Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про заборгованості. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог представник\~позивача посилався\~на те,\~що 03.11.2021\~року [PERSON] звернулася до\~АТ "Альфа-Банк"\~(нова\~назва АТ\~"СЕНС\~БАНК")\~з метою\~отримання банківських\~послуг.\~03.11.2021\~року підписанням\~оферти на\~укладання угоди\~про надання\~споживчого кредиту\~№ 501384497\~Відповідач запропонував\~Банку укласти\~Угоду про\~надання споживчого\~кредиту.\~Підставою для\~Угоди є\~Договір про\~банківське обслуговування\~фізичних осіб\~в АТ\~"Альфа-Банк",\~що укладений\~між ним\~та Банком.\~03.11.2021\~року шляхом\~підписання акцепту\~пропозиції на\~укладення угоди\~про надання\~споживчого кредиту\~№ 501384497\~Банк прийняв\~пропозицію Відповідача\~на укладення\~Угоди про\~надання споживчого\~кредиту №\~501384497\~від 03.11.2021\~року.\~У Додатку\~№ 1\~до угоди\~сторони узгодили\~графік платежів\~та розрахунок\~сукупної вартості\~споживчого кредиту\~та реальної\~процентної ставки\~з урахуванням\~вартості всіх\~супутніх послуг.\~Також сторонами\~підписано Паспорт\~споживчого кредиту,\~в розділі\~3\~якого вказані\~основні умови\~кредитування з\~урахуванням побажань\~споживача. Таким чином, 03.11.2021 року між Банком та Відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства України було укладено кредитний договір, що підтверджується: офертою на укладання угоди про надання кредиту № 501384497, акцептом пропозиції на укладання угоди про надання кредиту № 501384497, додатком № 1 "Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг", паспортом споживчого кредиту; анкетою-заявою про акцепт публічної пропозиції АТ "Альфа-Банк" на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ "Альфа-Банк", із наступними основними умовами: тип кредиту - "Кредит готівкою"; сума кредиту 176000,00 грн; процентна ставка 40,00 % річних, тип ставки - фіксована; строк кредиту - 60 місяців; дата повернення кредиту 03.11.2026 року; порядок повернення кредиту - графік платежів: до 03 числа кожного місяці з дати надання кредиту до повного погашення кредиту по 6820,29 грн, загальна кількість платежів 60; для повернення заборгованості за Угодою визначено використовувати рахунок № [NUMBER] , відкритий у Банку. Загальна заборгованість згідно з угодою № 501384497 від 03.11.2021 року становить 356930,93 грн (Триста п`ятдесят шiсть тисяч дев`ятсот тридцять гривень 93 копiйки, з яких: за кредитом: 173042,71 грн (Сто сiмдесят три тисячi сорок двi гривнi 71 копiйка), по відсотках: 183888,22 грн (Сто вiсiмдесят три тисячi вiсiмсот вісімдесят вiсiм гривень 22 копiйки). Враховуючи наведене, представник позивача просить суд, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 356930,93 грн., судові витрати: 4283,17 грн сплаченого судового збору та 28619,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. 18.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ "Альфа-Банк" затверджено рішення про зміну найменування АТ "Альфа-Банк" на АТ "Сенс Банк". Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. 03.11.2021 року [PERSON] звернувся до АТ "Альфа-Банк" (нова назва АТ "СЕНС БАНК") з метою отримання банківських послуг та підписала оферту на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501384497, якою запропонував АТ «СЕНС БАНК» укласти угоду. 03.11.2021 року АТ «СЕНС БАНК» прийняв пропозицію відповідача укласти угоду про надання споживчого кредиту № 501384497, що підтверджується Акцептом пропозиції на укладання угоди. У відповідності до п. 3 Оферти та Акцепту кредит надається позичальнику для власних потреб. Розмір - 176000,00 гривень, спосіб видачі переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа- Банк». З довідки про ідентифікацію, яка видана АТ «СЕНС БАНК», вбачається, що відповідач ідентифікований банком одноразовим ідентифікатором, який відправлений позичальнику 03.11.2021 на номер телефону [NUMBER] . Таким чином, 03.11.2011 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір на визначених сторонами умовах. У відповідності до паспорту споживчого кредиту, відповідач отримав від АТ «СЕНС БАНК» кредит у розмірі 176000,00 грн. строком на 60 місяців на споживчі цілі, з фіксованою процентною ставкою 40,0 % річних, з графіком платежів: до 3 числа кожного місяця з дати надання кредиту до повного погашення кредиту по 6820,29 грн., загальна кількість 60 . Відповідно до меморіального ордера № 674377097 від 03.11.2021 АТ «СЕНС БАНК» перерахувало кошти у розмірі 176000,00 грн. за кредитним договором № 501384497 від 03.11.2021 на рахунок відповідача. Зарахування коштів відповідачу підтверджується випискою по особовому рахунку з 03.11.2021 по 30.09.2024 року. У такий спосіб, позивачем доведено належними, допустимими та достатніми доказами виникнення між ТОВ «СЕНС БАНК» та відповідачем зобов`язальних правовідносин на умовах, зазначених у кредитному договорі. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом № 501384497 від 03.11.2021 відповідача, загальна заборгованість за кредитом станом на 03.09.2024 складає 356930,93 грн, з яких: за кредитом: 173042,71 грн., по відсотках: 183888,22 грн. Відповідач наданими йому правами не скористався, вказаний розрахунок відповідачем не спростований. Позивачем на адресу відповідача представником АТ "СЕНС БАНК" було направлено вимогу про усунення порушень. Проте станом на дату звернення до суду з позовом відповідач заборгованість не погасив. За змістом\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом ч. 4\~ст. 203 ЦК України. Згідно з ч. 1\~ст. 627 ЦК України\~та\~ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умови договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до\~ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2\~ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2\~ст. 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, необхідно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~Цивільного кодексу України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді /ст.\~205,\~207 ЦК України/. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України "Про електронну комерцію"\~/далі Закон/. Згідно із п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір /п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону/. Відповідно до ч. 3\~ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах /ч. 4 ст. 11 Закону/. Згідно із ч. 6\~ст. 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8\~ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону\~визначає яким чином підписуються угоди у сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до\~ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі\~ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно зі\~ст. 64 ЦПК України, докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами. Статтею 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Відповідно до 89\~ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ч. 1\~ст. 12 ЦПК України) Відповідно до вимог ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, заявлений позов базується на вимогах закону, є повністю обґрунтованим, а тому і підлягає задоволенню. Що стосується розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Так, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, суд враховує те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві позивач надав до позову на підтвердження отримання правової допомоги копію договору про надання правничої допомоги № 1006 від 28 січня 2025 року в якою прописано, що за надання послуг замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) у розмірі: за підготовку і подання позовної заяви досуду - 375,00 грн, за отримання рішення суду - 225,00 грн., комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника -7,85 %, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Суд використовуючи практику Верховного Суду, зазначає, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 20.09.2018 у справі №751/3840/15-ц зазначила, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.). Саме наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та Касаційного Адміністративного Суду від 17.09.2019 у справі №810/3806/18, від 31.03.2020 у справі №726/549/19. Щодо цього питання свою позицію висловив КАС і у постанові від 16.04.2020 у справі №727/4597/19., зазначивши, що аналіз спеціального законодавства щодо діяльності адвоката дає право зробити висновок про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при оплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форми такого документа Отже, суд вважає, що позивачем надані достатні та допустимі докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу та вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 4283,17 грн.

Outcome: approved