Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

27.01.2025 до Рівненського районного суду Рівненської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" (далі - позивач) в особі представника - адвоката Ткаченко Ю.О. із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Короткий зміст заяв по суті справи. У позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" суму заборгованості в розмірі 9375 грн 50 коп. та понесені судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначає, що 30.08.2021 між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та відповідачем укладено договір позики №75138711, за умовами якого товариство надало відповідачу грошові кошти в сумі 5000,00 грн строком на 64 дні, зі сплатою процентів у розмірі 1,6% в день (фіксована). Договір підписано електронним підписом відповідача шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію". Того ж дня, товариство на виконання п. 1 договору позики виконав зобов`язання, зокрема, передав відповідачу у власність грошові кошти в сумі 5000,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи (ТОВ "ФК Фінекспрес"), так як перерахунок коштів з банківського рахунку товариства на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливо. Враховуючи умови договору позики та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають 0 грн, заборгованість відповідача складає 9375,36 грн (розрахунок заборгованості позикодавця за період з 30.08.2021 по 21.12.2021 та розрахунок заборгованості позивача за період з 21.12.2021 по 20.01.2025, в тому числі: 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4375,36 грн - сума забогованості за відсотками. 21.12.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами" було укладено договір факторингу №2112, відповідно до якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75138711 від 30.08.2021. 31.03.2023 ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та ТОВ "Фінпром маркет" уклали договір факторингу №310323-ФМ, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75138711 від 30.08.2021. Відповідно до Реєстру прав вимог від 31.03.2023 до договору факторингу №030423-ФМ від 31.03.2023 ТОВ "Фінпром маркет" набуло право грошової вимоги до відповідача. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 07.02.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 09:00 год. 07.03.2025. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 07.03.2025 клопотання позивача про витребування доказів - задоволено частково. Зобов`язано АТ КБ «Приват Банк» (ЄДРПОУ 14360570, юридична адреса: вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро, 49094, Україна) надати Рівненському районному суду Рівненської області (вул. С.Петлюри, 10, м. Рівне, 33603) інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: інформацію щодо належності [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] . Відкладено судове засідання на 03.04.2025 на 11:20. 03.04.2025 у зв`язку з неявкою відповідача судове засідання відкладено на 01.05.2025. 08.04.2025 на виконання вимог ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 07.03.2025 АТ КБ "Приват Банк" надано витребовувано судом інформацію. 01.05.2025 судове засідання відкладено на 19.05.2025. 19.05.2025 сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи. У позовній заяві, а також у поданих до суду заявах представник позивача просив провести судове засідання за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення судом. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не подав. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 30.08.2021 між ТОВ "Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] укладено договір позики №75138711 за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5000,00 грн строк позики - 64 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,6 % в день (базова процентна ставка/фіксована), орієнтовна загальна вартість позики - 6875,36 грн. Дата надання позики 30.08.2021. Дата повернення позики - 01.11.2021. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) 007а3uxwbv, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - Olenich.ya@gmail.com. Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. Позикодавець на виконання п.1 Договору позики №75138711 від 30.08.2021, виконав свої зобов`язання та передав відповідачу грошові кошти в розмірі 5000 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , що підтверджується електронною платіжною інструкцією №53100432-9940-48b7-85bf-6ffe774a3d6d від 30.08.2021. Згідно з наданою АТ КБ "Приват Банк" інформацією вих. №20.1.0.0.0/7-250325/97687-БТ від 01.04.2025, на виконання ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 07.03.2025, на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , в банку емітовано картку № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). Відповідно до п. 5.2. договору позики №75138711, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику на умовах ануїтету (надалі «Правила»), розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Позикодавець виконав своє зобов`язання за договором та надав відповідачу грошові кошті згідно умов договору позики, однак позичальник свої зобов`язання за договором не виконала та не повернула, отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого в неї виникла заборгованість за вказаним договором. 21.12.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" укладено договір факторингу № 2112, відповідно до умов якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" відступило ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" за оплату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" приймає належні ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і до [PERSON] за договором позики №75138711 від 30.08.2021. Відповідно до Реєстру прав вимог від 21.12.2021 ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 9375,36 грн. Відповідно до п.п. 1.1 договору факторингу фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей (додаток №1 до цього договору), в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (право вимоги). 31.03.2023 між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" та ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" укладено договір факторингу № 310323-ФМ, відповідно до умов якого ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" передало ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" за оплату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" приймає належні ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і до [PERSON] за договором позики №75138711 від 30.08.2021. Згідно п. 5.2 договору факторингу встановлено, що перехід від Клієнта до Фактора прав вимог за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру Заборгованостей, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованості та набуває відповідних Прав Вимог. Підписані сторонами Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей підтверджують факт переходу від Клієнта до Фактора відповідних Прав Вимоги та є невід`ємними частинами цього Договору. Відповідно до Реєстру прав вимог від 31.03.2023 до договору факторингу №310323-ФМ від 31.03.2023 ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики №75138711 від 30.08.2021. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики №75138711 від 30.08.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» нараховано відсотки за період з 30.08.2021 по 21.12.2021 у розмірі 4375,36 грн. Згідно наданого розрахунку заборгованості прострочена заборгованість за договором позики за період з 30.08.2021 по 21.12.2021 становить 9375,36 грн, з яких прострочена заборгованість за тілом позики 5000 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 4375,36 грн. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування. Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Нормою ч. 1 ст. 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом норми ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України). Закон України "Про електронну комерцію" від 03.09.2015 № 675-VIII (далі - Закон України № 675-VIII) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції Так, ст. 3 Закону України № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 Закон України № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст. 11 Закону України № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 ст. 11 Закону України № 675-VIII ). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч.12 ст. 11 Закону України № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Частинами 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та нарахованими процентами. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» як первісний позичальник належним чином виконав свої зобов`язання за договором позики, надавши відповідачу грошові кошти (позику) на загальну суму 5000,00 грн. Натомість, відповідач свої зобов`язання за договором позики належним чином не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість. Враховуючи наведене суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору позики між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем. Судом встановлено, що всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконала свого зобов`язання та не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки ТзОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ", ні на рахунок попередніх кредиторів. Позивач на підставі долучених доказів довів, що до нього перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні, яке відповідач не виконала належним чином. Відповідно до умов вищевказаного договору позики первісний позикодавець 30.08.2021 взяв на себе зобов`язання надати відповідачу позику на таких умовах: сума позики 5000,00 грн; строк кредитування - 64 дні, дата повернення кредиту 01.11.2021; процентна ставка у розмірі 1,6 % за 1 день користування кредитом. Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у загальній сумі 9375,36 грн, з яких: 5000,00 грн. розмір заборгованості за тілом кредиту; 4375,36 грн сума нарахованих відсотків. З моменту отримання кредиту [PERSON] заборгованості за позикою не погашала, в зв`язку з чим на момент закінчення строку дії договору №75138711 від 30.08.2021 в неї утворилася заборгованість за тілом позики в розмірі 5000,00 грн. З наданого стороною позивача розрахунку заборгованості вбачається, що ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" здійснило нарахування відповідачу процентів за період з 30.08.2021 по 11.11.2021 у розмірі 4375,36 грн. Пунктом з п. 6.7 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/ несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Також, пунктом 2 Договору позики, який підписано відповідачем, визначено, що розмір процентної ставки за понадстрокове користування позикою становить 2,7 % в день. Враховуючи наведене вище, сторони договору встановили відповідальність за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, а тому товариство не позбавляється права на отримання належних йому процентів за неправомірне користування кредитом, які можуть бути стягнуті позикодавцем й після спливу визначеного договором строку позики, оскільки ці проценти охоплюються диспозицією норми ч. 2 ст. 625 ЦК України. Вказане вище, дає можливість дійти висновку про те, що нарахування відсотків після закінчення строку користування позикою за неправомірне користування коштами та їх розмір визначено сторонами договору. При цьому з вказаного вище розрахунку заборгованості вбачається, що відсотки за понадстрокове користування позикою нараховані відповідачу починаючи з 30.08.2021 по 11.11.2021 в тому ж розмірі, що й відсотки за користування позикою протягом строку позики, тобто в розмірі 1,60 % в день. У даному випадку варто зазначити, що кредитодавцем нараховано відсотки за понадстрокове користування позикою у меншому розмірі, ніж сторони обумовили у договорі, що безумовно не порушує права позичальника. Отже, суд встановив, що відповідачу на підставі Договору позики було надано кредит в розмірі 5000,00 грн., строком користування кредитом на 64 днів, зі сплатою процентів за користування позикою у розмірі 1,6 % в день за базовою процентною ставкою, з остаточним днем повернення кредиту згідно договору та визначенням відповідальності за понадстрокове користування позикою у вигляді стягнення відсотків за ставкою 2,7 % в день, але відповідач взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконує в повному обсязі, чим істотно порушує умови укладеного договору. Враховуючи викладене вище, суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved