Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

До Дніпровського районного суду міста Києва звернувся позивач [PERSON] , через представника - адвоката Панченка М.В., з позовом до Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКА-ТРЕЙД», Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОЛАЙФ 2016», третя особа - [PERSON] , про визнання частково недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг та припинення порушення прав інтелектуальної власності. Згідно заявлених вимог, позивач просить суд: визнати частково недійсним свідоцтво України [NUMBER] на знак для товарів і послуг «[INFO]» від 12 квітня 2023 року для усіх зазначених у ньому товарів і послуг, які внесені до 01.04 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків; зобов`язати державну організацію «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знак для товарів і послуг стосовно визнання частково недійсним свідоцтва України № [NUMBER] на знак для товарів і послуг «[INFO]» від 12 квітня 2023 року для усіх зазначених у ньому товарів і послуг, які внесені до 01.04 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг, про що здійснити відповідні публікації в офіційному бюлетені «Промислова власність»; заборонити товариству з обмеженою відповідальністю «НІКА-ТРЕЙД» будь-яке використання знаку для товарів і послуг «[INFO]» за свідоцтвом України [NUMBER] від 12 квітня 2023 року для товарів і послуг, внесених до 01.04 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг, в тому числі імпорт товарів, маркованих цим позначенням; заборонити товариству з обмеженою відповідальністю «АВТОЛАЙФ 2016» будь-яке використання знаку для товарів і послуг «[INFO]» за свідоцтвом України [NUMBER] від 12 квітня 2023 року для товарів і послуг, внесених до 01.04 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг, в тому числі імпорт товарів, маркованих цим позначенням. Вимоги позову обґрунтовані тим, що відповідно до свідоцтва України № [NUMBER] від 10.05.2018, виданого Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, [PERSON] (далі - позивач), та [PERSON] набули права власності на торговельну марку «[INFO]» для товарів і послуг, віднесених до 1, 4 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг. ТОВ «НІКА-ТРЕЙД» подало до ДП «Український інститут інтелектуальної власності» (правонаступник ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій») заявку №m202108667 від 13.04.2021 на реєстрацію знаку для товарів і послуг «[INFO]» для 1, 2, 3, 4, 7, 11, 12, 17 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг. До цього ТОВ «НІКА-ТРЕЙД» використовував торговельну марку «[INFO]» за свідоцтвом № [NUMBER] . Додатковими угодами №2 та №4 до контракту №112020 від 11.11.2020 ТОВ «НІКА-ТРЕЙД» повідомило свого імпортера про здійснення перейменування (ребрендингу) торговельної марки «[INFO]» на «[INFO]». Позивач пов`язує такий «вимушений» ребрендинг із закінченням строку ліцензійного договору від 01.06.2018, укладеного між ТОВ «НІКА-ТРЕЙД» та [PERSON] про використання знаку «[INFO]» за свідоцтвом № [NUMBER] та бажанням відповідача продовжувати використовувати впізнаваність даного позначення шляхом реєстрації подібної торговельної марки. 15.11.2021 відповідачем був укладений ще один контракт по імпорт товарів 4 класу МКТП, маркованих позначенням «[INFO]». Договором від 22.11.2021 про передачу прав на отримання свідоцтва України на знак для товарів і послуг за заявкою №m202108667 від 13.04.2021 ТОВ «НІКА-ТРЕЙД» передав право на отримання свідоцтва на позначення «[INFO]» ТОВ «АВТОЛАЙФ 2016». Директором обох цих товариств є одна й та сама особа, вони зареєстровані за однією адресою та займаються однаковими видами господарської діяльності, отже прямо пов`язані між собою. Директор та засновники цих товариств є фігурантами кримінальних проваджень, в тому числі щодо підроблення офіційних документів з метою реалізації власної продукції під видом чужої торгової марки «[INFO]». Не погоджуючись із заявкою на реєстрацію торговельної марки «[INFO]» №m202108667, позивачем було подано два заперечення проти її реєстрації до державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» від 22.11.2022 та від 03.02.2023. Перше заперечення було проігноровано, на друге заперечення позивачем було отримано лист-відповідь від 03.03.2023 №Вих-1807/2023, в якому було зазначено, що ДП «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» 27.10.2022 було прийнято рішення про реєстрацію торговельної марки за заявкою №m202108667. 10.03.2023 у відповідь на адвокатський запит ДП «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» було надано копією рішення від 27.10.2022 №191077/3М/22 за заявкою №m202108667. У вищезазначеному рішенні (ст. 2 додатку 18), підписаному в.о. генерального директора ДП «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» зазначено, що відповідно до п. 3 ст. 10 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» затверджено висновок кваліфікаційної експертизи №189888/ЗМ/22 від 26.10.2022 за заявкою на торговельну марку №m202108667, поданою відповідачем-3, згідно з ст. 10 цього Закону та зареєстровано дану торговельну марку для всіх зазначених у заявці товарів і послуг. Позивач вважає що знак для товарів та послуг «[INFO]» за свідоцтвом [NUMBER] не відповідає умовам надання правової охорони, оскільки є подібним до ступеню змішування з торговельною маркою позивача «[INFO]» за свідоцтвом № [NUMBER] , зо належить йому на праві співвласності, що було встановлено висновком експерта №980/04/2023 від 20.04.2023. Так, ці знаки однаково стосуються товарів та послуг, віднесених до 1, 4 класів МКТП. Не маючи права на використання торговельної марки «[INFO]» за свідоцтвом № [NUMBER] , відповідачі реалізують товари марковані «[INFO]» за свідоцтвом № [NUMBER] та отримують від цього дохід, можуть здійснювати реалізацію під знаком «[INFO]» товарів неналежної якості, що може завдати репутаційних втрат для торговельної марки «[INFO]» за свідоцтвом № [NUMBER] . За доводами позовної заяви, мінімально змінивши позначення (вигляд) знаку для товарів та послуг «[INFO]» за свідоцтвом № [NUMBER] , відповідачі використовують репутацію та впізнаваність цієї торговельної марки для активного продажу власних товарів. Отже реєстрація знаку «[INFO]» за свідоцтвом № [NUMBER] є порушенням прав інтелектуальної власності позивача, яке дозволить і в подальшому здійснювати незаконну діяльність. Позивач зазначає, що відповідно до бібліографічних даних знаку «[INFO]» за свідоцтвом № [NUMBER] із спеціальної системи ДП «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» ключовими словами даної торговельної марки є «pro [INFO], pro, [INFO]», тобто подаючи дану заявку, заявник розумів, що «[INFO]» є складовою назви цієї торговельної марки, що буде сприйматися пересічним споживачем, як товар того ж самого виробника, що виробляє «[INFO]» за свідоцтвом [NUMBER]. При цьому, обидві торговельні марки поширюються на товари 1, 4 класів за МКТП. 09.03.2023 позивач через свого представника звернувся до ТОВ «Експертно-дослідна служба України» для проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності. За результатами експертизи об`єктів інтелектуальної власності складено для подання до суду висновок експерта [PERSON] №980/04/2023 від 20.04.2023 (далі - Висновок). За результатами експертизи, експертом було встановлено відповіді на задані питання: 1) позначення «pro [INFO]» за заявкою про реєстрацію знаку для товарів і послуг № [NUMBER] (рішення про реєстрацію від 27.10.2022), відносно всіх товарів 01, 02, 03, 04, 17 класів МКТП, є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком для товарів і послуг «[INFO]» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг № [NUMBER] від 10.05.2018; 2) позначення «pro [INFO]» за заявкою про реєстрацію знаку для товарів і послуг № [NUMBER] (рішення про реєстрацію від 27.10.2022) відносно товарів 01, 02, 03, 04, 17 класів МКТП є таким, шо може ввести в оману щодо особи, яка виробляє товар. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 липня 2024 року відкрито провадження в даній цивільній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. (т. 2 а.с.38-40) 08 серпня 2024 року представником відповідача ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» - Пастернак А.В. через підсистему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. За доводами відзиву, відповідно до пункту 3 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» від 23 грудня 1993 р. № 3771-XII: - відповідність знаків умовам їх реєстрації визначається згідно з законодавством, що діяло на дату подання заявки; - свідоцтво України може бути визнано недійсним у разі невідповідності знака умовам його реєстрації, визначеним законодавством, що діяло на дату подання заявки. Під час перевірки відповідності заявленого позначення умовам надання правової охорони використовуються інформаційна база НОІВ, у тому числі матеріали заявок, довідково-пошуковий апарат та відповідні офіційні видання. Підстави для відмови в наданні правової охорони визначені статтею 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» від 15 грудня 1993 року № 3689-XII (далі - Закон № 3689-XII), відповідно до яких, зокрема, не можуть одержати правову охорону в тому числі позначення, які: - є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати, зокрема, асоціювати з торговельними марками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім`я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг; (абзац 2 пункту 3 статті 6 Закону № 3689-XII). У відзиві вказується, що при проведенні кваліфікаційної експертизи заявки №m202108667 заявлене позначення перевірялись на відповідність умовам надання правової охорони встановленими статтею 5 Закону № 3689-XII, а також чи не поширюються на нього підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені в статтею 6 Закону №3689-XII. При цьому, використовувалась інформаційна база закладу експертизи, в тому числі матеріали раніше поданих заявок, а також довідково-пошуковий апарат та відповідні офіційні видання. За результатами кваліфікаційної експертизи заявки №m202108667, Укрпатентом винесено Висновок Вих. 189888/ЗМ/22 від 26.10.2022 про відповідність позначення умовам надання правової охорони відносно усього переліку товарів і послуг класів МКТП. На підставі висновку від 26.10.2022 № 189888/ЗМ/22 про відповідність позначення умовам надання правової охорони за результатами кваліфікаційної експертизи 27.10.2022, Укрпатентом прийнято рішення № 191077/ЗМ/22 про реєстрацію торговельної марки «[INFO]» за заявкою №m202108667 відносно заявленого переліку товарів 01, 02, 03, 04, 07, 11, 12, 17 класів МКТП та видано свідоцтво України [NUMBER] на торговельну марку. Отже, експертиза заявки №m202108667 та видача свідоцтва України № 331430 на торговельну марку проведена з дотриманням вимог законодавства України щодо процедури проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності. За наведеними у відзиві доводами, процедура встановлення схожостi порівнюваних словесних позначень є комплексною, триетапною процедурою, під час проведення якої окремо досліджується звукова (фонетична), графiчна (вiзуальна) та смислова (семантична) схожiсть знаків. При цьому, головним є перше зорове сприйняття досліджуваних позначень. Саме перше зорове сприйняття будь-якого об`єкта має вплив на свідомість людини, аналогічним чином у свідомості споживача запам`ятовується і позначення. Розбіжність в окремих елементах не повинна грати визначальної ролі, оскільки варто враховувати, що споживач, як правило, не має можливості порівняти два знаки, а керується загальними, часто нечіткими враженнями про знаки, які він сприймав раніше. При цьому в пам`яті залишаються, як правило, відмітні елементи знака. При цьому, застосування оригінальної графіки в написанні словесних позначень може послабити їх схожість. Оригінальне графічне виконання словесного позначення іноді може призвести до втрати ним словесного характеру. Спорідненість товарів і/або послуг визначається, у випадку виявлення під час пошуку тотожних або схожих знаків. Отже, якщо більш пізня торгова марка просто нагадує більш ранню торгову марку, але споживач не передбачає того ж комерційного походження, то цей зв`язок не представляє ймовірності плутанини, незважаючи на існування подібності між знаками. Відповідач вважає, що комбіноване позначення «[INFO]» за свідоцтвом України № [NUMBER] та комбіноване позначення «[INFO]» за свідоцтвом України № [NUMBER] , з урахуванням звукового (фонетичного), графічного (візуального) та смислового (семантичного) критеріїв схожості словесних елементів позначень, першого зорового сприйняття та графічних елементів є несхожими, оскільки відрізняються: - фонетично: комбіноване позначення «[INFO]» за свідоцтвом України № [NUMBER] - словесний елемент складається з 9 букв, 4-х складів, комбіноване позначення «[INFO]» за свідоцтвом України № [NUMBER] - словесний елемент складається з 6 букв, 3-х складів, що в даному випадку має суттєву відмінність при вимові зазначених слів; - візуально: позначення мають різний зображувальний елемент, різну стилістику виконання, різні оригінальні графічні елементи, що вагомо впливають на загальне враження, яке передається цими позначеннями, що є важливим фактором, оскільки під час купівлі товару споживач зазвичай візуально сприймає знак (упаковку) та не аналізує окремо слова; - семантично - в перекладі з англійської мови: «[INFO]» - злиття, «[INFO]» - надмірність, крім того, «pro» може сприйматися як ознака чи критерій чогось професійного чи удосконаленого, що підсилює окрему ідею позначення. Виходячи з даведеного, відповідач вважає, що торговельна марка «[INFO]» за свідоцтвом України № [NUMBER] не може бути визнана схожою настільки, що її можна сплутати із торговельною маркою «[INFO]» за свідоцтвом України № [NUMBER] . Також відповідач вважає необґрунтованими твердження позивача стосовно ігнорування Укрпатентом заперечень позивача від 25.11.2022 та від 06.02.2023 проти реєстрації знаку для товарів і послуг «[INFO]» за заявкою № m202108667, виходячи з наступного. Датою подання заявки № m202108667 на торговельну марку «[INFO]» є 13.04.2021. Відомості про заявку № m202108667 опубліковано 26.04.2021 в Бюлетені № 17. Таким чином, граничним строком подання заперечення проти заявки є 26.07.2021. 27.10.2022 Укрпатентом прийнято рішення про реєстрацію торговельної марки за заявкою №m202108667. 07.11.2022 заявником сплачено державне мито за видачу свідоцтва у розмірі 85 грн. З 08.11.2022 функції НОІВ почав виконувати УКРНОІВІ, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.10.2022 № 943-р «Деякі питання Національного органу інтелектуальної власності». Заперечення позивача від 25.11.2022 та від 06.02.2023 проти реєстрації знаку для товарів і послуг «[INFO]» за заявкою №m202108667 подані до УКРНОІВІ вже після прийняття рішення про реєстрацію торговельної марки. Тому, виходячи з наведених норм та обставин розгляду заявки №m202108667 про реєстрацію знаку для товарів і послуг «[INFO]», в УКРНОІВІ були відсутні правові підстави для прийняття даного заперечення до розгляду. Також відповідачем у відзиві надано детальну критичну оцінку Висновку експерта від 20.04.2023 №980/04/2023, оскільки методи застосованого експертом порівняння та дослідження є некоректними та такими, що викликають сумніви у правильності та об`єктивності дослідження. (т. 2 а.с.61-79) 13 серпня 2024 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Панченком М.В. через підсистему «Електронний суд» подано відповідь на відзив, за доводами якої УКРНОІВІ у відзиві були проігноровані обставини, які передували поданню відповідачем-2 заявки та безпосередній реєстрації торговельної марки « [INFO] » за свідоцтвом № [NUMBER] , про які позивач, зокрема, зазначав у своїх запереченнях проти такої реєстрації, надісланих на адресу УКРНОІВІ 25.11.2022 року та 06.02.2023 року. Позивач зазначає, що протягом декількох років до моменту реєстрації торговельної марки "[INFO]" за свідоцтвом № [NUMBER] відповідач-2 використовував позначення «[INFO]» за свідоцтвом № [NUMBER] , що належить на праві співвласності позивачу, зокрема для товарів 1 та 4 класів МКТП (автомобільних мастил, змащувальних матеріалів тощо). Зазначене підтверджується долученими до позову контрактами, а також було встановлено та не заперечується відповідачем-2 у рамках цивільної справи №755/3412/22. Таке використання позначення «[INFO]» за свідоцтвом № [NUMBER] здійснювалось без згоди позивача. Позивач, як і у позовній заяві, вказує на те, що розуміючи незаконність таких дій, з огляду на закінчення строку ліцензійного договору від 01.06.2018, укладеного між відповідачем-2 та третьою особою про використання знаку «[INFO]» за свідоцтвом № [NUMBER] та у зв`язку із бажанням продовжувати використовувати впізнаваність позначення «[INFO]», відповідач-2 вирішив подати заявку на реєстрацію торговельної марки «[INFO]», щодо якої права на отримання свідоцтва в подальшому були передані відповідачу-3 (пов`язаній з відповідачем-2 компанії). При цьому, спільний директор відповідачів 2 та 3, а також засновники відповідача-2 є фігурантами одразу двох кримінальних проваджень, в тому числі за фактом підроблення службовими особами відповідача-2 офіційних документів з метою реалізації власної продукції під видом чужої торгової марки. Позивач вважає, що в даному випадку покупці, що протягом кількох років купували у відповідачів 2 та 3 товари 1 та 4 класів МКТП (автомобільні мастила, змащувальні матеріали тощо), марковані позначенням «[INFO]», після здійсненого відповідачем-2 «ребрендингу» торговельної марки на «[INFO]», а по суті просто додавання до попередьої назви частки "PRO", купуючи у тих же самих товариств, ті ж самі групи товарів, на думку позивача, передбачають теж саме комерційне походження вказаних товарів. При цьому, словесні позначення, заявлені як знаки, порівнюються зі словесними та комбінованими позначеннями, до композиції яких входять словесні елементи. При встановленні схожості словесних позначень враховується звукова (фонетична), графічна (візуальна) та смислова (семантична) схожість. Що стосується фонетичної схожості, то вона не зводиться лише до кількості звуків у словах, як це вказує УКРНОІВІ, експертом у своєму висновку було детально обґрунтовано фонетичну подібність цих позначень. У свою чергу графічна схожість хоч і є однією із головних ознак для порівняння двох торговельних марок, та у випадку лише її відсутності не виключає схожість цих знаків у цілому. (т. 2 а.с. 93-97) 16 серпня 2024 року представником відповідачів ТОВ «НІКА-ТРЕЙД», ТОВ «АВТОЛАЙФ 2016» - адвокатом Школяром А.В. направлено до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідачі просять відмовити в задоволенні позову. Зазначають, що обсяг правової охорони визначається зображенням торговельної марки, а також переліком зареєстрованих товарів і послуг, що надані у свідоцтві України або за міжнародною реєстрацією. Обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням торговельної марки та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення торговельної марки та переліком товарів і послуг. Згідно із заявкою про реєстрацію знака для товарів і послуг в Україні позначення «[INFO]» є комбінованим словесно-графічним знаком Графічною складовою позначення є графічна композиція складена із трьох поєднаних між собою чотирикутників з невеликим нахилом вправо. Словесною складовою знаку є виконане оригінальним шрифтом, з невеликим нахилом вправо слово [INFO]. Словесна складова виконана таким чином, що літери PRO виконані декілька меншими та розташовані над графічною складовою, а літери [INFO] виконані більшими та розташовані вправо від графічної складової знаку. [INFO] можливо перекласти, як надмірна розкіш, транслітерацією заявлене словесне позначення пишеться та читається профйюжн. Тобто марка «[INFO]» має своє смислове значення, переклад на українську мову пишеться та читається лише разом та вживається в англійській мові як одне слово. Разом із тим, згідно із заявкою про реєстрацію знака для товарів і послуг в Україні позначення «[INFO]» є словесним, складається з одного словесного елемента, виконаного заголовними літерами латинської абетки, курсивом, білим кольором на чорному прямокутному тлі, словесний елемент перетинається тонкими горизонтальними літерами чорного кольору та в перекладі має декілька значень: плавлення; розплав; сплавлення, і такий переклад кардинально відрізняється від перекладу, вказаного у висновку експерта, наданого позивачем та безпідставне віднесення слова «[INFO]» до терміну, який може входити в назву стилів та напрямів у мистецтві. Разом із тим, слово «[INFO]» має декілька значень: багатство; достаток, і такий переклад вказує на невідповідність висновків експерта, наданих позивачем, по те, що слово «[INFO]» є фантазійною, вигаданою лексичною одиницею. Крім того, словесний елемент «[INFO]» за свідоцтвом України № 331430 складається одного слова, дев`яти літер, восьми звуків та трьох складів, словесний елемент «[INFO]» за свідоцтвом України № 241321 складається з одного слова, шести літер, п`яти звуків та двох складів. Тобто порівняльні словесні знаки для товарів та послуг не є тотожними за кількістю літер, звуків та складів і не можуть бути визнані ідентичними за довжиною, вимовлянням та звучанням, тобто вони не є тотожними за звуковими (фонетичними) ознаками. Крім того, знаки для товарів та послуг «[INFO]» за свідоцтвом № [NUMBER] та «[INFO]» за свідоцтвом [NUMBER] є різними за шрифтом, графічним відтворенням (написанням) з урахуванням характеру букв, розташуванням літер по відношенню одна до одної, а тому не є тотожними або схожими за графічними ознаками. Ці знаки є різними за смисловим (семантичним) значенням через не подібність закладених у позначення торговельну марку понять. Також у відзиві зазначається, що у зв`язку з не тотожністю та не схожістю звуковими (фонетичними), графічними (візуальними) та смисловими (семантичними) ознаками знаків для товарів та послуг «[INFO]» за свідоцтвом № [NUMBER] та «[INFO]» за свідоцтвом [NUMBER] товари за індексом міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків та перелік товарів і послуг, що є невід`ємними додатками до таких свідоцтв не є однорідними товарами/ послугами або ж спорідненими. Крім того, здійснюючи порівняльний аналіз товарів 07, 11, 12, 17 класів МКТП, для яких зареєстровано знак для товарів і послуг «[INFO]» за свідоцтвом України № [NUMBER] , з товарами 01, 02, 03, 04 класів МКТП, для яких зареєстровано знак для товарів і послуг «[INFO]» за свідоцтвом України № [NUMBER] встановлено, що вони відносяться до різних родових та видових груп, виготовлені з різних матеріалів за принципово різними технологіями, мають різні технічні характеристики та призначення і, у більшості випадків, мають різне коло споживачів та канали збуту. Також у відзиві вказується на те, що кримінальні провадження на які посилається позивач, здійснювались з порушенням правил підслідності та носили замовний характер кримінального переслідування відповідача - 2. (т. 2 а.с.107-112) 25 серпня 2024 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Панченком М.В. через підсистему «Електронний суд» подано відповідь на відзив, в якому позивач вказує на висновки експерта, наведені в позовній заяві та зазначає, що словесні позначення, заявлені як знаки, порівнюються з словесними та комбінованими позначеннями, до композиції яких входять словесні елементи. При встановленні схожості словесних позначень враховується звукова (фонетична), графічна (візуальна) та смислова (семантична) схожість. Однак частини "PRO" та "[INFO]" у позначенні не виглядають як одне слово, адже частка "PRO" зображена окремо, значно меншими літерами та іншим кольором (про що зазначається і у заяві про реєстрацію цієї марки), а тому частини "PRO" та "[INFO]" сприймаються пересічним споживачем як два окремих слова. У свою чергу, експерт аналізував значення, яке в знак «PRO [INFO]» вкладатиме саме пересічний споживач. Слово ж «[INFO]» в англійській мові є рідковживаним і для середньостатистичного українця, як правило, не знайоме. Позивачем вказується на те, що як зазначає у своєму висновку експерт, семантичне значення такого слова для пересічного українського споживача, який не завжди може володіти англійською мовою, буде сприйматись не через образи, а через вимову. Тобто, в такому випадку смислова схожість, у більшості випадків тісно пов`язана з поняттям фонетичної схожості. Перша частина pro позначення асоціюватиметься у пересічного українського споживача із аналогом українського префіксу про: «ПРО ... Префікс, що вживається для творення іменників і прикметників із значенням: 1) на зразок, подібний до; напр.: проантроп, прообраз і т.ін.; 2) який підтримує кого-небудь, виконує чиюсь волю, розділяє чиїсь погляди; напр.: прокомуністичний, профашистський і т.ін.». Також частка «pro» може сприйматись споживачем як скорочення від англійського professional - 1. професійний; 2. Професіонал. Застосування у такому значенні частки «pro» у складі позначень, є поширеною практикою для позначення товару/послуги з більш професіональними характеристиками, або новими модифікаціями. При цьому, фонетична схожість не зводиться лише до кількості звуків у словах, середня та кінцева частини позначення «pro [INFO]» є тотожними із торговельною маркою за свідоцтвом України № [NUMBER] . З наведеного фонетичного аналізу торговельної марки за свідоцтвом України № [NUMBER] та позначення за заявкою № [NUMBER] цілком очевидно, що спостерігається тотожність звучання зазначеної торговельної марки з середніми та кінцевими частинами позначення за заявкою №m202108667 - входження зареєстрованої торговельної марки у позначення. Тобто, порівнювані позначення та торговельна марка мають у своєму складі однакові словесні морфеми - [ф`ю] [жн] / [ф`ю] [жен] і, таким чином, є схожими за звучанням (за фонетичною ознакою). Графічна схожість хоч і є однією із ознак для порівняння двох торговельних марок, та у випадку лише її відсутності не виключає схожість цих знаків у цілому. сприйняття торговельних марок пересічним споживачем відіграє вирішальну роль при їх порівнянні і оцінюванні. У зв`язку з наведеними у відзиві сумнівами щодо викладених у висновку експерта тверджень у відповіді зазначається, що експертизу було проведено судовим експертом Петренком Сергієм Анатолійовичем, який має вищу технічну освіту, вищу юридичну освіту (магістр), спеціальну вищу освіту в сфері інтелектуальної власності (магістр), науковий ступінь кандидата юридичних наук, наукове звання старший науковий співробітник, кваліфікацію судового експерта з питань інтелектуальної власності, у тому числі за спеціальністю 13.6 «Дослідження, пов`язані з комерційними (фірмовими) найменуваннями, торговельними марками (знаками для товарів і послуг), географічними зазначеннями» (свідоцтво Міністерства юстиції України № 1231 про присвоєння кваліфікації судового експерта, видане 04.04.2008 року), стаж роботи в сфері інтелектуальної власності і експертний стаж з 2002 року. Крім того, відповідач-2 у 2022 році також звертався до вказаного експерта із заявою про проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності. Також відповідь містить посилання на те, що протягом декількох років до моменту реєстрації торговельної марки « [INFO] » за свідоцтвом № [NUMBER] відповідач-2 без дозволу позивача використовував позначення « [INFO] » за свідоцтвом № [NUMBER] , що належить на праві співвласності позивачу, зокрема для товарів 1 та 4 класів МКТП (автомобільних мастил, змащувальних матеріалів тощо). Крім того, Дарницьким управлінням поліції ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування двох кримінальних проваджень, які були відкриті в тому числі за фактом незаконного використання засновниками та директором відповідачів 2 та 3 знаку «[INFO]». В обох провадженнях позивача визнано потерпілим. (т. 2 а.с. 174-181) Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 січня 2025 року закрито підготовче провадження в даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] - адвокат Панченко М.В. в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні доводам, викладеним у заявах по суті справи. Представник відповідача ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» - Пастернак А.В. в судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити та надала пояснення аналогічні доводам, викладеним у відзиві. Представник відповідачів ТОВ «НІКА-ТРЕЙД», ТОВ «АВТОЛАЙФ 2016» - адвокат Школяр А.В. в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити, надав пояснення аналогічні доводам, викладеним у відзиві. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Статтями 12, 13 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновками експертів. Судом установлено та вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва на знак для товарів і послуг № [NUMBER] від 10 травня 2018 року, виданого Міністерством економічного розвитку і торгівлі України набули права власності на торговельну марку «[INFO]» для товарів і послуг, віднесених до 01, 04 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг. (т.1 а.с.23-26) 13.04.2021 ТОВ «НІКА-ТРЕЙД» подало заявку №m202108667 на реєстрацію позначення «[INFO]» для отримання свідоцтва на торговельну марку для товарів 01, 02, 03, 04, 07, 11, 12, 17 класів МКТП. 03.12.2021 до матеріалів заявки було подано договір, укладений між ТОВ «НІКА-ТРЕЙД» та ТОВ «АВТОЛАЙФ 2016» 13.04.2021 про передачу права на отримання свідоцтва України на знак для товарів і послуг за заявкою №m202108667, у зв`язку із чим заявником вважався ТОВ «АВТОЛАЙФ 2016». За результатами кваліфікаційної експертизи заявки №m202108667, проведеної експертом Укрпатенту, згідно зі ст.10 Закону, встановлено, що заявлене позначення відповідає умовам надання правової охорони (п.2 ст. 5, ст. 6 Закону) відносно всього переліку товарів і послуг та складено Висновок Вих. 189888/ЗМ/22 від 26.10.2022 про відповідність позначення умовам надання правової охорони за результатами кваліфікаційної експертизи. За результатами розгляду заявки №m202108667, Укрпатентом було прийнято рішення №191077/ЗМ/22 про реєстрацію торговельної марки «[INFO]» відносно заявленого переліку товарів 01, 02, 03, 04, 07, 11, 12, 17 класів МКТП та 12.04.2023 ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» ( далі -УКРНОІВІ) видано свідоцтво України [NUMBER] на торговельну марку. (т.2 а.с.113-158) У своєму рішенні від 01 грудня 2004 року у справі № 18-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти, як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Отже, охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути (зберегти) певні матеріальні або нематеріальні блага з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто не випливають із певного суб`єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушення охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створення об`єктивних перешкод на шляху до здобуття (збереження) відповідного матеріального та/або нематеріального блага. Водночас за відсутності об`єктивного порушення прав чи законних інтересів особи її вимоги не підлягають задоволенню. Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» від 15 грудня 1993 року № 3689-XII (тут і далі в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон № 3689-XII). В частинах 1-3 ст. 5 цього Закону вказувалось, що правова охорона надається торговельній марці, яка не суперечить публічному порядку, загальновизнаним принципам моралі, вимогам Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом. Об`єктом торговельної марки може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, у тому числі власні імена, літери, цифри, зображувальні елементи, кольори, форма товарів або їх пакування, звуки, за умови що такі позначення придатні для відрізнення товарів або послуг одних осіб від товарів або послуг інших осіб, придатні для відображення їх у Реєстрі таким чином, що дає змогу визначити чіткий і точний обсяг правової охорони, що надається. Об`єктом торговельної марки не можуть бути імена або псевдоніми осіб, які обіймали керівні посади у комуністичній партії (посаду секретаря районного комітету і вище), вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік (крім випадків, пов`язаних з розвитком української науки та культури), працювали у радянських органах державної безпеки, назви СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних радянських республік та похідні від них, назви, пов`язані з діяльністю комуністичної партії, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті. Набуття права на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Строк дії свідоцтва становить 10 років від дати подання заявки до НОІВ і продовжується НОІВ за клопотанням власника свідоцтва щоразу на 10 років, за умови сплати збору в порядку, встановленому пунктом 2 статті 18 цього Закону. Порядок продовження строку дії свідоцтва встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності. Згідно зі статтею 1 Закону № 3689-XII, знак - це позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб. Відповідно до статті 492 ЦК України та частини другої статті 5 Закону № 3689-XII торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів. Згідно з пунктом 4 статті 5 Закону № 3689-XII обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру («Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг»), і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення знака та переліком товарів і послуг. Відповідно до статті 25 Закону № 3689-XII при визначенні того, чи є торговельна марка добре відомою в Україні, можуть розглядатися, зокрема, такі фактори, якщо вони є доречними: ступінь відомості чи визнання торговельної марки у відповідному секторі суспільства; тривалість, обсяг та географічний район будь-якого використання торговельної марки; тривалість, обсяг та географічний район будь-якого просування торговельної марки, включаючи рекламування чи оприлюднення та представлення на ярмарках чи виставках товарів та/або послуг, щодо яких торговельна марка застосовується; тривалість та географічний район будь-яких реєстрацій та/або заявок на реєстрацію торговельної марки за умови, що торговельна марка використовується чи є визнаною; свідчення успішного відстоювання прав на торговельну марку, зокрема територія, на якій торговельну марку визнано добре відомою компетентними органами; цінність, що асоціюється з торговельною маркою. Відповідно до статті 418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом. У відповідності до статті 420 ЦК України до об`єктів права інтелектуальної власності належать, зокрема, торговельні марки (знаки для товарів і послуг). Згідно статті 493 ЦК України суб`єктами права інтелектуальної власності на торговельну марку є фізичні та юридичні особи. Право інтелектуальної власності на певну торговельну марку може належати одночасно кільком фізичним та (або) юридичним особам. Набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом. Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом. Набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку, яка має міжнародну реєстрацію або визнана в установленому законом порядку добре відомою, не вимагає засвідчення свідоцтвом (стаття 494 ЦК України). Згідно з вимогами статті 495 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: 1) право на використання торговельної марки; 2) виключне право дозволяти використання торговельної марки; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором. Згідно частини першої-четвертої статті 5 Закону № 3689-XII правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі, та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом. Об`єктом знака може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, у тому числі власні імена, літери, цифри, зображувальні елементи, кольори та комбінації кольорів, а також будь-яка комбінація таких позначень. Право власності на знак засвідчується свідоцтвом. Обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення знака та переліком товарів і послуг. Відповідно до частини другої статті 6 Закону № 3689-XII не можуть одержати правову охорону позначення, які зокрема, можуть ввести в оману щодо особи, яка виробляє товар або надає послугу. За змістом частини третьої статті 6 Закону № 3689-XII не можуть бути зареєстровані як торговельні марки позначення, які на дату подання заявки або якщо заявлено пріоритет, то на дату пріоритету є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати, зокрема, асоціювати з: торговельними марками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім`я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг; торговельними марками інших осіб, якщо такі торговельні марки охороняються без реєстрації на території України на підставі міжнародних договорів України, зокрема торговельними марками, визнаними добре відомими відповідно до статті 6 bis Паризької конвенції щодо таких самих або споріднених з ними товарів і послуг; торговельними марками інших осіб, якщо такі торговельні марки охороняються без реєстрації на території України на підставі міжнародних договорів України, зокрема торговельними марками, визнаними добре відомими відповідно до статті 6 bis Паризької конвенції щодо неспоріднених товарів і послуг, якщо використання торговельної марки іншою особою щодо таких неспоріднених товарів і послуг свідчитиме про зв`язок між ними і власником добре відомої торговельної марки та може завдати шкоди інтересам такого власника; комерційними найменуваннями, що відомі в Україні і належать іншим особам, які одержали право на них до дати подання до НОІВ заявки щодо таких же або споріднених з ними товарів і послуг; знаками відповідності (сертифікаційними знаками), зареєстрованими у встановленому порядку; торговельними марками, що використовуються іншою особою в іноземній державі, якщо заявка подана від свого імені агентом чи представником такої особи в розумінні статті 6 septies Паризької конвенції без дозволу такої особи і відсутні докази, що обґрунтовують таке подання, за наявності заперечення такої особи. Згідно з положеннями статті 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності, Країни Союзу зобов`язуються чи з ініціативи адміністрації, якщо це допускається законодавством даної країни, чи за клопотанням зацікавленої особи відхиляти або визнавати недійсною реєстрацію і забороняти застосування товарного знака, що становить відтворення, імітацію чи переклад іншого знака, здатні викликати змішування зі знаком, що за визначенням компетентного органу країни реєстрації чи країни застосування вже є у цій країні загальновідомим як знак особи, що користується привілеями цієї Конвенції, і використовується для ідентичних або подібних продуктів. Частиною першою статті 19 Закону № 3689-XII встановлено, що свідоцтво може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі: а) невідповідності зареєстрованої торговельної марки умовам надання правової охорони; б) наявності у свідоцтві елементів зображення торговельної марки та переліку товарів і послуг, яких не було у поданій заявці; в) видачі свідоцтва внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб. Звертаючись із цим позовом до суду, позивач посилається на те, що знак для товарів та послуг «[INFO]» за свідоцтвом № [NUMBER] та знак для товарів та послуг «[INFO]» за свідоцтвом № [NUMBER] стосуються товарів та послуг, віднесених до 1, 4 класів МКТП, мінімально змінивши позначення (вигляд) знаку для товарів та послуг «[INFO]» за свідоцтвом № [NUMBER] , відповідачі використовують репутацію та впізнаваність цієї торговельної марки для активного продажу власних товарів, «[INFO]» є складовою назви «[INFO]», що буде сприйматися пересічним споживачем, як товар того ж самого виробника, що виробляє «[INFO]». Отже реєстрація знаку «[INFO]» за свідоцтвом № [NUMBER] є порушенням прав інтелектуальної власності позивача, яке дозволить і в подальшому здійснювати незаконну діяльність. На підтвердження визначених законом підстав для визнання частково недійсним свідоцтва України на торговельну марку [NUMBER] від 12.04.2023, позивачем подано до суду висновок експерта №980/04/2023 від 20.04.2023, складений судовим експертом Експертно-дослідної служби України Петренком С.А. за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності (т.1 а.с.77-130). Надаючи оцінку вказаному висновку в розрізі доводів сторін, суд зазначає наступне. За змістом ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини. За змістом наведених у висновку експерта №980/04/2023 від 20.04.2023 висновків: 1.Позначення «pro [INFO]» за заявкою про реєстрацію знаку для товарів і послуг №m202108667 (рішення про реєстрацію від 27.10.2022), відносно всіх товарів 01, 02, 03, 04, 17 класів МКТП, є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком для товарів і послуг «[INFO]» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг № [NUMBER] від 10 травня 2018 року. 2.Позначення «pro [INFO]» за заявкою про реєстрацію знаку для товарів і послуг № [NUMBER] (рішення про реєстрацію від 27.10.2022) відносно товарів 01, 02, 03, 04, 17 класів МКТП є таким, що може ввести в оману щодо особи, яка виробляє товар. Статтею 110 ЦПК України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Експерт, досліджуючи ступінь схожості порівнюваних позначень «[INFO]» за свідоцтвом № [NUMBER] та «[INFO]» за свідоцтвом № [NUMBER] , за фонетичною схожістю встановив, що порівнювані словесні позначення та торговельна марка мають у своєму складі однакові словесні морфеми [ф`ю] [жн] / [ф`ю] [жен] і таким чином, є схожими за звучанням. Отже, позначення «pro [INFO]» за заявкою №m202108667 та знак для товарів та послуг «[INFO]» за свідоцтвом № [NUMBER] є схожими за звуковими (фонетичними) ознаками; щодо семантичної схожості встановив, що позначення « [INFO] » за заявкою № [NUMBER] та торговельна марка «[INFO]» за свідоцтвом України № [NUMBER] , є семантично схожими, через подібність закладених у позначення та торговельну марку понять, ідей; щодо графічної схожості встановив, що позначення «pro [INFO]» за заявкою №m202108667 та знак для товарів та послуг «[INFO]» за свідоцтвом № [NUMBER] не є тотожними або схожими за графічними ознаками. Однак, з такими висновками суд у повному обсязі погодитись не може, з огляду на таке. Відповідно до пункту 4.3.2.4 Правил складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, затверджених наказом Державного патентного відомства України від 28 липня 1995 р. № 116 (в редакції наказу Держпатенту від 20 серпня 1997 р. № 72, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Правила № 116) та пункту 11.1.5 Методичних рекомендацій з окремих питань проведення експертизи заявки на знак для товарів і послуг, затверджених Наказом Державного підприємства «Український інститут промислової власності» від 07.04.2014 № 91 (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Методичні рекомендації), позначення вважається тотожним з іншим позначенням, якщо воно збігається з ним у всіх елементах. Позначення вважається схожим настільки, що його можна сплутати з іншим позначенням, якщо воно асоціюється з ним в цілому, незважаючи на окрему різницю елементів. Процедура встановлення схожостi порівнюваних словесних позначень є комплексною, триетапною процедурою, під час проведення якої окремо досліджується звукова (фонетична), графiчна (вiзуальна) та смислова (семантична) схожiсть знаків (пункт 4.3.2.6 Правил № 116). Відповідно до пункту 11.1.5 Методичних рекомендацій встановлення схожості позначень має ґрунтуватися на комплексному, всебічному аналізі порівнюваних позначень, а саме: сприйнятті домінуючих і другорядних графічних елементів, співставленні звукового складу, асоціативного ряду, ступеню семантичної близькості. Під час встановлення схожості позначення, що порівнюються, повинні розглядатися в цілому, без поділення на окремі елементи. Згідно пункту 11.1.6 Методичних рекомендацій під час порівняння таких позначень береться до уваги загальне враження, яке складається на основі сукупної дії звукової, графічної та смислової схожості. Відповідно до п. 11.1.10 Методичних рекомендацій, якщо словесне позначення складається з двох і більше слів, експертиза проводиться як окремо по кожному слову, так і по всьому позначенню в цілому. Якщо одне з порівнюваних позначень має відмінну ідею або створює в свідомості окремий чітко визначений образ, навіть у разі збігу окремих слів, то такі позначення не можуть бути визнані схожими настільки, що їх можна сплутати. Пунктом 11.1.8 Методичних рекомендацій визначено, що установлення графічної (візуальної) схожості словесних позначень здійснюється з урахуванням наступних ознак: загальне зорове сприйняття; вид шрифту; графічне написання (відтворення) з урахуванням характеру букв (наприклад, друковані чи письмові, заголовні чи рядкові); розташування літер по відношенню одна до одної; алфавіт, літерами якого написане слово; колір чи поєднання кольорів. Графічна схожість може впливати на схожість позначень, а саме, підсилити її чи, навпаки, послабити її. Виконання схожих позначень літерами однакового алфавіту підсилює схожість таких позначень. Виконання схожих словесних позначень стандартним шрифтом підсилює їхню схожість. Застосування оригінальної графіки в написанні таких словесних позначень може послабити їх схожість. Оригінальне графічне виконання словесного позначення іноді може призвести до втрати ним словесного характеру. Відповідно до пункту 11.1.9 Методичних рекомендацій, установлення смислової (семантичної) схожості словесних позначень здійснюється на підставі наступних ознак: збіг смислового значення позначень у схожих мовах, збіг одного з елементів позначень, на який падає логічний наголос і який має самостійне значення, подібність та протилежність закладених у позначеннях понять, ідей. Смислове значення позначень може виступати як самостійний критерій схожості. Різниця у смисловому значенні може сприяти визнанню порівнюваних позначень несхожими, незважаючи на їхню звукову подібність. Згідно з пунктом 11.2.7 Методичних рекомендацій робити висновок про схожість позначень до ступеня змішування не можна без дослідження спорідненості товарів. При цьому спорідненість товарів повинна встановлюватись лише тоді, коли знаки є тотожними чи дуже схожими. Відповідно до статті 193 Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, торговельна марка не реєструється або, якщо вона зареєстрована, може бути визнана недійсною, в тому числі, якщо через свою тотожність або схожість до раніше зареєстрованої торговельної марки та тотожність або схожість товарів чи послуг, на які поширюються торговельні марки, існує імовірність, що споживач може їх сплутати, зокрема імовірність асоціації з раніше зареєстрованою торговельною маркою. Згідно з практикою Суду Європейського союзу (11/11/1997, С-251/95, Сабель, ЕС:C:1997:528), в якості європейського прецедентного права, Суд розглянув питання щодо протилежності поглядів на визначення поняття «ймовірність плутанини» і «вірогідність асоціації». Цю проблему необхідно було вирішити, оскільки стверджувалося, що ймовірність асоціації ширше, ніж ймовірність плутанини, оскільки вона може охоплювати випадки, коли пізніша торгова марка нагадує більш ранню торгову марку, але споживач не вважає, що товари та послуги мають те ж саме комерційне походження. Суд встановив, що ймовірність асоціації не є альтернативою ймовірності плутанини, а лише визначає її сферу. Суд дійшов висновків, що ймовірність плутанини охоплює ситуації, коли: споживач безпосередньо плутає саме торгові марки, тобто помилково приймає одну за іншу, або споживач встановлює зв`язок між конфліктуючими торговими марками і передбачає, що товари або послуги належать до одних і тих же або економічно пов`язаних підприємств. Ймовірність плутанини з боку суспільства повинна оцінюватися на глобальному рівні, беручи до уваги всі фактори, які стосуються обставин справи, зокрема, взаємозалежність подібності між товарними знаками та між товарами або послугами (T - 162/01 Laboratorios RTB v OHIM - GIORGIO BEVERLY HILLS) Крім того, в глобальній оцінці ймовірності плутанини слід брати до уваги середнього споживача даної категорії товарів, який досить добре поінформований, досить спостережливий і обачний. Слід також мати на увазі, що рівень уваги середнього споживача, ймовірно, буде варіюватися в залежності від категорії зазначених товарів або послуг (T-256/04 Mundipharma v OHIM - Altana Pharma (RESPICUR). Так, досліджувані позначення «[INFO]» за свідоцтвом [NUMBER] та «[INFO]» за свідоцтвом № [NUMBER] , за звуковим (фонетичним) критерієм: перше складається з одного слова, шести літер, двох складів та має транскрипцію [ф`ю] [жн] / [ф`ю] [жен]; друге складається з одного слова, дев`яти літер, трьох складів та має транскрипцію [про] [ф`ю] [жн] / [про] [ф`ю] [жен]. Отже є частково схожими за фонетичними ознаками. Однак, факт схожості звукових елементів не вказує на схожість наведених позначень. Разом із тим, що стосується семантичного критерію, перше походить від латинського fusio та в перекладі з французької та англійської мов має значення «злиття», друге в перекладі з французької та англійської мов має значення «багатство, достаток», отже семантично ці позначення є різними. Тому наведені у висновку твердження про те, що позначення «[INFO]» є фантазійною, вигаданою лексичною одиницею, а торговельні марки «[INFO]» та «[INFO]» є семантично схожими через подібність закладених у позначення та торговельну марку понять, є безпідставними, адже слова [INFO] та [INFO], як відповідно і позначення «[INFO]» та «[INFO]» мають самостійне та різне смислове значення. Крім того, за графічним (візуальним) критерієм позначення «[INFO]» та «[INFO]» також не є схожими. При цьому, сприйняття позначень пересічним споживачем відіграє вирішальну роль при їх порівнянні і оцінюванні та головним є перше зорове сприйняття досліджуваних позначень. Саме перше зорове сприйняття будь-якого об`єкта має вплив на свідомість людини, аналогічним чином у свідомості споживача запам`ятовується і позначення. Розбіжність в окремих елементах не повинна грати визначальної ролі, оскільки варто враховувати, що споживач, як правило, не має можливості порівняти два знаки, а керується загальними, часто нечіткими враженнями про знаки, які він сприймав раніше. При цьому в пам`яті залишаються, як правило, відмітні елементи знака. Так позначення «[INFO]» складається з одного словесного елемента, виконаного заголовними літерами, білим кольором з перетинанням тонкими горизонтальними лініями, на темному прямокутнику. Позначення «[INFO]» виконане іншим шрифтом, літери PRO виконані меншими та підкреслені лінією, розташовані в лівому верхньому куті, літери [INFO] виконані більшими, чорним кольором. Отже, позначення «[INFO]» та «[INFO]» мають різні оригінальні графічні елементи та різну стилістику виконання, що в першу чергу впливає на загальне враження, яке передається цими позначеннями, що є важливим фактором, оскільки під час купівлі товару споживач зазвичай візуально сприймає знак, а не аналізує окремі слова. Таким чином, сама лише часткова фонетична схожість цих позначень не свідчить про те, що знак для товарів та послуг «[INFO]» за свідоцтвом [NUMBER] та знак для товарів та послуг «[INFO]» за свідоцтвом № [NUMBER] є схожими настільки, що їх можна сплутати, та сприйняття останнього може ввести в оману щодо особи, яка виробляє товар або надає послугу. Отже відсутні визначені статтею 19 Закону № 3689-XII підстави для визнання частково недійсним свідоцтва України на торговельну марку [NUMBER] від 12.04.2023, а відповідно й для задоволення решти вимог позивача, які є похідними від цієї вимоги. Що стосується доводів позивача про те, що при проведенні експертизи заявки №m202108667 не були враховані заперечення позивача проти її реєстрації, подані 22.11.2022 (т.1 а.с.64-67) та 03.02.2023 (т.1 а.с.68-72), то згідно частини 8 статті 10 Закону № 3689-XII будь-яка особа протягом трьох місяців від дати публікації в Бюлетені відповідно до пункту 10 цієї статті відомостей про заявку або міжнародну реєстрацію торговельної марки чи територіальне поширення міжнародної реєстрації на Україну, здійснене після міжнародної реєстрації, може подати до НОІВ мотивоване заперечення проти заявки чи дії міжнародної реєстрації в Україні щодо невідповідності наведеного в них позначення умовам надання правової охорони, встановленим цим Законом. Отже, враховуючи дату подання заявки №m202108667 - 13.04.2021 та дату складання Висновку Вих. 189888/ЗМ/22 від 26.10.2022 про відповідність позначення умовам надання правової охорони за результатами кваліфікаційної експертизи, такі заперечення позивача були подані з пропуском визначеного Законом № 3689-XII строку. Щодо інших доводів сторін, викладених у заявах по суті справи, суд зазначає, що у п. 23 Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 (заява №63566/00) «Пронін проти України» зазначено, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України). З огляду на викладене вище, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову [PERSON] до Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКА-ТРЕЙД», Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОЛАЙФ 2016», третя особа - [PERSON] , про визнання частково недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг та припинення порушення прав інтелектуальної власності. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача, в розмірі, сплаченому при зверненні до суду з даним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed