Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

Зміст позовних вимог У березні 2025 року [PERSON] через адвоката Чухраєву Надію Сергіївну за допомогою системи «Електронний суд» звернулася з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що у 2024 році відносини між позивачкою та відповідачем почались суттєво погіршуватись, у зв`язку із цим, з 30.12.2024 позивачка припинила спільне проживання з відповідачем. Поновити подружні відносини не видалось можливим. Між сторонами повністю припинені шлюбні відносини, шлюб існує формально, подальше існування та збереження шлюбу не видається можливим. З огляду на що, [PERSON] прийняла остаточне рішення про розірвання шлюбу. Примирення і збереження шлюбу між сторонами є неможливим та суперечитиме волі позивачки і принципу добровільності шлюбу, який встановлений Конституцією України та Сімейним кодексом України. Позиція відповідача У письмових поясненнях представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Так, сторона відповідача не погоджується з тим, що у позовній заяві позивачка визначила двома реченнями підстави для розлучення, а саме те, що у 2024 році відносини між сторонами погіршилися, у зв`язку з чим з 30.12.2024 позивачка не мешкає з відповідачем. А також, формально, без будь-якого обґрунтування, зазначила лише те, що шлюб носить формальний характер. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 01 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні 13.05.2025 за клопотанням відповідача розгляд справи відкладено на 16.05.2025. 16.05.2025 від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та заява про надання строку на примирення тривалістю у шість місяців. Суд відмовив у задоволенні клопотання про надання строку на примирення з огляду на те, що позивачка у позовній заяві та її представник у судовому засіданні заперечували щодо надання строку на примирення, при цьому суд врахував, що шлюб - це добровільний союз жінки і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Окрім того, суд зауважив, що надання строку на примирення за відсутності згоди на це іншого з подружжя може свідчити про порушення права на повагу до приватного життя. Представниця позивачки у судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви та просила розірвати шлюб та стягнути судові витрати. Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 вересня 2021 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1709, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.09.2021. Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Норми права та мотиви суду Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 24 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, примирення є неможливим. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved