Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Короткий зміст вимог позовної заяви. У березні 2025 року Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» звернулося до Малиновського районного суду міста Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання у розмірі 27164 грн. 61 коп. та судових витрат по справі. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач забезпечує тепловою енергією квартиру [ADDRESS] , в якій проживає відповідач. Позивач вказав, що на відповідача було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] та на даний час за вказаним особовим рахунком станом на 01.03.2025 року існує заборгованість в розмірі 27164 грн. 61 коп. Як зазначено представником позивача, відповідач не виконує взяті на нього зобов`язання по оплаті за надані позивачем послуги, у зв`язку із чим із відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість в сумі: 27164\~грн.\~61\~коп. та понесені судові витрати. Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи. Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 25.03.2025 року у справі №521/4549/25 було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні з викликом сторін. На адресу\~Малиновського районного\~суду міста\~Одеси 10.04.2025\~року за\~вх.\~№ 23303\~від представника\~ [PERSON] \~ адвоката\~Мельник Н.Ю.\~надійшла заява,\~яку суд\~розцінює як\~відзив на\~позовну заяву,\~відповідно до\~якої представник\~відповідача зазначив,\~що відповідач\~не є\~власником квартири\~за якою\~виникла заборгованість\~у розмірі\~27164\~грн.\~61\~коп.,\~з підстав\~того,\~що відповідач\~28.12.2009\~року продав\~квартиру та\~власником нерухомого\~майна з\~указаної вище\~дати є\~ТОВ «Ключове\~рішення»,\~що підтверджується\~інформаційною довідкою з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно від\~01.04.2025\~року,\~з якої\~вбачається,\~що підставою\~виникнення права\~власності на\~нерухоме майно\~є договір\~купівлі-продажу\~р№2453\~від 28.12.2009\~року посвідчений\~Приватним нотаріусом\~Одеського міського\~нотаріального округу Савченко С.В. Таким чином, на думку відповідача, він не є користувачем послуг, які надавались позивачем за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим є неналежним відповідачем у даній справі. Вказана заява долучена до матеріалів цивільної справи. Також судом встановлено, що вказана вище заява була направлена відповідачем до зареєстрованого електронного кабінету позивача 10.04.2025 року, що вбачається із наданої відповідачем квитанції про її направлення. КП "Теплопостачання міста Одеси" правом на подання відповіді на заяву не скористалось. Законом України від 26.02.2025 року № 4273-IX внесено зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, відповідно до якого, зокрема, змінено найменування Малиновського районного суду м. Одеси на Хаджибейський районний суд міста Одеси. 08.05.2025 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси від представника відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшла заява, яку суд розцінює як письмові пояснення, у яких відповідач, посилаючись на обставини, викладені ним у попередній заяві, просив суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог. Заяву долучено судом до матеріалів цивільної справи. В судове засідання, яке відкладалося, учасники справи не з`явилися. 23.04.2025 року та 19.05.2025 року від представника позивача до суду надійшли клопотання про розгляд справи без його участі, яке розглянуте судом і задоволене. Відповідач за вимогами заяви від 08.05.2025 року також просив суд розглянути справу без його участі та участі його представника, що розглянуто судом та задоволено. У зв`язку з викладеним судом встановлено, що позивач про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, а відтак, підстав для відкладення слухання справи передбачених, ст.\~223\~ЦПК\~України не встановлено. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч.3 ст. 211 ЦПК України). Суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Хаджибейського районного суду міста Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Отже, у зв`язку із тим, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Згідно приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі на підтвердження обставин викладених у позові та на спростування позовних вимог в їх сукупності, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги КП «Теплопостачання міста Одеси» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані позивачем послуги теплопостачання задоволення не потребують, з огляду на таке. