Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

У січні 2025 року [PERSON] , в особі представника адвоката Солдаткіна О.С., звернулась до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 16.12.2023 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у Фастівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що складено актовий запис №526. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя сторін не склалося через різні погляди на життя, цінності, бачення майбутнього та відсутність взаємоповаги. Спроби подружжя врегулювати конфлікти та знайти спільну мову виявилися безуспішними. Попри численні спроби знайти компроміс, стосунки не покращилися. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. На думку позивача, на теперішній час, шлюб носить лише формальний характер, примирення між сторонами неможливе, а подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19 лютого 2025 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу направлено за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя. 07 квітня 2025 матеріали справи надійшли до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2025 передані в провадження судді Алєксєєнка А.Б. Ухвалою судді від 08 квітня 2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачеві строк на усунення недоліків позову, зазначених в ухвалі судді. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви було усунуто. Ухвалою суду від 09 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. Позивач та її представник належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, разом з тим, представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач, остання відома адреса місця проживання (перебування) якого знаходиться на тимчасово окупованій території України, викликався в судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в порядку, передбаченому ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» в редакції, чинній на момент розгляду справи. Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов до суду не подав, із заявами про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.ст.\~247,\~280,\~281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 грудня 2023 року Фастівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що складено відповідний актовий запис №526, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від16.12.2023 року. Відповідно до\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається зі змісту позовної заяви спільне життя сторін не склалося через різні погляди на життя, цінності, бачення майбутнього та відсутність взаємоповаги. Спроби подружжя врегулювати конфлікти та знайти спільну мову виявилися безуспішними, що унеможливлює подальше спільне проживання та внаслідок чого шлюбні стосунки між ними на даний час припинені. Відновлення та збереження сім`ї на переконання позивача є неможливим. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, беручи до уваги існуючі взаємини між подружжям, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. Відповідно до ч.2 ст.114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 968,96 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved