Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 14.06.2022 року здійснено ідентифікацію клієнта та [PERSON] підписано Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис Відповідачем здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам\~Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151\~Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. У подальшому Відповідач виявив бажання отримати послугу\~Миттєва розстрочка. Кредит готівкою, ознайомився із актуальними умовами кредитування та 08.02.2022 року підписав Паспорт кредиту за допомогою OTP пароля, після чого із Відповідачем за допомогою OTP пароля було підписано Кредитний договір б/н від 08.02.2022 р. про надання строкового кредиту у розмірі 67500.00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника на строк 36 міс. із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 %. Додатково із Відповідачем за допомогою OTP пароля підписаний Графік кредиту. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки, а саме згідно п. 4.1. кожного місяця, починаючи з наступного місяця після укладання цього Договору, здійснювати повернення Кредиту та сплачувати нараховані Банком проценти за користування Кредитом, рівними платежами в розмірі та строки, зазначені згідно Графіку. Позивач виконав умови договору та надав Відповідачу кредитні кошти. Відповідач не надавав своєчасно Позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору та Графіку кредиту, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком. Таким чином, у порушення умов Договору, а також ст.ст. 509,526,1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором відповідно до Графіку кредиту не виконав, хоча ст. 629\~ЦК України визначено, що\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст.\~1054\~та ч. 2 ст.\~1050 ЦК України\~наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 21.11.2024 року має заборгованість\~32409,72 грн., яка складається з наступного: 23362,50 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9047,22 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками. З врахуванням наведеного, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 08.02.2022 року у розмірі 32409,72 грн.\~заборгованість за простроченим тілом кредиту, та 2422,40 грн. судового збору. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 грудня 2024 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Лабіком Г.І. направлено суду відзив, в якому зазначено, що позивач просить суд достроково стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 08 лютого 2022 року у розмірі 32 409,72 грн. Позовна заява мотивована тим, що оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 32 409,72 грн. Вважає, що позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанка" передчасні та не підлягають задоволенню. Банк не звертався до відповідачки з вимогою про сплату заборгованості та не контактував з нею, щодо сплати заборгованості. Виходячи зі змісту позовної заяви, банк по суті просить достроково повернути заборгованість повністю. Проте за умовами кредитного договору відповідач не зобов`язаний достроково сплачувати заборгованість. Отже, зобов`язання достроково повернути кредитну заборгованість за кредитним договором від 08 лютого 2022 року перед Банком до строку останнього платежу у відповідача відсутня. Відповідно до наданого до позовної заяви графіку платежів Перший платіж 08.02.2022 року, останній 08.02.2025 року. В позовній заяві відсутня інформація про направлення відповідачу вимоги про дострокову сплату кредитної заборгованості. Вимога про дострокову сплату заборгованості не надходила. Отже, АТ КБ «ПриватБанк» порушив законодавчо визначений порядок дострокової сплати заборгованості. Відповідно до вимог Закону України «Про споживче кредитування» в разі дострокового розірванню кредитного договору має направити споживачу, досудову вимогу про дострокове повернення кредиту. При цьому вказана вимога повністю проігнорована позивачем, в матеріалах позову відсутня інформація про направлення досудової вимоги. Крім того, позивачем в позовній заяві не підтверджено факт надання кредитних коштів відповідачу. Позивачем не надано до суду банківської виписки з рахунку позичальника, що підтверджує рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. На підставі вищевикладеного просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог АТ КБ "Приватбанк" про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] у повному обсязі. Представником позивача направлено суду відповідь на відзив, в якому зазначено, що кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства та є чинним. Стосовно вжиття заходів досудового врегулювання спору. Заходи досудового врегулювання спору Позивачем не проводились, оскільки законом не встановлена їх обов`язковість для спірних правовідносин. При укладанні договору вся необхідна інформація про умови кредитування та сукупну вартість кредиту була доведена до відома позичальника у вигляді другого примірника договору. Для зручності клієнтів у ПриватБанк організована: Цілодобова служба клієнтської підтримки 0800500003; Цілодобовий онлайн чат, розміщений на сайті www.privatbank.ua; Інтернет-банк Приват24 www.privat24.ua; Термінали самообслуговування, адреси розміщення яких можна подивитися на сайті www.privatbank.ua; Смс-канал - послуга MobileBanking. Також, при необхідності отримання інформації (у тому числі виписок, довідок про розмір заборгованості та інше), клієнти АТ КБ "ПриватБанк" мають можливість ознайомитися з нею в обслуговуючому відділенні АТ КБ "ПриватБанк". Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено обов`язок клієнта стежити за витрачанням коштів в рамках платіжного ліміту, саме тому заперечення відповідача в частині не знання наявності та суми заборгованості являються необгрунтованими. Щодо врахування виписки по картковому рахунку правову позицію висловлено в Постанові Верховного Суду від 16.09.2020 р. по справі № 200/5647/18. «Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом» Щодо посилання Відповідача на начебто передчасне звернення до суду повідомляють. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання що призвело до зростання заборгованості за наданим кредитом. Також зауважують, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що Відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором. Тому посилання Відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. Так, на даний час, відповідач належним чином свої зобов`язання за Кредитним Договором не виконав. Враховуючи викладене, просять суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив суд розглянути справу в їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак її представник спрямував до суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, просять суд відмовити в задоволенні позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 14.06.2022 року [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг в АТ КБ «ПриватБанк». Згідно вказаної заяви [PERSON] на підставі власного волевиявлення, згідно зі\~ст.634 ЦК України, підписанням цієї Заяви приєдналася до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою.» Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. У заяві відповідач, серед іншого, погодилася з використанням такого способу простого електронного підпису, як ОТР-пароль, QR-код, підпис стилусом на планшеті у відділенні банку. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження (п.3 Заяви). В подальшому, 08.02.2022 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №б.н., який підписаний відповідачем простим електронним підписом, та яким визначено істотні умови кредитування, а саме: тип кредиту - строковий кредит, сума кредиту 67500 грн., строк кредитування 36 міс, процентна ставка 1,5% сплачується щомісячно від загальної суми кредиту (18% річних), тип процентної ставки-фіксована, загальні витрати за кредитом 36450, 00 та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом - 103950,00 грн, та реальна річна процентна ставка 37% річних, порядок повернення кредиту щомісяця рівними частинами згідно графіку платежів. Згідно п. 2.1 Кредитного договору, Банк зобов`язався надати позичальнику строковий кредит на споживчі цілі, у розмірі визначеному договором в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом в обумовлені цим договором терміни. Додатком № 1 до кредитного договору від 08.02.2022 є графік платежів, яким встановлено періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом і комісії та який підписаний простим електронним підписом. Згідно з графіком платежів суми платежів розраховані на 36 місяців, розмір щомісячного платежу за кредитом 2887,50 грн., з яких: сума кредиту за договором 1875 грн., проценти за користування кредитом 1012,50 грн., дата останнього платежу 08.02.2025 р. Крім того, в матеріалах справи наявний паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), у якому містяться аналогічні умови щодо суми, строку кредиту, процентів та загальні витрати за кредитом. Згідно довідки від 22.11.2024 р. про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на [PERSON] , долученої до матеріалів справи встановлено, що 03.08.2023 р. останній відкрито картковий рахунок № [NUMBER] , та встановлено кредитний ліміт 67500 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі 67500 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором та випискою за кредитним договором, з яких також вбачається, що відповідачем вносилися платежі за кредитним договором. Разом з тим, відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання за договором, внаслідок чого, виникла прострочена заборгованість, яка станом на 21.11.2024 складає 32409,72 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ч.1ст. 526\~ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з п.п. 5,6,7 ч.1 ст.\~3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір-домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.\~Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин\~це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем Відповідно до\~ст. 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог\~законів України "Про електронні документи та електронний документообіг"\~та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (ч.2\~ст.627 ЦК України). Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ч.3\~ст.1054 ЦК України). 10 червня 2017 року набрав чинності\~Закон України «Про споживче кредитування», який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.\~Цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 4\~ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування», у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. У постанові від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, наведеного у постанові ВП ВС від 27.03.2019 у справі №521/21255/13-ц, конкретизувавши його так: «суд, установивши, що кредитування відбулося для задоволення споживчих потреб позичальника, має застосувати до встановлених правовідносин приписи, які регулюють відносини споживчого кредитування, зокрема частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, у якій був встановлений обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту». Також у згаданій постанові ВП ВС зазначила, що «звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений вказаним Законом порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, не дотримавши передбачений зазначеним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором.». Враховуючи, що частина десята статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, містила положення про застосування обов`язкового досудового врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту, а після 10 червня 2017 року на аналогічні положення передбачені частиною четвертою статті 16 Закону №1734-VIII, суд вважає, що правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 26.05.2020 у справі № 638/13683/15-ц (провадження №14-680цс19), є релевантною для встановлених у цій справі правовідносин та може бути застосована в частині наслідків для кредитора у разі невиконання передбаченого законодавством досудового врегулювання спору. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Матеріалами справи підтверджено, що за умовами кредитного договору № б/н від 08.02.2022 р. передбачено, що банк зобов`язався надати позичальнику строковий кредит на споживчі цілі, у розмірі визначеному договором в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом в обумовлені цим договором терміни (п.2.1 кредитного договору), а тому на кредитні правовідносини між сторонами поширюються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Умовами п.п. 3.2.3, 3.3.2 Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язався повністю повернути кредит у строк, кінцевої дати повернення кредиту відповідно до графіку. При настанні будь-якої з таких подій: неотримання від позичальника згоди на зміну процентів з користування кредитом, зміни періодичності порядку сплати платежів за кредитом; порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами видачі та погашення кредиту; порушення цільового використання кредиту (використання кредитних коштів на комерційну, підприємницьку, інвестиційну діяльність, тощо); порушення кримінального провадження щодо позичальника; встановлення відомостей, наданих позичальником банку, такими, що не відповідають дійсності; наявність судових рішень, що набрали чинності, про стягнення грошових коштів з поточного рахунку позичальника, наявність арешту на поточних рахунках, що належить позичальнику, наявність платіжних вимог про примусове списання та інших обставин, які явно свідчать про те, що наданий позичальнику кредит не буде повернутий вчасно, банк, на свій розсуд має право змінити умови видачі та надання кредиту, вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати процентів, виконання інших зобов`язань за кредитом у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення. При цьому згідно зі ст.ст.\~212,611,651 ЦКУ\~за зобов`язаннями, терміни виконання яких не настали, терміни вважаються такими, що настали в зазначену у повідомленні дату. В цю дату позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, відсотки за фактичний термін користування ним, повністю виконати інші зобов`язання за кредитом. За умовами кредитного договору сторони встановили строк кредитування до 08.02.2025, однак 12.12.2024 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] достроково заборгованість за кредитним договором в розмірі 32409,72 грн. Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів направлення банком вимоги про дострокове повернення кредиту відповідачу та відсутні докази отримання такої вимоги останньою. Таким, чином умовами кредитного договору було передбачено порядок направлення вимоги про дострокове повернення кредиту (пункт 3.3.2 договору), а також ч.4\~ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», однак позивач не надав належних доказів виконання зазначених вимог, при цьому відсутні і докази отримання такої вимоги відповідачем, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для дострокового стягнення із відповідача усієї суми заборгованості за кредитним договором. Разом з тим, згідно з графіком платежів, що є Додатком № 1 до кредитного договору від 08.02.2022 року. сума кредиту 67500 грн., строк кредиту з 08.02.2022 по 08.02.2025 року, сума кредиту розрахована на 36 місяців, розмір щомісячного платежу за кредитом 2887,50 грн.: у т.ч. за тілом кредиту 1875 грн., проценти за користування кредитом 1012,50 грн. З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 21.11.2024 року у відповідача наявна заборгованість у сумі 32409,72, яку позивач хоче стягнути достроково, станом на 09.09.2024 року прострочені вимоги становлять 17259,72 грн., згідно даного розрахунку та графіку платежів чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період, яку відповідач повинен був вносити щомісячно становить 2887,50 грн.; нараховані вимоги (мінімальна щомісячна сума внеску на погашення заборгованості) станом 05.10.2024 становить 15150 грн., замість того, що повинна бути згідно з графіком станом на 08.10.2024 року - 2887,50 грн., станом на 08.11.2024 2887,50, станом на 21.11.2024 1251,25 грн. (21 день 8 днів = 13 днів, 2887,50:30 днів = 96,25; 13 х 96,25 = 1251,25 грн.). Отже, на підставі вище викладеного, необхідно стягнути з відповідача заборгованість у сумі 24285,97 грн. (станом на 09.09.2024 року прострочені вимоги становлять 17259,72 грн. + станом на 08.10.2024 року 2887,50 + станом на 08.11.2024 року 2887,50 + станом на 21.11.2024 року 1251,25), оскільки пунктом 3.3.2 кредитного договору сторони погодили, що при настанні передбачених цим пунктом обставин, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати процентів, виконання інших зобов`язань за кредитом у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення. Тобто сторони в кредитному договорі передбачили, що обов`язок з дострокового повернення кредиту у позичальника виникає після надсилання банком письмового повідомлення про таку вимогу. При цьому ч. 4 ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування» встановлено обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту. Порушення позивачем визначеного ЗУ «Про\~споживче кредитування» порядку направлення банком вимоги про дострокове повернення кредиту відповідачу та отримання такої вимоги останнім, не може мати наслідком покладення на відповідача обов`язку дострокового погашення усієї суми заборгованості за кредитним договором. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 08.02.2022 року станом на 21.11.2024 року в розмірі 24285,97 грн. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1815,10 грн.

Outcome: partial