Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.04.2021 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та відповідачкою укладено кредитний договір №27640, про надання коштів на умовах споживчого кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами даного договору\~товариство надало відповідачці кредит в розмірі 2000,00 грн. строком на 30 днів, стандартна процентна ставка\~- 2,5 % в день або 912,5 % річних. Підписуючи договір відповідачка підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Однак взяті на себе зобов`язання згідно договору відповідачка не виконала. 17.02.2022 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.12.2022\~до договору факторингу №02-17/02/2022 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідачки у сумі 12500 грн., з яких: 2000,00 грн.\~прострочена\~заборгованість за\~сумою кредиту; 10500,00 грн.\~прострочена\~заборгованість за відсотками. Банк зобов`язання перед відповідачкою виконав у повному обсязі. Відповідачка ухиляється від сплати своєї заборгованості, а позивач набув право вимоги до відповідача по вказаному кредитному\~договору, тому позивач, для захисту своїх прав, звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідачки заборгованість за\~кредитним договором\~у розмірі 12500 грн. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просить розглядати справу у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву, не подавала. Статтею 280 ЦПК України\~передбачено, що\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, та не подано відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивачка проти ухвалення заочного рішення не заперечує, суд, вважає за можливе розглянути справу та ухвалити заочне рішення по ній, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Суд встановив, що 13.04.2021 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та відповідачкою укладено кредитний договір №27640, про надання коштів на умовах споживчого кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами даного договору\~товариство надало відповідачці кредит в розмірі 2000,00 грн. строком на 30 днів, стандартна процентна ставка\~- 2,5 % в день або 912,5 % річних. Підписуючи договір відповідачка підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. (а.с.14-15). 17.02.2022 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 року до договору факторингу №02-17/02/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] (а.с.17-20). Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, відповідачка не належним чином виконувала грошові зобов`язання, внаслідок станом на 25.06.2024 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 12500,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованість за сумою кредиту в сумі 2000,00 гривень та простроченої заборгованість за процентами в сумі 10500,00 грн (а.с.31). Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» ТОВ «Платежі онлайн» від 21.05.2024 року, відповідно до якого 13.04.2021 року на картковий рахунок відповідачки було перераховано кредитні кошти в сумі 2000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що являється доказом видачі кредитних коштів (а.с.27). Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких мотивів. За ч.ч. 1, 2\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що кредитні кошти на виконання договору надані, отже, кредитодавець свої зобов`язання за договором в цій частині виконав. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ч. 1\~ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі договору факторингу, копія котрого наявна у справі, банк передав своє право вимоги до відповідача позивачеві. Відомостей про добровільну сплату боргу новому кредиту справа не містить. Будь-яких спростувань доказів, що подані позивачем суду на обґрунтування викладених в позовній заяві обставин, відповідачем суду не надано. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Щодо судових витрат. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст.137ЦПК України витрати,пов`язані з правничою допомогою адвоката,несуть сторони,крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.\~За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що представником позивача надані документи, які підтверджують понесені позивачем витрати на правничу допомогу, а саме: акт про отримання правової допомоги від 29.04.20243, укладений між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С.В., додаткова угода №1 до договору про надання правової допомоги від 29.12.2023, довіреність, видана ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» 30.12.2024 на ім`я адвоката Пархомчука С.В.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №8096/10 від 18.07.2019; платіжна інструкція №36915 від 24.03.2025 про сплату позивачем адвокату Пархомчуку С.В. 10 500 грн., акт про отримання правової допомоги від 24.03.2025. Водночас, визначаючись з розміром правничої допомоги, яка підлягає відшкодуванню позивачу, суд враховує, що в силу вимог ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 04.02.2020 у справі №280/1765/19, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 17.09.2019 у справі №810/3806/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо

Outcome: approved