Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Щербину О.Г. звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 12.01.20212 між ним та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Виконкомом Новояковлівськиї сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №01. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із своєю матір`ю, спору з цього приводу між сторонами немає. Одруження позивача з відповідачкою виявилось невдалим: з весни 2012 року відносини між ними почали псуватись, вони не зійшлись характерами, мають абсолютно різні погляди на життя. З червня 2012 року шлюбні відносини сторін по справі фактично припинились: подружжя спільного господарства не ведуть, спільного бюджету також не мають. Будь-які майнові спори між ними відсутні. Примирення та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою судді від 31.03.2025 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явились, подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву про визнання позовної заяви та розгляд справи без її участі. В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 12 січня 2012 року Виконкомом Новояківлівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із відповідачкою. Спільне життя між сторонами не склалося, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, у відповідності до ст. 110 СК України, яка передбачає можливість пред`явлення одним з подружжя позову про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору (ч. 1 ст. 142 ЦПК України). Оскільки позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 гривень (ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір») за подання позовної заяви, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 50 відсотків повинні бути стягнуті з відповідача, однак за бажанням позивача ці витрати слід залишити за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved