Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною було вчинено виконавчий напис за №89379, яким стягнено з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет » заборгованість в розмірі 17866,70 грн. Державним виконавцем Зіньківського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фалько О.М. відкрито виконавче провадження № 76835466 від 20.01.2025 року щодо примусового виконання виконавчого напису № 89379 . Про існування даного напису позивачу стало відомо після відкриття виконавчого провадження, коли проходив лікування та виявив, що його банківська карта на яку зараховується заробітна плата заблокована і він не може зняти кошти. Звернувшись до установи АТ ПриватБанк йому повідомили, що карта заблокована на підставі постанови державного виконавця про арешт коштів боржника від 24.01.2025 року . Вважає, що виконавчий напис, зроблений нотаріусом, має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки жодних вимог від ТОВ Фінпром маркет позивач не отримував, незрозумілим та безпідставне зазначення у виконавчому написі про стягнення заборгованості за договорами факторингу за період з 20.12.2021 по 22.12.2021, крім цього кредитний договір на основі якого вчинено виконавчий напис нотаріально не посвідчено, що виключає можливість стягнення за ним коштів у порядку виконавчого напису нотаріуса, а отже вимогу, за якою вчинено виконавчий напис, не можна вважати безспірною. Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 04.03.2025 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення\~на підставі\~виконавчого напису,\~вчиненого приватним\~нотаріусом Солонець\~Тамарою Миколаївною від 22.12.2021 р. за № 89379 про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» заборгованості в сумі 17866\~грн 70\~коп. у виконавчому провадженні № 76835466, що ведеться державним виконавцем Зіньківського відділу державної виконавчої служби у Полтавській області Фалько Оксаною Миколаївною. Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 11.03.2025 року відкрито провадження в цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 4\~ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1\~ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з`явилися, відповідно до заяви просили розглянути справу без їх участі. Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» в судове засідання не з`явився від представника надійшла заява про визнання позову в якій зазначив, що позов в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню визнає, тому, відповідно до ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~просив повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову, та подання заяви про забезпечення позову. Треті особи\~ представник\~Зіньківського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~Полтавському районі\~Полтавської області\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції та представник ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у встановлені судом строки заперечення на позов не подали. Зачитавши заяву позивача та його представника , які підтримали свої вимоги, представника відповідача, який визнав позовні вимоги, та дослідивши наявні матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку. Відповідно до вимог\~ст.263 ЦПК України \~рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами,\~які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна зі сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Відповідно до статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги і вони знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, суд приймає вказане визнання позову, оскільки такі дії відповідача не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України, суд вважає, що вказані позовні вимоги є цілком доведеними, обґрунтованими і підлягають задоволенню у вказаному обсязі. Судом встановлено, що 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. було вчинено виконавчий напис за реєстровим №89379 про звернення стягнення з [PERSON] не виплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінпром маркет», якому ТОВ Фінансова компанія управління активами відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 211221-ФК від 21.12.2021 року ,якому в свою чергу ТОВ ФК Європейська агенція з повернення боргів відступило право вимоги на підставі договору факторингу № 21/12/21 від 21.12.2021 року якому ТОВ Таліон Плюс відступило право вимоги на підставі договору факторингу № 20190103 від 03.01.2019 року якому в свою чергу ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», відступило право вимоги на підставі договору факторингу за кредитним договором № 681853509 від 08.04.2019 року укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] за період з 20.12.2021 року по 22.12.2021 року в загальному розмірі 17866,70 грн., з яких: 6500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 11316,70 грн.\~заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 50,00 грн.\~плата, за вчинення виконавчого напису (а.с. 24). З огляду на Лист Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 22.12.2021 року №1864/6 зупинено приватну нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. з 22.12.2021 року . Відповідно до Постанови ВП №76835466 від 13.12.2024 року було відкрито виконавче провадження про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» 17866,70 грн. за кредитним договором № 681853509 від 08.04.2019 року укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та , правонаступником прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінпром маркет», за період з 20.12.2021 року по 22.12.2021 року (а.с. 28). Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. ст.\~87,\~88 Закону України "Про нотаріат"\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 19\~ст. 34 Закону України "Про нотаріат"\~виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Порядок вчинення виконавчих написів визначено главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року\~№296/5\~(далі по тексту Порядок) Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 глави 16 Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року\~№1172\~(далі по тексту Перелік) Відповідно до\~ст. 89 Закону України "Про нотаріат"\~у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місця роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Постановою Кабінету Міністрів України\~№662 від 26 листопада 2014 року\~були внесені зміни до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Перелік був доповнений новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Зазначений розділ передбачав надання для одержання виконавчого напису таких документів: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі\~№826/20084/14 про визнання нечинним і скасування п. 1 та\~п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України\~№662 від 26 листопада 2014 року\~визнано незаконним і нечинним розділ "Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин". Відповідно до\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії\~стаття 50 ЗУ «Про нотаріат». Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог до боржника. Тож, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не перевірив наявності спору щодо розміру заборгованості, виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, здійсненого відповідачем, тому він не може вважатися доказом безспірності заборгованості позивача. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання\~стягувачем документів, які згідно з відповідним\~Переліком є\~підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності\~боржника перед\~стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання\~стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такої. На адресу [PERSON] не надходило вимоги\~повідомлення про погашення заборгованості із зазначенням деталізованої суми боргу та підтвердження законних правових підстав звертати стягнення за кредитним договором № 684853509 від 08.04.2019 року, укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником прав та обов`язків якого, відповідно до договору Факторингу №211221-ФК від 21.02.2021 року є ТОВ «Фінпром маркет». Ст. 87 ЗУ «Про нотаріат»\~визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст. 88 вказаного Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. В п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5\~визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172\~визначено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п.п. 8, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до\~Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. Суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Крім того, згідно з позицією, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а як встановлено судом заборгованість не є безспірною. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі нотаріально не посвідченого кредитного договору. Враховуючи викладене, та визнання позову відповідачем, оскільки на момент вчинення виконавчого напису чинним Переліком не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі нотаріально не посвідченого договору, а подані документи не підтверджують безспірність заборгованості, то виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору. Оскільки позивач [PERSON] при подачі позову звільнений від сплати судового збору відповідно до п.13 ст.5 Закону України Про судовий збір так як є учасником бойових дій, згідно посвідчення серія [NUMBER] ( а.с. 20). \~Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір пропорційно до задоволених вимог. На підставі ч. 1\~ст. 142 ЦПК України, в разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у своєму рішенні вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що позивачем не було сплачено судовий збір. Відповідно до\~ст.142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову необхідно стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору

Outcome: approved