником Оферти) є укладенням Договору відповідно до ч.3\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»), відповідно до умов Договору (та включно цих Правил), Кредитодавець направляє Позичальнику підтвердження вчинення (укладення) Договору у формі електронного документа. Підтвердження направляється в Особистий кабінет Позичальника та/або на електронну адресу Позичальника, вказану ним у Заявці. Підтвердження містить обов`язкові відомості відповідно до ч.11\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~. Укладаючи Договір, Кредитодавець та Заявник/Позичальник визнають усі документи (в тому числі Договір), підписані з використанням Електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), еквівалентними за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно, що відповідає положенням ч. 12.\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони підтверджують, що Договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для Сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами Сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи Договір шляхом використання Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Заявник/Позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами Договору (умовами цих Правил та Кредитного Договору). Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до змісту ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 513 ЦК України). Згідно з вимогами ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Фінтраст Капітал» ґрунтуються на законі, та підлягають задоволенню, шляхом стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованості за кредитним договором №4314015 від 20.01.2024 в розмірі 92650,49 гривень, що складається із: заборгованості за основною сумою боргу 9999,99 грн., заборгованості за відсотками 82\~650,50 грн. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими доказами та не спростовані відповідачем. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи . До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати , в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422,40 гривень, який підлягає відшкодуванню відповідачем з урахуванням приписів ст.141 ЦПК України. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Доля цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи в суді, суд враховує те, що дана цивільна справа є малозначною, всі обставини по цій справі були встановленні в судовому порядку. Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг правової допомоги та на підтвердження понесених витрат у справі до суду надано копію Договору про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року укладеного між адвокатом Городніщевою Є.О. та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», Заявка №6329 на виконання доручення до договору 10/12-2024, Акт №6329 прийому-передачі виконаних робіт згідно Договору про надання правничої допомоги №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, який містить опис робіт із зазначенням загальної суми 10000грн. Верховний Суд вже неодноразово висловлював правову позицію щодо порядку та критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподілу, зокрема в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20). Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку, що види робіт зазначені Акті №6329 прийому-передачі виконаних робіт згідно Договору про надання правничої допомоги №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року мають не обґрунтовано завищену вартість, з огляду на складність справи та фактично виконаній адвокатом роботі (наданих послуг), часові, витраченому на виконання відповідних робіт (послуг), обсягу наданих робіт (послуг), витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000грн. не відповідають критеріям реальності (їхньої дійсності і необхідності) та розумності їхнього розміру виходячи з конкретних обставин справи, сталою правовою позицією і безумовно є завищеними, тому вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення із відповідача в користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України.

Outcome: approved