Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

12 лютого 2025 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] з 10.10.2003 року перебувала в шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.11.2006 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.12.2017 року по справі № 334/6215/17 шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. Крім того, у зв`язку з небажанням відповідача утримувати нашого сина добровільно, вказаним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя з [PERSON] на її користь були стягненні аліменти на неповнолітню дитину до досягнення дитиною повноліття та додаткові витрати на лікування дитини. Втім, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.12.2017 року по справі № 334/6215/17 про стягнення аліментів на утримання на неповнолітню дитину до досягнення дитиною повноліття, відповідачем [PERSON] не виконувалось належним чином. Виконавчий лист Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі № 334/6215/17 знаходиться на виконанні у Заводському відділі державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини станом на 14.11.2024 року за період з серпня 2020 року по жовтень 2024 року складає 158 538,85 гривень. Загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів відповідачем станом на 14.11.2024 року становить 1 203 456,67 гривень. Враховуючи, що з вини відповідача [PERSON] виникла заборгованість зі сплати аліментів, але сума неустойки (пені) перевищує суму 100 % заборгованості, до стягнення з відповідача на мою користь належить пеня за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення дитиною повноліття, в сумі 158 538,85 гривень Позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 158 538,85 гривень. 20.02.2025 року ухвалою судді відкрито провадження по справі та розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача адвокат Слизовська М.Ю. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання, які були призначені на 09.04.2025 року, 28.05.2025 року не з`явився, причини неявки суму невідомі. Відповідач був повідомлена про дату та час розгляду справи, шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами на адресу реєстрації, які згідно довідок про причини повернення, повернулись у зв`язку з тим, що «адресат відсутній за вказаною адресою». При цьому від відповідача жодних заяв до суду не надходило. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач у визначений строк не надав суду відзив на позовну заяву, тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Розглянувши матеріали справи, вивчивши надані докази та проаналізувавши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Статтею 180\~СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серія [NUMBER] Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.12.2017 року у справі №334/6215/17, яке набрало законної сили 19.12.2017 року, стягнуто з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25.09.2017 року і до повноліття дитини. Допущено негайне виконання рішення. 08.02.2018 року, державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області на підставі виконавчого листа №334/6215/17 від 21.12.2017 року, відкрито виконавче провадження №55760750, про що винесено постанову про відкриття провадження. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП №55760750 від 06.12.2024 року, вбачається, що станом на 14.11.2024 року у [PERSON] , за період з серпня 2020 року по жовтень 2024 року, утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 158\~538,85 грн. Зазначений розрахунок не був спростований відповідачем під час судового розгляду відповідно до засад змагальності цивільного судочинства. За змістом ч.3 ст.\~195\~СК України розмір заборгованості по аліментам обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору судом. При розгляді справи встановлено, що сторони визначений державним виконавцем розмір заборгованості по аліментах не оспорювали, тобто з ним погодились. Частинами першою та другою статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти,до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характері повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. Судом встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, що останнім не спростовано, тому позивачка має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Обчислюючи розмір неустойки (пені) за період з 01.08.2020 року по 14.11.2024 року, суд виходить із суми заборгованості по аліментам. Згідно розрахунку розміру пені за прострочення сплати аліментів, неустойка (пеня), нарахована за період з 01.08.2020 року по 14.11.2024 року становить 1\~203\~456,67 грн., однак її розмір значно перевищує сукупний розмір заборгованості по аліментам за цей період, який складає 158\~538,85 грн. Частиною дев`ятою статті 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Встановивши, що розмір неустойки (пені) за спірний період значно перевищує сукупний розмір заборгованості за аліментами, врахувавши загальні засади справедливості та розумності регулювання сімейних відносин, суд уважає за необхідне застосувати положення статті 196 СК України та стягнути з [PERSON] - 158\~538,85 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved