Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

У березні 2025 року Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості. Вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 10.08.2023 року [PERSON] звернувся до АТ «Сенс Банк» з метою отримання банківських послуг. 10.08.2023 року підписанням оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 500785966 Відповідач запропонував банку укласти угоду про надання споживчого кредиту, підставою для угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Сенс Банк», що укладений між ним та банком. 10.08.2023 року шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 500785966 банк прийняв пропозицію Відповідача на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 500785966 від 10.08.2023 року. У Додатку № 1 до угоди Сторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Також Сторонами підписано паспорт споживчого кредиту, в розділі 3 якого вказані основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача. Таким чином, 10.08.2023 року між банком та Відповідачем з укладено кредитний договір. Позичальник кредитні кошти отримав, проте не виконав взяті на себе зобов`язання, припинивши здійснювати платежі в рахунок повернення кредиту та сплачувати проценти за користування ним. Загальна заборгованість згідно з угодою № 500785966 від 10.08.2023 року становить 125 559,62 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 115 813,12 грн; заборгованість по відсотках - 6 121,88 грн; заборгованість по комісії - 3 624,62 грн. Банк направив позичальнику вимогу про усунення порушень та погашення заборгованості в розмірі простроченого боргу, однак відповіді на зазначену вимогу не надходило, порушення умов угоди позичальником не усунуті. На підставі вищевикладеного, Позивач просить стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість за угодою № 500785966 на загальну суму 125 559,62 грн., а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 14.04.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. Відповідач повідомлявся належним чином про розгляд справи шляхом направлення засобами поштового зв`язку судових документів за адресою реєстрації, однак конверт повернувся без вручення із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відзиву, у встановлений законодавством термін, Відповідач не надав. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд в свою чергу оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. [PERSON] звернувся до АТ «СЕНС БАНК» для отримання банківських послуг та підписав оферту на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500785966, якою запропонував АТ «СЕНС БАНК» укласти угоду. 10.08.2023 року АТ «СЕНС БАНК» прийняв пропозицію Відповідача [PERSON] укласти угоду про надання споживчого кредиту №500785966, що підтверджується Акцептом пропозиції на укладання угоди. У відповідності до п.п. 2,3 Оферти та Акцепту дата повернення кредиту - 10.08.2033 року, кредит надається позичальнику для повернення заборгованості за кредитним договором №500758008 від 27.03.2023 року. У відповідності до паспорту споживчого кредиту, Відповідач [PERSON] отримав від АТ «СЕНС БАНК» кредит у розмірі 120 820,77 грн. строком на 120 місяців на споживчі цілі, процентна ставка 4,99 %, реальна річна процентна ставка 25.84 %, графік платежів - до 10 числа кожного місяця, з 1 по 12 міс. - 1 401,73 грн., з 13 по 24 міс. - 2 489,12 грн., з 25 по 120 міс. - 3 093,22 грн. На підставі сукупності підписаних документів, шляхом обміну ними, між сторонами було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит, тип кредиту «Кредит готівкою», розмірі 120820,77 грн., строком на 120 місяців, дата повернення 10.08.2033 р., за сплатою 4,99 % річних (фіксована ставка), та узгоджено графік платежів. У Оферті і Акцепті вказано, що кредит наданий з метою погашення заборгованості по кредитному договору № 500758008 від 27.03.2023 р. Пунктом 1 Оферти передбачено сплачу позичальником комісії за обслуговування кредиту: з 01 по 12 місяць користування кредитом - 0,10 % від суми кредиту, з 13 по 24 місяць користування кредитом - 1,0 % від суми кредиту, з 25 по 120 місяць - 1,5 % від суми кредиту. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши Відповідачу 120 820,77 грн, що підтверджується меморіальним ордером №1930079911 від 10.08.2023 року та випискою по особовим рахункам Відповідача. [PERSON] , у свою чергу, свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість згідно з угодою № 500785966 від 10.08.2023 року у розмірі 125 559,62 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 115 813,12 грн; заборгованість по відсотках - 6 121,88 грн; заборгованість по комісії - 3 624,62 грн. 10.08.2023 року на адресу Відповідача представником АТ «Сенс Банк» направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, однак у наданий строк заборгованість Відповідачем погашена не була. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Під час розгляду справи судом встановлено, що 10.08.2023 року Відповідач. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним Договором належним чином не виконала. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 629 ЦК України чітко встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Стороною Відповідача не надано доказів в розумінні положень ст.ст.76-81 ЦПК України на спростування позовних вимог. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість за угодою № 500785966 від 10.08.2023 на загальну суму 125 559,62 грн. Як убачається зі змісту позову Позивач також просить суд стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 9 903,53 грн. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Згідно з частинами 3, 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року в справі №922/1163/18, від 19 листопада 2019 року в справі №5023/5587/12, від 12 серпня 2020 року в справі №916/2598/19, від 27 серпня 2020 року в справі №873/2/20, від 07 вересня 2020 року в справі №910/4201/19 та від 17 вересня 2020 року в справі №904/3583/19. На підтвердження витрат Позивача на правничу допомогу до позовної заяви долучено: копію договору про надання послуг №1006 від 28.01.2025 року укладений між АТ «СЕНС БАНК» та АО «СмартЛекс», довіреність №023783/25 від 03.02.2025 року на представництво інтересів Позивача адвокатом Дворською А.Р. та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №11645/10 від 29.07.2024 року адвоката Дворської А.Р. Будь-яких інших доказів того, що Позивач поніс або має понести витрати на правничу допомогу у зв`язку зі зверненням з даним позовом до суду та у заявленому суду розмірі, матеріали справи не містять, платіжна інструкція про сплату адвокатських послуг - відсутня. Доказів приймання-передачі послуг, Реєстру боржників, як це передбачено умовами договору, суду не надано. Так само, в порушення ч. 3 ст. 137 ЦПК України відсутній розрахунок заявлених витрат на правничу допомогу. Отже, Позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів як на підтвердження наявності між позивачем АО «СмартЛекс» домовленості щодо розміру гонорару адвоката у цій справі, порядку та строків його оплати, прийняття відповідних послуг і їх обсягу, а також на підтвердження того, що позивачем понесені будь-які витрати на послуги адвоката, що є підставою для відмови у стягненні з Відповідача витрат на правничу допомогу. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved