Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

від ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до суду надійшов позов до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 03.05.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 1194628 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4 000,00 грн., строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису [NUMBER], що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу - [INFO] ) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». А позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кошти на умовах встановлених договором. 26.10.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу № 2610, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 1194628 від 03.05.2021 року, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . У свою чергу 03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ та «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу № 030423-ФК, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 1194628 від 03.05.2021 року, що укладений між ТОВ«1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, заборгованість за договором становить 13 502,00 грн., що складається із заборгованості за основною сумою боргу 4 000,00 грн., заборгованість за процентами у сумі 9 502,00 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3 500,00 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.04.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. 14.04.2025 до суду надійшов відзив від відповідача, у якому останній зазначає, що позичальник підписував із товариством договір позики з встановленим строком її надання 30 днів (строк позики), тобто до 02.06.2021. У договорі немає встановленого іншого, крім зазначеного вище, строку надання позики. Посилаючись на практику суду касаційної інстанції у подібних правовідносинах також зазначає, що нарахування позикодавцем процентів поза межами встановленого у договорі строку кредитування є неправомірним. Тому позовні вимоги у цій справі підлягають частковому задоволенню зі стягненням з нього 4 000,00 грн. основної суми боргу та 2 388,00 грн. нарахованих до 02.06.2021 процентів за користування грошовими коштами. Судові витрати просить зменшити пропорційно задоволеному позову, слухання справи просить проводити без його участі. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 03.05.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 1194628. Згідно з п. 2. договору, сума (загальний розмір) позики становить 4 000,00 грн., позика надається строком на 30 дні з 03.05.2021 року, процентна ставка (базова) за користування позикою становить 1.99 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), затверджених рішенням загальних зборів учасників ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» протокол № 11/02/2021 від 11 лютого 2021 року, у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасно повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. 26.10.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено договір факторингу № 2610, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право грошової вимоги до боржників за договорами позики в тому числі за договором № 1194628 від 03.05.2021 року. Згідно реєстру прав вимог № 2 від 26.10.2021 року до договору факторингу № 2610 від 26.10.2021 року, боржником значиться [PERSON] 03.04.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено договір факторингу № 030423-ФМ, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» права грошової вимоги за договором № 1194628 від 03.05.2021 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . Згідно реєстру боржників до договору № 030423-ФМ про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 03.04.2023 року, який є додатком № 1 до вказаного договору, боржником значиться [PERSON] . У наданому позивачем суду розрахунку заборгованості зазначено, що у відповідача наявний борг на суму 13 502,00 грн., що складається із заборгованості за основною сумою боргу 4 000,00 грн., заборгованість за процентами у сумі 9 502,00 грн. Відповідно до листа АТ КБ «ПриватБанк» від 15.04.2025 р. направленого на адресу суду, згідно ухвали суду про витребування доказів у даній справі від 02.04.2025 р., було надано інформацію про те, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (ІВАN [NUMBER] ) та направлено виписку по рахунку № [NUMBER] за період з 03.05.2021 року по 06.05.2021 р. у додатку. Під час розгляду судом цієї справи жодних зауважень зі сторони відповідача у справі щодо не укладеності договору позики і (або) неналежного виконання ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» своїх зобов`язань щодо перерахування грошових коштів, відповідачем не висловлено. Навпаки, відповідач у справі визнає факт одержання та готовність у поверненні ТОВ «Фінпром маркет» отриманих від позикодавця грошових коштів в сумі 4 000,00 грн. основної суми боргу та 2 388,00 грн. нарахованих до 02.06.2021 процентів за користування грошовими коштами. Водночас, позивачем у справі заявляються вимоги про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 13 502,00 грн., що складається із заборгованості за основною сумою боргу 4 000,00 грн., заборгованість за процентами у сумі 9 502,00 грн. З огляду на імперативність принципу диспозитивності цивільного процесу (ч. 1 ст. 13 ЦПК України), суд розглядає зазначену справу винятково у межах заявлених позивачем вимог, тобто у межах стягнення заявлених ним до стягнення з відповідача 13 502,00 грн. боргу. До того ж, відповідно до приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються, зазначаються учасниками справи в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідач у справі повністю заперечує правомірність нарахування первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (до відступлення ним грошових вимог іншому кредитору) процентів позичальнику за період з 03.06.2021 до 31.08.2021 згідно з укладеним договором позики за ставкою 1,99% на день. Стверджує, що за умовами договору строк позики закінчився 02.06.2021, тому нарахування процентів первісним кредитором після цієї дати є неправомірним . Спірні правовідносини між учасниками справи регулюються відповідними положеннями Цивільного кодексу України, Законами України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 №675-VIII, «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 № 1734-VIII (далі в тексті цього рішення ЦК України, Закони про електронну комерцію та споживче кредитування). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), виконання обов`язку боржника третьою особою тощо. Проте боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні, які він мав проти первісного кредитора на момент письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висувати проти вимог нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором (ст. 512,518 ЦК України). Встановлені судом обставини підтверджують, що кредитор у зобов`язальних правовідносинах з боржником, яким є відповідач у справі, змінювався двічі на підставі укладених договорів факторингу з додатками. Позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували письмове повідомлення боржника про відступлення прав вимоги за договором позики від 03.05.2021 № 1194628 та вжиті позивачем заходи досудового врегулювання прострочених грошових зобов`язань з відповідачем. Однак вимогами останнього кредитора за невиконаним боржником грошовим зобов`язанням згідно з договором позики, на переконання суду, необхідно вважати пред`явлення позову в цій справі 31.03.2025. Таким чином, відповідач у справі має право на зазначену вище дату висувати до вимог ТОВ «Фінпром маркет» про стягнення суми позики з процентами усі вимоги, які він мав проти вимог первісного кредитора в особі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», в тому числі заперечення з приводу неправомірного нарахування первісним кредитором процентів за період з 03.05.2021 до 31.08.2021. Відповідач визнає, що ним не повернуто основну суму позики в розмірі 4000,00 грн. за договором від 03.05.2021 № 1194628, так само як і не виконано взяті на себе грошові зобов`язання з виплати позикодавцю процентів за користування коштами в сумі 2 388,00 грн., які підлягали сплаті за період з 03.05.2021 до 02.06.2021 включно. Враховуючи зміст укладеного між сторонами договору позики та його істотні умови суд зазначає, що цей договір відповідає вимогам Законів про споживче кредитування та електронну комерцію. Згідно з приписами ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не мене як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На відміну від кредитного договору, недодержання письмової форми якого має наслідком його недійсність згідно з вимогами ч. 2 ст. 1055 ЦК України (нікчемність), такі правові наслідки не встановлені законом у разі недодержання сторонами письмової форми договору позики. У цій справі між сторонами з використанням електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора укладено електронний договір позики від 03.05.2021 № 1194628, що відповідає вимогам ст.11-12 Закону про електронну комерцію. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді згідно з вимогами ст. 205, 207 ЦК України. Аналогічні правові висновки викладено у чинних постановах Верховного Суду від 09.09.2020 (справа №732/670/19), від 23.03.2020 (справа №404/502/18), від 07.10.2020 (справа №127/33824/19) та інших, на які слушно звертає увагу позивач у справі. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача нарахованих процентів за ставкою 1,99 % на день за період з 03.05.2021 до 31.08.2021 не можуть бути задоволені у повному обсязі, що обґрунтовується наступним чином. Згідно з розрахунком позивача, враховуючи положення п. 6.5. Правил надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), первісним кредитором (позикодавецем) ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до відступлення вимог новому кредитору нараховано позичальнику за договором позики № 1194628 від 03.05.2021 проценти за користування коштами за період з з 03.05.2021 до 31.08.2021 за ставкою 1,99 % на день, хоча після 03.05.2021 за умовами укладеного договору могли нараховуватися проценти тільки за ставкою 2,70 % на день (плата за понадстрокове користування позикою). Однак позивачем цього не було зроблено. Водночас, передбачена п. 2 договору позики процентна ставка за понадстрокове користування позикою не застосовується в період карантину, який діяв безперервно на всій території України під час пандемії гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 12.03.2020 до 30.06.2023 (установлений згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020; скасований постановою Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023). Зазначена вище умова договору позики ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» чомусь проігнорована. Договір позики від 03.05.2021 передбачає винятково право позикодавця на отримання від позичальника процентів за ставкою 2,70% (у разі понадстрокового користування позикою). Єдиний виняток із правила - це карантин. Отже, підвищена процентна ставка під час карантину не застосовується, навіть у разі понадстрокового користування позикою. Право позикодавця застосувати фіксовану процентну ставку 1,99% умови договору позики від 03.05.2021 за період понадстрокового користування цією позикою не передбачають. Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 зробила висновок про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Враховуючи вищевикладене, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку дії договору чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах прав та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до положень п. 2 договору позики кредит надається строком на 30 днів, тобто до 02.06.2021. За користування кредитом клієнт сплачує позикодавцю 1,99 % процентів на день. Таким чином, оскільки договором позики № 1194628 від 03.05.2021 визначений строк кредитування, який становить 30 днів до 02.06.2021, саме протягом даного строку ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» мало право нараховувати відповідачу передбачені цим договором відсотки, які, з урахуванням положень п. 2 цього договору, становлять 1,99% на день. Так, 4 000,00 грн. (сума отримана у позику та не повернута протягом строку дії договору) х 1,99 % (узгоджений сторонами у п. 2 договору відсоток, який сплачує позичальник щоденно за користування коштами) = 79,60 грн. (сума коштів, що має сплачуватися відповідачем щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у позику коштами). Таким чином, заборгованість відповідача по несплачених відсотках за договором позики № 1194628 від 03.05.2021 становить 2 388,00 грн. (79,60 грн. х 30 днів = 2 388,00 грн.). З врахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, беручи до уваги, що відповідач істотно порушив умови укладеного ним кредитного договору, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашав кредит, та проценти за користування ним, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення боргу за тілом кредиту у розмірі 4 000,00 грн. та процентів за користування кредитом у розмірі 2 388,00 грн., а всього: у сумі 6 388,00 грн. необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача, а у задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю. З огляду на викладене позовну заяву необхідно задовольнити частково. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією від 26.03.2025 позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 1 146,07 грн. (2422,40 грн. х 6 388,00 грн. / 13 502,00 грн.). Частиною другою статті 141 КПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Приписами ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено договір про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024 укладений між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом Ткаченко Ю.О., витяг з акту № 6-ІІ приймання-передачі правничої допомоги щодо боржника [PERSON] на суму 3 500,00 грн., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 03.04.2018, видане Ткаченко Ю.О., ордер про надання правової (правничої) допомоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» від 01.11.2024. Дослідивши надані докази, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, викладені обставини та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог 1 655,90 грн. (3500,00 грн. х 6 388,00 грн. / 13 502,00 грн.) як компенсацію витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного, ст.ст. 512, 514, 526, 614, 626, 628, 639, 1054, 1077, 1078, 1082 ЦК України ст.ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію»,

Outcome: partial