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що за адресою: кв. [ADDRESS] КП «Теплопостачання міста Одеси» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Також,\~судом встановлено,\~що згідно\~інформаційної довідки з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно від\~01.04.2025\~року квартира,\~розташована за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~за договором\~купівлі-продажу\~р№ 2453\~від 28.12.2009\~року,\~посвідченим Приватним\~нотаріусом Одеського\~міського нотаріального\~округу Савченко С.В. належить ТОВ «Ключове рішення», дата реєстрації 21.01.2010 року. Відповідно до Реєстру нарахувань та сплат по абоненту - особовий рахунок [NUMBER] відкритий на [PERSON] , адреса: [ADDRESS] , за період з грудня 2009 року по лютий 2020 року, заборгованість відповідача станом на 01.03.2025 року становить 27164 грн. 61 коп. Інших належних та допустимих доказів стосовно наявних між сторонами правовідносин, матеріали цивільної справи не містять. Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми нарахованої останнім заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання та постачання гарячої води. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та врегульовані положеннями ЦК України та ЖК України. Згідно Статуту КП «Теплопостачання міста Одеси», затвердженого рішенням Одеської міської ради, який наявний у мережі Інтернет, метою його створення є задоволення потреб територіальної громади міста шляхом здійснення господарської діяльності, пов`язаної з виробництвом та постачанням теплової енергії та іншої діяльності з метою отримання прибутку в порядку, визначеному законодавством України. Рішенням Одеської міської ради № 1173-V від 05.04.2007 року «Про визнання виконавців житлово-комунальних послуг у м. Одеса» КП «Теплопостачання м. Одеси» визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Одеси. Відповідно до статей 66, 67, 162\~ЖК\~України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Пунктом 1 ч. 1 ст.\~7\~Закону\~України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст.\~7\~цього\~Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Крім того, відповідно до ст.\~322\~ЦК\~України на власника покладається тягар утримання майна. Відповідно до ст.\~202\~ЦК\~України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Згідно ст.\~655\~ЦК\~України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. В ухвалі ВССУ від 20.11.2013 року по справі № 6-29503св13 зазначено, що у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа (у даному разі - ст. 21, 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов`язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України). Відповідно ч. 2 ст.\~48\~ЦПК\~України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. За змістом ст.\~51\~ЦПК\~України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Відповідачем є та зі сторін у процесі, яка вказується позивачем як порушник його права. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Тому, неналежним відповідачем є особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом. Стаття 13\~ЦПК\~України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Отже, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Матеріалами справи\~встановлено,\~що власником\~квартири за\~якою рахується\~заборгованість з\~2009\~року є\~ТОВ «Ключове\~рішення»,\~що підтверджується\~інформаційною довідкою з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно від\~01.04.2025\~року,\~з якої\~вбачається,\~що підставою\~виникнення права\~власності на\~нерухоме майно\~є договір\~купівлі-продажу,\~р№ 2453,\~28.12.2009\~року,\~ посвідчений\~Приватним нотаріусом\~Одеського міського\~нотаріального округу Савченко С.В. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від\~12.06.2009\~року\~№\~2\~«Про\~застосування\~норм цивільного\~процесуального\~законодавства\~при розгляді\~справ\~у\~суді першої\~інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ст. 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. Слід зазначити, що в матеріалах справи містяться докази щодо направлення відповідачем копії заяви позивачу у справі, однак, позивач не звертався до суду з будь-якими заявами або клопотаннями щодо залучення належного відповідача, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, тобто не скористався своїм правом на заміну у даній справі неналежного відповідача належним. Зважаючи на викладене та в зв`язку з поданням позивачем позовної заяви до [PERSON] , який є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки права позивача вказаним ним відповідачем жодним чином не порушено, а суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи, наявні правові підстави для відмови у задоволенні позову КП «Теплопостачання м. Одеси» до [PERSON] . Згідно положення п. 2 ч. 1 ст.141 ЦПК України, судові витрати понесені з розглядом справи у разі відмови в позові - покладаються на позивача. На підставі\~наведеного та\~

Outcome: dismissed