Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановлення факту смерті. Заяву заявник мотивує тим, що перебуваючи у шлюбі з [PERSON] у них [INFO] народився син - [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис №76. [INFO] [PERSON] помер та похований на сільському кладовищі в с.Стрижівка. Факт народження та дата смерті [PERSON] підтверджується довідкою Любарської селищної ради Стрижівського старостинського округу Житомирського району Житомирської області від 17.03.2025 №46. Також факт народження та смерті [PERSON] підтверджується і поясненнями мешканців с.Стрижівка Житомирського району Житомирської області - [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану №00050096127 від 18.03.2025, в останньому наявний запис про народження [PERSON] - [INFO] , однак актовий запис про смерть відсутній. Заявник вказує, що той факт, що за даними державного реєстру актів цивільного стану його покійний син є юридично живим, призведе в майбутньому до утруднення прийняття спадщини після його смерті, матиме наслідком відмову нотаріуса у вчиненні відповідної нотаріальної дії, а також необхідність звернення до суду. Таким чином, встановлення факту смерті [PERSON] ( [INFO] - 31.03.1986) усуне необхідність подальшого звернення до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадщину. 18 березня 2025 року заявник звернувся до Романівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) із заявою про видачу йому свідоцтва про смерть [PERSON] . Листом від 18.03.2025 за вих.№212/29.7-49 заявника повідомлено про те, що оскільки в нього відсутнє лікарське свідоцтво про смерть, йому рекомендовано звернутись до суду про встановлення факту смерті сина - [PERSON] . У заявника та [PERSON] відсутній документ встановленої форми про смерть [PERSON] , виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, оскільки тіло покійного не доставлялось до районного центру для проведення патологоанатомічного розтину і медична довідка про причину смерті не виписувалась. Враховуючи викладене, отримати свідоцтво про смерть сина в інший спосіб не представилось за можливе, тому заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] . Ухвалою суду 01 квітня 2025 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено на 13 год 00 хв 13 травня 2025 року. У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Романівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Вислухавши пояснення заявника та його представника, а також заінтересованої особи [PERSON] , розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. [INFO] народився [PERSON] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 76. Довідка видана 17 березня 2025 року Стрижівським старостинським округом Любарської селищної ради Житомирського району №46 вказує на те, що згідно записів погосподарської книги №2 села Стрижівка Любарського району Житомирської області з 1986-1990 роки у господарстві № [NUMBER] в жителів села Стрижівка [PERSON] та [PERSON] , [INFO] народився син [PERSON] , який помер [INFO] . Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану від 18 березня 2025 року №00050096127 стверджується, що Романівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) здійснено перевірку за первинними з 01 січня 1983 року по 31 грудня 1989 року та поновленими з 01 квітня 1987 року по 18 березня 2025 року актовими записами про смерть. Актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в селі Стрижівка Любарського району Житомирської області, не виявлено. Із інформації Романівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18 березня 2024 року слідує, що [PERSON] рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] в с.Стрижівка Житомирського району Житомирської області, оскільки лікарське свідоцтво про смерть встановленої форми відсутнє. Із письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] слідує, що їм знайомі [PERSON] та його дружина [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] , а також вони пам`ятають, що в останніх народився син [PERSON] , який з народження хворів. [INFO] [PERSON] помер та похований на сільському кладовищі в с.Стрижівка. Відповідно п.8 ч.1 ст.315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За змістом ч.1 ст.17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до розділу ІІІ Інструкції Про порядок реєстрації актів громадянського стану в Україні від 29.12.84 N 22/5 Затвердженої Міністром юстиції України 29 грудня 1984 р. N 22/5, реєстрація смерті провадиться за останнім місцем проживання померлого або за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Реєстрація смерті провадиться за заявою родичів померлого, його сусідів, працівників житлово-експлуатаційних організацій та інших осіб чи за повідомленням адміністрації лікувального закладу, де сталася смерть. Заява про реєстрацію смерті повинна бути зроблена не пізніше трьох діб з дня смерті чи виявлення трупа, а в разі неможливості одержання довідки лікувального закладу або висновку судово-медичної експертизи чи прокурора - не пізніше п`яти діб. Реєстрація смерті особи, оголошеної судом померлою, а також реєстрація факту смерті, встановленого в судовому порядку, провадиться відділами реєстрації актів громадянського стану районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, а також відділами реєстрації актів громадянського стану міських (міст обласного підпорядкування) і районних у містах Рад народних депутатів. Датою смерті особи, оголошеної судом померлою, вважається день набрання законної сили рішенням суду, якщо інше не зазначено в рішенні. Підставою для реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво або фельдшерська довідка про смерть, видані лікувальним закладом, рішення суду про встановлення факту смерті чи оголошення громадянина померлим, а також повідомлення з місць позбавлення волі. Ці документи додаються до другого примірника запису акта про смерть. Отже, особи, які виявили ознаки смерті іншої людини, мали повідомити заклад охорони здоров`я, а заява про реєстрацію смерті в разі неможливості одержання довідки лікувального закладу або висновку судово-медичної експертизи чи прокурора, має бути зроблена не пізніше п`яти діб з дня смерті. Як вбачається зі змісту заяви та доказів, доданих до заяви, ніхто працівників закладів охорони здоров`я чи працівників правоохоронних органів про смерть [PERSON] не повідомляв, із заявою про реєстрацію смерті у встановлений термін не звертався. Пунктом 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5\~роз`яснено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Разом з тим, надана заявником довідка видана 17 березня 2025 року Стрижівським старостинським округом Любарської селищної ради Житомирського району №46 через 39 років після зазначеної в ній дати смерті особи, в цій довідці відсутня інформація щодо первинних документів, на підставі яких орган місцевого самоврядування підтверджує факт смерті [PERSON] . Таким чином, вказана довідка не відповідає вимогам статей\~77,\~78,\~79,\~80 ЦПК України\~щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. Заявником не зазначено та не надано суду переконливих доказів, що достовірно підтверджують обставини смерті [PERSON] у певний час, у певному місці і за певних обставин (довідка про захоронення, дозвіл на поховання, витяг з книги реєстрації поховання померлих, документи слідчих органів, медичних установ, сільської ради, документи на підтвердження понесених витрат по похованню з відповідних ритуальних служб тощо), не зазначено при яких обставинах настала смерть останнього і чому факт смерті не було зареєстровано. Натомість, долучена до матеріалів заяви фотокопія надгробної дошки з місця поховання не є належним доказом захоронення особи в певний час та місці. При цьому, суд вважає, що письмові пояснення свідків для встановлення факту смерті особи в певний час не є достатніми та не дають змогу дійти суду до висновку про встановлення вказаної обставини. Разом з тим, заявник зазначає, що встановлення факту смерті його сина необхідне для того, щоб реалізувати право на спадкування після смерті заявника. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення\~\~факту\~\~не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Посилання заявника відносно того, що його покійний син є юридично живим, що в майбутньому призведе до утруднення прийняття спадщини після смерті заявника та матиме наслідком відмову нотаріуса у вчиненні відповідної нотаріальної дії для інших осіб, а також необхідність звернення їх до суду, суд вважає безпідставними, так як суд може встановити лише той факт, який має юридичне значення для особи на момент звернення до суду і без його встановлення особа не може реалізувати чи захистити свої права. Поряд з тим, заявником не надано будь-яких доказів, які б свідчили, що встановлення факту смерті його сина [PERSON] , має для нього юридичне значення для реалізації чи захисту його прав, свобод чи інтересів та буде слугувати захисту, виникнення, зміни або припинення його особистих чи майнових прав. Виходячи з обсягу досліджених судом доказів у їх сукупності, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою заявник звернувся до суду з даною заявою, суд позбавлений можливості встановити факт смерті сина заявника, а тому вважає, що у задоволенні його заяви необхідно відмовити. Враховуючи, що заявник відповідно до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір", звільнений від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях, витрати по сплаті судового збору в розмірі 605, 60 грн. слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed