Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

13.03.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, який зареєстровано 30.10.2010 в Дзержинському відділу реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №707 та залишити їй прізвище чоловіка - [PERSON] . На обґрунтування позовної заяви зазначає, зокрема, що 30.10.2010 між позивачем та відповідачем, був укладений шлюб, який вони зареєстрували в Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що 30.10.2010 зроблено актовий запис за № 707. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , яка народилася [INFO] . Шлюбні відносини нестабільні вже більше 5 років. З початком війни вона разом з донькою виїхала до Німеччини, де проживають по теперішній час. Чоловік любить випивати. Коли перебуває у алкогольному сп`янінні веде себе агресивно, донька його боїться у такому стані. Також боїться бути в такі моменти з ним удома, навіть коли вона поруч. Їх шлюб існує лише формально. Вони втратили почуття любові, взаємоповаги один до одного, мають різні протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Між ними часто відбуваються сварки і непорозуміння, постійні розбіжності у всьому, через які склалися неприязні відносини. Нічого спільного між ними, як членами подружжя не залишилось. Спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет. Збереження їх сім`ї і подальше спільне проживання є неможливим. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2025, розгляд вказаної справи\~ визначено судді Київського районного суду м. Харкова Муратовій С.О. (а.с. 17). Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17.03.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, із повідомленням сторін (а.с. 20). В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Бабій Л.Д. не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в матеріалах справи міститься клопотання адвоката Бабій Л., в якому вона просить у зв`язку з неможливістю бути присутніми під час розгляду справи, розглянути справу за відсутності позивача та її представника. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 6). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, повідомлявся належним чином про час і місце судового розгляду справи (а.с. 22, 25, 27). Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов, зокрема: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив. Зі згоди представника позивача (а.с. 6) суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30.10.2010 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований 30.10.2010 Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис за № 707 (а.с. 8). Згідно позовної заяви, господарство та побут подружжя ведуть окремо один від одного, мешкають окремо. Майнового спору на час розгляду справи між сторонами не має. За змістом положень ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, прізвище [PERSON] залишити « [PERSON] ». Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved