Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

В квітні 2025 року представниця заявниці [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Заява мотивована тим, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , уродженця села Ганнівка, Широківського району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконкомом Веселівської районної ради Межівського району Дніпропетровської області від 30.03.1985, актовий запис №4. [PERSON] є інвалідом з дитинства І групи, що підтверджується довідкою серії МСЕ-ДНа-0 №282092 від 18.01.2002. У зв`язку з наявною хворобою [PERSON] не здатен до самообслуговування, підтримування житла в належному стані, розпоряджатися своїми коштами, тому він потребує стороннього догляду. Наразі догляд за [PERSON] здійснює [PERSON] . Оскільки стан психічного здров`я [PERSON] не покращується, з метою реалізації прав та інтересів останнього заявниця змушена буде визнавати сина недієздатним та встановлювати на ним опіку. Свідоцтво про народження [PERSON] складене російською мовою. Усі інші члени сім`ї заявниці мають прізвище « [PERSON] », що підтверджується наданими копіями документів. Враховуючи наявність розбіжності в прізвищах заявниці « [PERSON] » та її сина « [PERSON] », виникла необхідність встановлення факту, що має юридичне значення. Представниця заявниці в судовому засіданні просила заяву задовольнити з підстав, викладених в ній. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] , [INFO] , є рідним сином [PERSON] . Заслухавши представницю заявниці та допитавши свідків, а також дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки вони обґрунтовані і підтверджені доказами, з таких підстав. Відповідно до\~ст.293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України\~суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1\~постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Аналогічні положення містить аналіз судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення ВСУ від 19.06.2013. Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Згідно з п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками). Судом встановлено, що 21.07.1984 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , виданого 21.07.1984. [INFO] народився [PERSON] , батьками у свідоцтві про народження вказані \~ \~ \~ \~ [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30.03.1985. Свідоцтво про народження [PERSON] складене російською мовою. Усі інші члени сім`ї заявниці мають прізвище « [PERSON] », що підтверджується наданими копіями документів. Згідно з довідкою серії МСЕ-ДНа-0 №282092 від 18.01.2002 [PERSON] є інвалідом з дитинства І групи. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Широківської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області вказано, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Враховуючи наявність розбіжності в прізвищах заявниці « [PERSON] » та її сина « [PERSON] », виникла необхідність встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ч.1, ч.6 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст.76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, на підставі письмових доказів. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторони, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та його матір`ю [PERSON] , має для заявниці юридичне значення, оскільки від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових та немайнових прав, зокрема, можливість визнання [PERSON] недієздатним в установленому законом порядку. За таких обставин суд доходить висновку про те, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] . Таким чином, факт родинних відносин обґрунтований та доведений, а тому заяву про встановлення факту, що має юридичне значення належить задовольнити. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження - судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved