Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом відповідно до якого позивач просив суд: стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості: -за Кредитним договором № 215054417 в розмірі 45 828,00 грн., з яких: - 13 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 32 828,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; -за Кредитним договором №3164620152/706630 в розмірі 7 852,50 грн., з яких: - 1 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 6 352,50 грн. сам заборгованості за відсотками; -за Кредитним договором № 0931381010 в розмірі 11 762,50 грн., з яких: - 1 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 10 762,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; -за Кредитним договором № 3164620152/445987 в розмірі 7 921,00 грн., з яких: - 2000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 5 921,00 грн. сума заборгованості за відсотками. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30.07.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 215054417. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги зазначені у відповідних реєстрах. Відповідно до додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги ТОВ «Таліон плюс» у тому числі за кредитним договором № 469265766. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс та позивачем було укладено договір факторингу № 20102022, за яким ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру права вимоги № 1 від 21.10.2022 до договору факторингу № 20102022, позивач набув право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 45 828,00 грн., з яких: 13 000,00 грн. заборгованість по основному боргу та 32 828,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Позивачем вказано, що 20 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та відповідачем було укладено кредитний договір 3164620152/706630, 19.04.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклало договір факторингу №19042022-Є у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» відступає, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги до Боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу від 19.04.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 7852,50 грн., з яких: 1500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 6352,50 грн. сума заборгованості за відсотками. У позовній заяві вказано, що 18 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та відповідачем було укладено кредитний договір № 0931381010. Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 24.11.2022 уклало договір факторингу № 24/11-22 у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» відступає, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні Товариству «Інфінанс» права вимоги до Боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу від 24.11.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11762,50 грн., з яких: 1 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10762,50 грн. сума заборгованості за відсотками. Позивачем вказано, що 11 липня 2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та відповідачем, було укладено кредитний договір № 3164620152/445987. 19.04.2022 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 19042022-Г, відповідно до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» передає ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19.04.2022 року до договору факторингу № 19042022-Г, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 7921,00 грн., з яких 2000,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту,5921,00 грн., сума заборгованості за відсотками. Так, позивачем вказано, що відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ»: -за Кредитним договором № 215054417 в розмірі 45 828,00 грн., з яких: - 13 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 32 828,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; -за Кредитним договором №3164620152/706630 в розмірі 7 852,50 грн., з яких: - 1 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 6 352,50 грн. сам заборгованості за відсотками; -за Кредитним договором № 0931381010 в розмірі 11 762,50 грн., з яких: - 1 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 10 762,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; -за Кредитним договором № 3164620152/445987 в розмірі 7 921,00 грн., з яких: - 2000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 5 921,00 грн. сума заборгованості за відсотками; Як зазначає позивач, що з моменту отримання прав вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. У зв`язку із чим позивач просить позов задовольнити з підстав викладених у позові. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2024 року було відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, у позовній заяві представника позивача просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача і у випадку неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причинити своєї неявки суд не сповістив. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно матеріалів справи, 20.07.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 215054417, відповідно до умов якого, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язана надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії , в розмірі кредитного ліміту на суму 13 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності. платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі (а.с. 12-15). Відповідно до умов договору кредитної лінії № 215054417 сума кредитного ліміту, вказана в п. 1.1. Договору, це максимальна сума кредиту, протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Кредитодавець надає перший транш за Договором в сумі 5000,00 грн. одразу після укладання Договору, який має бути повернено до 29.08.2021. Згідно п. 1.7. вказаного Договору кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 29.08.2021. В обґрунтування права вимоги позивача до відповідача у позовній заяві зазначено, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги зазначені у відповідних реєстрах. Відповідно до додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги ТОВ «Таліон плюс» у тому числі за кредитним договором № 469265766. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс та позивачем було укладено договір факторингу № 20102022, за яким ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги. Разом з тим, суд звертає увагу, що договору факторингу від 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» №28/1118-01 матеріали справи не містять. Позивачем подано лише додаткову угоду №26 від 31.12.2020 /а.с.18-20/ у якій сторони дійшли згоди викласти текст договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 у новій редакції (а.с. 17-19). 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20102022, за яким ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги (а.с.20-22). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 45 828,00 грн., з яких: 13 000,00 грн. - заборгованість по основному боргу; 32 828,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Разом з тим зазначений витяг непідписано та не засвідчено печатками обох сторін договору факторингу №20102022 від 20.10.2022. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина 1 статті 519 ЦК України). Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Суд звертає увагу, що правовідносини за кредитним договором № 215054417 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем виникли 30 липня 2021 року, тобто до того як було укладено договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. Стороною позивача подано додаткову угоду №26 від 31.12.2020 /а.с.18-20/ у якій сторони дійшли згоди викласти текст договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 у новій редакції, пунктом 2.1 якого передбачено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. У пункті 1.3 договору визначено, що «право вимоги» - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржника по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строку платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Пунктом 1.2 договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, в саме Реєстрах прав вимоги. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку (пункту 4.1 договору). Цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності її у сторони) (пункт 8.1 договору). Отже, за змістом додаткової угоди №26 до договору факторингу від № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року убачається, що його невід`ємною частиною є реєстр прав вимог, форма якого визначена сторонами (додаток №1 до договору факторингу). Однак реєстру прав вимоги, оформленого відповідного до вказаного додатку, зокрема, підписаного сторонами, та скріпленого печатками клієнта та фактора, позивачем суду не надано. Таким чином, позивачем не підтверджено переходу права вимоги за кредитним договором № 215054417, укладеним із відповідачем, від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», який у подальшому передав право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». За змістом ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно сталої практики Верховного Суду доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Однак як вже було зазначено, стороною позивача у цій справі не надано суду реєстру прав вимоги, оформленого та підписаного відповідно до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, а тому матеріалами справи не підтверджено перехід права вимоги за кредитним договором №215054417 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс», а вподальшому до ТОВ «Європейська агенція з повернення боргу». З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що у позовних вимогах щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 215054417 від 30.07.2021 в розмірі 45 828,00 грн., з яких: - 13 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 32 828,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, необхідно відмовити. Судом встановлено, що 20 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 3164620152/706630, відповідно до умов якого було надано фінансовий кредит в розмірі 1 500,00 грн., строком на 12 днів до 25.07.2021, зі сплатою процентів за користування кредитом 1277,5% річних від суми кредиту в розрахунку3,50% на добу. Відповідно до п.2.1. Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуть згідно з Графіком платежів, який є невід`мною частиною цього Договору. Вказаний договір № 3164620152/706630 підписаний за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором R85267. Свої зобов`язання за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту виконало та надало відповідачу кредит. Доказів зворотного матеріали справи не містять. 19 квітня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейськакредитна група» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладеного договір факторингу №19042022-Є, відповідно до умов якого Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейськакредитна група» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні Товариство з обмеженою відповідальністю «кредитна установа «Європейська кредитна група» права вимоги до Боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 12082022 від 12.08.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача за договором № 3164620152/706630 в сумі 7 852,50 грн., з яких: 1 500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 352,50 грн. сума заборгованості за відсотками. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Судом встановлено, що 18 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та [PERSON] було укладено договір позики в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0931381010/1, відповідно до умов якого відповідача були надані кредитні кошти в розмірі 1 000,00 грн., строком 18 днів, строк дії договору 3 роки, з встановленою фіксованою процентною ставкою річних. Відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації. річна відсоткова ставка 638,75% застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності пролонгації (а.с. 40-42). Вказаний договір № 0931381010 підписаний за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 5u6z3q. У такому ж порядку відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту до вказаного договору (а.с. 43). Відповідно до квитанції за сплату №98345529 від 18.07.2021 ТОВ «ІНФІНАНС» на рахунок відповідача на виконання вимог договору № 0931381010 перераховану грошові кошти у розмірі 1000,00 грн. (а.с. 47) Свої зобов`язання за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту виконало та надало відповідачу кредит. 24 листопада 2022 року укладено договір факторингу №24/11-22/2 відповідно до умов якого Товариство «Інфінанс» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги до Боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 24/11-22 від 24.11.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача за договором позики №0931381010 в сумі 11 762,50 грн., з яких: 1 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 70 762,50 грн. сума заборгованості за відсотками. Також, судом встановлено, що 11 липня 2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та відповідачем укладено кредитний договір № 3164620152/445987 за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим Договором. Кредит надається строком на 15 днів, тобто до 25.07.2021. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 894,25% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу. Тип процентної ставки фіксована. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (1.1 - 1.4 договору) (а.с. 56-57). 19 квітня 2022 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19042022-Г, відповідно до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ГОУФІНГОУ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Також 19.04.2022 ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підписали Акт прийому-передачі реєстрів боржників до вищевказаного договору. Згідно витягу з реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022 вказано заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 3164620152/445987 в загальному розмірі 7921,00 грн. Відповідно до складеного позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № № 3164620152/445987 від 11.07.2021 за період з 19.04.2022 по 31.08.2024, непогашений залишок заборгованості складає 7921,00 грн., з яких: 2 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 5921,00 грн. сума заборгованості за процентами. Відповідно до ст.ст. 526, 615 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно - телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. б ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони узгодили розмір позики, кредиту, грошову одиницю, в якій надано позику, кредит, строки та умови надання грошових коштів у позику, кредит, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Вищевказані договори №3164620152/706630, № 0931381010, № 3164620152/445987 підписані відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Таким чином, дослідивши наявні у матеріалів справи докази, суд дійшов висновку, що вказані договори підписано відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто, належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами вищевказаних кредитних договорів. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно розрахунку заборгованості, наявного в матеріалах справи, який перевірений судом, у відповідача виникла заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»: -за Кредитним договором №3164620152/706630 в розмірі 7 852,50 грн., з яких: - 1 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 6 352,50 грн. заборгованості за відсотками; -за Кредитним договором № 0931381010 в розмірі 11 762,50 грн., з яких: - 1 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 10 762,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; -за Кредитним договором № 3164620152/445987 в розмірі 7 921,00 грн., з яких: - 2000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 5 921,00 грн. сума заборгованості за відсотками. При дослідженні наданого позивачем розрахунку заборгованості з усіма його складовими, суд прийшов до висновку про те, що зазначений розрахунок зроблено вірно та у повній відповідності до інших наявних у справі доказів, та стверджує порушення відповідачем обов`язків за кредитним договором щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування цими коштами. Останній відповідачем в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України не спростований. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Разом з тим, слід зазначити, що однією з засад судочинства є, зокрема, визначена ст. 12 ЦПК України змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з врахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги те, що відповідач умови укладеного договору належним чином не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, суд вважає, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором, слід задовольнити у повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1136,40 грн. (37,53%), які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial