Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

23 вересня 2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київського району звернувся представник позивача АТ «РВС БАНК» Окатий М. Г. з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29 жовтня 2019 року між [PERSON] та АТ «РВС БАНК» була укладена Заява - Договір № 0043265 про надання банківської послуги, що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Підписанням вищезазначеної Заяви-Договору відповідач акцептувала Публічну пропозицію АТ «РВС БАНК» щодо укладення договору (оферту) та уклала, таким чином, з АТ «РВС БАНК» Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, зміст якого викладений у Заяві-Договорі, Публічній пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Тарифах АТ «РВС БАНК», що розміщені на сайті Банку. Крім того, підписанням Заяви-Договору [PERSON] надала підтвердження, що ознайомлена з інформацією, що міститься в Тарифах Банку та Правилах користування платіжними картками АТ «РВС БАНК», що є складовою частиною Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Як вбачається з Паспорту споживчого кредиту від 17.06.2020 року, своїм підписом відповідач письмово підтвердила, по-перше, отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надану, виходячи з обраних умов кредитування, по-друге, отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити чи адаптовано Договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема, шляхом роз`яснення наведеної ситуації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за Договором. Відповідно до Договору про надання банківської послуги, сума кредиту становить 30 769,23 грн строком на 24 місяців. Процентна ставка за користування кредитом становить 18 % річних. Тип процентної ставки фіксована. Заборгованість за Договором погашається позичальником щомісячно, у вигляді обов`язкового платежу в розмірі передбаченому у Заяві-договорі, шляхом зарахування коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий на ім`я позичальника в Банку. Кредит надається клієнту на споживчі потреби, спосіб видачі переказ на картковий рахунок клієнта № [NUMBER] . Погашення заборгованості здійснюється в розмірі та в строки, які передбачені Графіком платежів, який є невід`ємної частиною Заява-Договір № 0043265 про надання банківської послуги від 29.10.2019 року. [PERSON] свої зобов`язання за Договором не виконує, у зв`язку з чим у неї наявна прострочена заборгованість у розмірі 10 513,58 грн. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 вересня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача Окатий М. Г. у судове засідання не з`явився, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Однак, у позовній заяві просив справу розглянути без участі представника банку за наявними матеріалами позовної заяви. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та дату розгляду справи, у судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Повідомлялася шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, що відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України суд вважає належним повідомленням відповідача про час та дату розгляду справи. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.п. 3,4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 29 жовтня 2019 року між АТ «РВС БАНК» та відповідачем укладено Заяву-Договір про надання банківської послуги № 0043265, що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (далі - Заява). Підписанням вищезазначеної Заяви [PERSON] акцептувала Публічну пропозицію Банку щодо укладення договору (оферту) та уклав, таким чином, з АТ «РВС БАНК» Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, зміст якого викладений у Заяві-Договорі, Публічній пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Тарифах Банку, що розміщені на сайті Банку. Крім того, підписанням Заяви-Договору [PERSON] надала підтвердження, що ознайомлений з інформацією, що міститься в Тарифах банку та Правилах користування платіжними картками АТ «РВС БАНК», що є складовою частиною Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Правовідносини в даній цивільній справі регулюються положеннями ЦК України, що регулюють договірні правовідносини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихстаттею 11 цього Кодексу. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі статтями 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до частин 1, 2 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно із ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК Українидо відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (щодо договору позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до умов Заяви-Договору № 0043265 АТ «РВС БАНК» надав [PERSON] кредит в розмірі 30 769,23 грн, строком на 24 місяці, процентна ставка, фіксована, в розмірі 18,00 % річних. Зі змісту вищезазначеної Заяви-Договору про надання банківської послуги № 0043265, який наданий позивачем, встановлено, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, умови кредитування, а позичальник в свою чергу погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання заяви-договору відповідачем [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач [PERSON] внаслідок неналежного виконання взятих на неї зобов`язань за договором про надання банківської послуги № 0043265 розмір заборгованості складає 10 513,58 грн, з якої: заборгованість за основною сумою кредиту складає 10 513,58 грн. Це підтверджується проведеним позивачем розрахунком заборгованості за договором про надання банківської послуги № 0043265. Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути на користь АТ «РВС БАНК» з відповідача [PERSON] суму заборгованості за договором про надання банківської послуги № 0043265 в розмірі 10 513,58 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. З урахуванням вимог, передбачених ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує на користь позивача з відповідача документально підтверджені витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved