Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Чернівецької міської ради про визначення часток у майні, що перебуває у спільній сумісній власності. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що [PERSON] [INFO] , позивач по справі є рідною донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. 06.07.1978 року [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] та змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] » про що свідчить свідоцтво про одруження. [INFO] померла мати [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть. За життя у спільній сумісній власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , перебувала земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 348702 від 07.10.2008 року та додатком до нього а також витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18.03.2024 року. Кадастровий номер земельної ділянки 7310136300:12:001:0098, земля відноситься до житлової та громадської забудови призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площа земельної ділянки дорівнює 0,0457 га.. Відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 15.02.2024 року та витягу із державного реєстру речових прав на нерухоме майно, будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] (1/5 частини). Таким чином, після смерті матері, відкрилась спадщина на майно померлої, а саме на 1/5 земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . 18 березня 2024 року [PERSON] звернувся до Першої чернівецької державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових та одержання свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 0,0457га у межах згідно плану, кадастровий номер земельної ділянки 7310136300:12:001:0098, земля відноситься до житлової та громадської забудови призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . Нотаріусом було встановлено, що інших спадкоємців не має. Однак,\~18\~березня 2024\~року вищезазначений\~нотаріус відмовив\~у вчиненні\~нотаріальної дії,\~у зв`язку\~з тим,\~що не\~визначена (не\~виділена)\~частка земельної\~ділянки із спільної сумісної власності. В абзаці 5 п. 3.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», роз`яснено, що: «У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності». Згідно із ч. 4 ст. 86 ЗК України, - співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Згідно із ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. За таких умов, коли частка померлої [PERSON] у праві власності на будинковолодіння складала 1/5 частини, отже відповідно до положення ст. 120 ЗК України можна визначити, що на момент смерті останньої її частка у спільній сумісній власності на земельну ділянку, була пропорційною до частки у праві власності на житловий будинок та складала 1/5. На підставі вищезазначеного, просить визначити, що розмір часток у спільній власності на земельну ділянку за кадастровим номером 7310136300:12:001:0098, загальною площею 0,0457 га з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», що розташована за адресою: [ADDRESS] і становить: за [PERSON] , ід.к. [NUMBER] у розмірі 28/100 частки земельної ділянки; за [PERSON] , ід.к. [NUMBER] , у розмірі 52/100 частки земельної ділянки; за [PERSON] , ід.к. [NUMBER] , у розмірі 8/100 частки земельної ділянки; за [PERSON] , ід.к. [NUMBER] у розмірі 4/100 частки земельної ділянки; за [PERSON] , ід.к. [NUMBER] у розмірі 4/100 частик земельної ділянки; за [PERSON] , ід.к. [NUMBER] у розмірі 4/100 частки земельної ділянки. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 06.06.2024 суддя ухвалою відкрила провадження у справі № 727/3936/24 та призначила справу до розгляду. 18.06.2024, 09.08.2024, 25.09.2024, 13.12.2024, 26.12.2024 представник відповідача ЧМР надав клопотання про слухання справи у відсутність їхнього представника. 10.09.2024 представником позивача надано уточнений позов. 12.09.2024 відповідачем [PERSON] надане клопотання про слухання справи у її відсутність та визнання позову. 13.09.2024 відповідачем [PERSON] надане клопотання про розгляд справи у його відсутність та визнання позову. 23.01.2024 відповідачем [PERSON] надане клопотання про розгляд справи у його відсутність та визнання позову. 05.11.2024 відповідачем [PERSON] надане клопотання про розгляд справи у його відсутність та визнання позову. 14.01.2025 відповідачем [PERSON] надане клопотання про розгляд справи у її відсутність та визнання позову. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована відмовою нотаріуса вчиняти нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки частка у праві спільної сумісної власності померлого не визначена. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду надала письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримала та просила справу слухати у її відсутність, представлена адвокатом Приймак Л.І.. В судовому засіданні адвокат Приймак Л.І. підтримала уточнений позовний позов, підтвердила факти, викладені в позовній заяві та просила її задовольнити. Відповідачі судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надали заяви про визнання позову та клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача Чернівецької міської\~ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи у їх відсутність. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд уважає, встановленими наступні фактичні обставини. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.07.2009, наданим відділом ЗАГС адміністрації Олександрівнсого муніціплаьного району Пермського краю Російської Федерації [PERSON] народилась [INFO] про що складено актовий запис №582. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 06.07.1978, наданим міськ. Відділом ЗАГС м. Чернівці, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06.07.1978 року, про що складено актовий запис №1114. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON] , дружини - [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.12.2008, наданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції [PERSON] померла [INFO] , про що складено актовий запис №2594. Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №348702 від 07.10.2008, наданим управлінням земельних ресурсів у м. Чернівці власниками земельної ділянки площею 0,0457 га за адресою: [ADDRESS] , цільового призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадстровий номер 7310136300:12:001:0098 на праві спільної сумісної власності є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-9933548122024 від 18.03.2024, земельна ділянка площею 0,0457 га за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності належить власникам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 20.05.1994, наданим Управлінням по комунальній власності Чернівецького міськвиконкому, квартира за адресою: [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить громадянам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до штемпелю право власності зареєстрована в Чернівецькому обласному бюро технічної інвентаризації по праву особистої власності від 07.12.1999. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 15.02.2024, посвідченим державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори Чернівецької області Сапига К. І. за реєстровим №5-64, спадкова справа № 686/2009, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] є її донька [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: 1/5 частки квартири [ADDRESS] . Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав №366051047 від 15.02.2024, 1/5 частка квартири за адресою: [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] . Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №190/03-31/686/2009 від 18.03.2024, наданою державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори Чернівецької області Сапига К. І. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0457 га у межах згідно з планом, кадастровий номер 7310136300:12:001:0098, місце роздратування: [ADDRESS] , що належала [PERSON] , яка померла [INFO] на праві спільної сумісної власності, у зв`язку з ти, що не встановлена частка земельної ділянки, яка належить спадкодавцю, і що вчинення такої нотаріальної дії суперечить закону. Мотивувальна частина Відповідно до положень частини першої\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.\~\~Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1226 ПК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 2 ст. 1225 ПК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною першою ст.1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за виданою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ст. 89 Земельного кодексу України, що земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ст. 120 ч. 1 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. Відповідно до пунктів 4 та 6 глави 1 розділу II нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення (виділення) частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні таких часток істотне значення має встановлення їх розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавців, так і після відкриття спадщини. Відповідно до частини першої\~статті 25 ЦК України здатність\~мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України). З урахуванням зазначеного, Верховний Суд резюмує, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі\~№ 570/997/19. На підставі викладеного, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог та висновку про необхідність задоволення позовних вимог за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Чернівецької міської ради про визначення часток у майні, що перебуває у спільній сумісній власності.

Outcome: approved