Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом про зміну способу стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття на кожного. Свої вимоги мотивує тим, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] . 08 квітня 2020 року Віньковецьким районним судом Хмельницької області видано судовий наказ про стягнення з відповідача на її користь на утримання синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину окремо, починаючи з 27 березня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Син [PERSON] є дитиною з інвалідністю, у зв`язку із чим необхідне лікування, що потребує додаткових витрат. Син [PERSON] потребує коштів для гармонійного фізичного та психічного розвитку. Відповідач є\~фізично здоровою\~особою та\~проходить службу\~в Збройних\~Силах України,\~має постійний\~стабільний дохід.\~Після ухвалення\~судового рішення\~придбав у\~користування автомобіль,\~ тому може сплачувати аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей, у визначеному нею розмірі. Ухвалою Новоушицького районного суду від 28 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 11 годину 00 хвилин 21 травня 2025 року. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав, від стягнення судових витрат на правову допомогу відмовився, з огляду на перебування відповідача у статусі військовослужбовця ЗСУ. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позову заперечили, проте останній висловився про заздалегідь відому йому практику розгляду таких справ судами. Суд, заслухавши учасників справи, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.5, 6). [PERSON] є дитиною з інвалідністю (а.с.). 08 квітня 2020 року Віньковецьким районним судом Хмельницької області видано судовий наказ №670/193/20 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого в [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , жительки [ADDRESS] , на утримання синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину окремо, починаючи з 27.03.2020 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.8). Згідно із відомостями ГУДПС у Хмельницькій області відповідач проходить військову службу за контрактом в ЗС України та отримує грошове забезпечення (а.с.26, 27-34). Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічна норма, викладена і в\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». Частиною 1 статті 141 СК України\~визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України та п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили (аб.4 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З аналізу наведених норм закону слідує, що суд визначає аліменти у частці від доходу матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі за вибором за заявою одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів. При цьому, закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, Сімейний кодекс України встановлює підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у статтях 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок цілком узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17-ц. Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце, як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 01 січня 2025 року установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 3196,00 гривень на місяць. Тобто, на даний час мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років становить 3196,00 гривень. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Від відповідача будь-яких заперечень чи спростувань з приводу викладених у позові обставин до суду не надійшло, а тому суд бере до уваги доводи позивачки про те, що їй на даний час важко самостійно утримувати дитину, зі своїх доходів вона не може повністю забезпечити її повноцінне утримання, при цьому відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у визначеному нею розмірі. Серед іншого, суд зауважує, що змінилася економічна ситуація в країні, значно зросли ціни на продукти харчування, одяг, взуття, ліки, житлово-комунальні послуги, разом із тим потреби дитини з віком змінилися та збільшилися в силу її росту та розвитку, змінився прожитковий мінімум для дитини, а обов`язок по утриманню останньої не може бути покладений виключно на матір. Вищевказані обставини, на думку суду, вказують про погіршення матеріального становища позивачки. Даючи оцінку викладеному, суд приймає також до уваги, що законом встановлено обов`язок відповідача надавати матеріальну допомогу дітям, оскільки останні ростуть і потребують більшого забезпечення, у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливостей надавати таку допомогу, відповідачем не надано. А тому визначений судом розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання їхніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності не відповідають інтересам та потребам дітей. При цьому, станом на час розгляду даної справи встановлено, що відповідач з червня 2021 року перебуває на військовій службі за контрактом та, як наслідок, дає підстави вважати, що він отримує стабільний дохід, що в свою чергу вказує на покращення його матеріального становища з часу ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів. З огляду на викладене, змінюючи спосіб стягнення аліментів, враховуючи пріоритет інтересів дітей, рівність обов`язку обох батьків щодо утримання синів, матеріальне та сімейне становище сторін по справі, зокрема, погіршення матеріального становища позивачки та покращення такого становища у відповідача, вік дітей, на утримання яких стягуються аліменти, стан їх здоров`я, ріст потреб, підвищення цін та рівня мінімальних соціальних гарантій, інші обставини справи, а також те, що зміна способу стягнення аліментів є правом позивачки, суд вважає, що аліменти в стягнутому розмірі є недостатніми, а тому приходить до висновку, що справедливими та розумними, необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дітей буде стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Беручи до уваги викладене, суд приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про зміну способу стягнення аліментів. Відповідно до статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі\~викладеного,\~ст.ст.\~3,\~27\~Конвенції про\~права дитини,\~ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства»,\~ст.ст.\~180,\~181,\~182,\~184,\~192\~Сімейного кодексу\~України,\~ст.ст.141,\~258,\~259,\~264,\~265,\~268,\~289,\~430\~ЦПК України,\~суд,

Outcome: approved