Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

У лютому 2025 року, акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 114748,28 грн та судові витрати по справі. Позов обґрунтовано тим, що 14.02.2019 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредитну карту з кредитним лімітом у розмірі 35000 грн, а також 14.09.2020 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредитну карту з кредитним лімітом у розмірі 58370,27 грн. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитними договорами, відповідач має заборгованість в сумі 114748,28 грн. Ухвалою суду про відкриття провадження у справі постановлено розглядати справу за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу направлялась поштовим листом ухвала про відкриття провадження, проте конверт повернувся до суду. Згідно довідці про причини повернення - адресат відсутній за вказаною адресою, що згідно п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України, вважається днем вручення судового рішення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14.02.2019 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг №2001247296901, підписано Анкету-заяву до вказаного договору та надано кредитний ліміт у розмірі 20000,00 грн. Зазначене підтверджується підписом відповідача у вказаній заяві. Підписані відповідачем анкета-заява та паспорт споживчого кредиту містять відомості про умови кредитування, в тому числі й щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами - 47,88% річних. Згідно довідці, за вищевказаним договором було збільшено кредитний ліміт до 35000,00 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №2001247296901 від 14.02.2019 року, станом на 01.12.20224 року заборгованість за кредитним договором становить 55543,63 грн, що складається з: 33857,41 грн тіло кредиту, 21686,22 грн відсотки. На підтвердження розрахунку заборгованості позивачем надано виписку руху коштів по кредитному договору. Окрім цього, 14.09.2020 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг №1001681388801, підписано Анкету-заяву до вказаного договору та надано кредит у розмірі 58370,27 грн строком на 48 місяців. Зазначене підтверджується підписом відповідача у вказаній заяві. Підписані відповідачем анкета-заява та паспорт споживчого кредиту містять відомості про умови кредитування, в тому числі й щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами 45,2526 % річних, комісія 1,99%. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №1001681388801 від 14.09.2020 року, станом на 01.12.20224 року заборгованість за кредитним договором становить 59204,65 грн, що складається з: 42443,52 грн тіло кредиту, 12,17 грн відсотки, 16748,96 грн - комісія. На підтвердження розрахунку заборгованості позивачем надано виписку руху коштів по кредитному договору. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.625 ЦПК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, суд звертає увагу, що Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Так, згідно з абз. 2 і 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент укладення спірного кредитного договору), споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки, комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, така дія, як надання фінансового інструменту, не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Оскільки в кредитному договорі не зазначено банківських послуг, які здійснюються банком на користь позичальника, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача комісії задоволенню не підлягають. У зв`язку з викладеними обставинами, беручи до уваги наявну заборгованість відповідача, що доведена належними та достатніми доказами, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги за договором №1001681388801 частково, а саме за тілом кредиту та нарахованими відсотками, оскільки в кредитному договорі не зазначено, за що саме встановлений розмір щомісячної комісії - 1,99%. За таких обставин, враховуючі позицію Верховного Суду, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. У відповідності до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2068,82 грн.

Outcome: partial