Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕНЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилалися на те, що 12.03.2024 р. між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір №4465558 про надання коштів на 360 днів: з 27.02.2024 р. по 21.02.2025 р., періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 181 днів, сума кредиту складає 7000,00 грн. На підставі погоджених умов, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання виконало перерахувавши кошти відповідачеві у сумі 7000,00 грн., однак відповідач не здійснював регулярні платежі, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. 25.10.2024 р. між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу №25/10/2024, згідно якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» яке набуло право грошової вимоги до відповідача. Рішенням №251124/1 від 25.11.2024 р. було змінено найменування з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 68775 грн, яка складається з заборгованості з тіла кредиту 7000 грн, процентів 39900 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 125 календарних днів 21875,00 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 12.03.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] був укладений договір №4465558 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. -\~відповідачу було надано кредит на суму 7000,00 грн (п. 1.2), шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача; -\~строк кредиту становить 360 днів (п. 1.3); -\~стандартна процентна ставка 2,50% за кожен день користування кредитом в межах строку, визначеного п. 1.3 Договору (п. 1.4.1). Кредитний договір укладений сторонами в електронній формі. Відповідач підписав договір за допомогою електронноо підпису одноразовим ідентифікатором «30734». Також, 12.03.2025 відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 25350 підписано паспорт споживчого кредиту Оскільки ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» не є банківською установою, то, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може. Зарахування кредитних коштів на платіжну карту Відповідача відбулось через платіжну систему, на підставі укладеного Договору № РК-П-19/03-01 про переказ коштів від 12.03.2019 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ». Матеріалами справи встановлено, що 25.10.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 25/10/2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до Відповідача. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення на телефонний номер, зазначений при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення. Отже, до «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», відповідно до укладеного вище договору факторингу, перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 50400 грн, що складається з наступного: заборгованість за кредитним договором 7000,00 грн; заборгованість за процентами - 39900 грн; штрафні санкції 5 000,00 грн. Рішенням №251124/1 від 25.11.2024 р. було змінено найменування з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Станом на дату укладання Договору факторингу від 25.10.2024 року №25/10/2024, строк дії Договору № 4465558 від 12.03.2024 року не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 26.10.2024 року по 27.02.2025 року (125 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 21875 грн. Згідно п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У зв`язку з вищенаведеною нормою, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості загальною сумою 68775 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту - 7000 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 39900 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 125 календарних днів 21875 грн. Отже, вимоги ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до відповідача є правомірними. Відповідно до частин 1-2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 1 ст. 1050 ЦК України визначено, зокрема, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання. Стаття 625 ЦК України передбачає наступне: боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором, утворилась заборгованість в загальному розмірі 68775 грн. Долучені до позовної заяви розрахунки заборгованості відповідають вимогам чинного законодавства, відповідачем вказані розрахунки не спростовані, доказів належного виконання зобов`язання відповідачем суду також не надано. Щодо витрат на правничу допомогу. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, суд враховує те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі та факт надання правової допомоги підтверджено наступними документами: копією договору про надання правової допомоги № 10/12-2024, укладеного 10.12.2024 між ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» та адвокатом Столітнім М.М.; копією акту прийому-передачі № 6974 від 27.02.2025; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Столітнім М.М. Серії КС № 9422/10, копією ордера Серії АІ № 1836697, копі заявки № 6974 на виконання договору № 10/12-2024 від 10.12.2024, акт № 6974 прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг згідно договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 Суд використовуючи практику Верховного Суду, зазначає, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 20.09.2018 у справі №751/3840/15-ц зазначила, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.). Саме наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та Касаційного Адміністративного Суду від 17.09.2019 у справі №810/3806/18, від 31.03.2020 у справі №726/549/19. Щодо цього питання свою позицію висловив КАС і у постанові від 16.04.2020 у справі №727/4597/19., зазначивши, що аналіз спеціального законодавства щодо діяльності адвоката дає право зробити висновок про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при оплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форми такого документа Отже, суд вважає, що позивачем надані достатні та допустимі докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу та вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved