Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду та просить поновити батьківські права щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням суду від 18 грудня 2024 року була позбавлена батьківських прав щодо малолітнього сина, однак після цього радикально змінились умови її життя, вона змінила ставлення до виконання батьківських обов`язків та бажає виховувати сина, піклуватись про нього. Сторони про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, але у засідання не з`явились, у заявах просили справу розглянути без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, представник відповідача щодо задоволення позову не заперечує, представник третьої особи про причину неявки суд не повідомив. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 квітня 2023 року. Рішенням Народицького районного суду Житомирської області від 18 грудня 2024 року, з урахуванням описки, виправленої ухвалою суду від 03 січня 2025 року, позивача було позбавлено батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] , стягнуто з неї аліменти на його утримання, дитину передано на опікування органу опіки та піклування Народицької селищної ради Житомирської області. З довідки-характеристики Християнської церкви «Новий Час» №24/01 від 24 січня 2025 року вбачається, що позивач проживає у центрі реабілітації Християнської церкви «Новий Час» в місті Коростені Житомирської області, під час перебування у якому зарекомендувала себе з позитивної сторони як відповідальна, працьовита, відкрита, товариська й доброзичлива людина, що завжди готова допомогти оточуючим, легко знаходить спільну мову з людьми, алкогольних напоїв або наркотичних засобів не вживає. Також слідує, що позивач неодноразово зверталась до працівників центру з проханням допомогти їй поновити батьківські права щодо сина [PERSON] , оскільки бажає піклуватись про його фізичний та духовний розвиток, утримувати його матеріально, сприяти його розвитку та гарному вихованню. У поданій 14 травня 2025 року до суду заяві [PERSON] також зазначила, що повністю змінила спосіб життя, не вживає алкогольні напої, проживає у реабілітаційному центрі релігійної організації, влаштувалась на роботу, отримує стабільний дохід, відвідує сина, бажає виховувати його й піклуватись про нього. На підтвердження обставин щодо працевлаштування надала суду копію цивільно-правового договору від 05 травня 2025 року. Згідно з висновком про доцільність поновлення батьківських прав, затвердженим 14 травня 2025 року розпорядженням начальника Народицької селищної військової адміністрації №270-од, орган опіки та піклування Народицької селищної ради вважає за доцільне поновити [PERSON] батьківські права щодо сина [PERSON] , [INFO] . Зі змісту вказаного висновку убачається, що при його складанні органом опіки та піклування були враховані пояснення [PERSON] про зміну обставин та способу її життя після постановлення судом рішення про позбавлення батьківських прав, про появу у неї можливості та наявність умов для виховання дитини, а також обставини щодо комунікації з дитиною після позбавлення батьківських прав та передачі дитини під опіку її рідного брата. Також були враховані пояснення керівника реабілітаційного центру релігійної організації Християнської церкви «Новий Час» [PERSON] , де мешкає позивач з 17 грудня 2024 року, щодо характеристики останньої та готовності релігійної організації на постійній основі надавати підтримку позивачу у подоланні життєвих труднощів. Частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до статей 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. У пунктах 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції про права дитини). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно з частинами 1 та 4 статті 169 СК України мати, батько, позбавленні батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов`язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. При вирішенні питання про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з них та інших осіб, із якими проживає дитина, враховує її інтереси, а також думку дитини, якщо вона її може висловити. Зі змісту рішення суду від 18 грудня 2024 року, яким позивача було позбавлено батьківських прав, слідує, що підставою цього позбавлення було її ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини. Зокрема, у судовому рішенні зазначається про обставини незабезпечення позивачем належних умови для проживання дитини, не дотримання нею санітарно-гігієнічного стану житлового будинку, відсутність у житлі спеціально облаштованих місць для розвитку, виховання та відпочинку дитини, відсутність продуктів харчування. Також зазначається про перебування позивача разом зі сторонньою особою під час обстеження умов її проживання в стані алкогольного сп`яніння, який зумовлював повну відсутність свідомості, внаслідок чого відбулось негайне відібрання дитини у позивача, тимчасове влаштування дитини спочатку у лікувальний заклад, а пізніше у сім`ю родича. З огляду на зазначене вище й враховуючи те, що обставини, які були підставою для позбавлення батьківських прав, на цей час позивачем усунуті, вона радикально змінила спосіб життя, має належні умови проживання, її поведінка змінилась, вона не вживає алкогольні напої, має стабільний дохід, цікавиться життям та здоров`ям дитини, має стійке бажання та можливість займатись вихованням дитини, суд дійшов переконання, що позов слід задовольнити. Позивач сплатила судовий збір в сумі 1211 гривень 20 копійок, у порядку статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved