Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

27 грудня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ТОВ «Свеа Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 17.09.2019 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено договір кредиту та страхування № Z75.23966.005708739. Даний договір за своєю правовою природою є змішаним договором кредиту і договору страхування. Згідно умов вказаного договору, банк надає позичальнику кредит у розмірі 8403,00 гривень для власних потреб. У свою чергу, позичальник отримує кредит і доручає банку сплатити за рахунок отриманих коштів страховий платіж на вказаний в договорі рахунок страховика. Кредит надається строком на 12 місяців, розмір процентної ставки 9,99 % річних. Підписанням кредитного договору позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку). На виконання умов вказаного договору АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний в договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору № Z75.23966.005708739 від 17.09.2019 року, станом на дату подачі позову заборгованість складає 13566,03 гривень, з яких: 5583,34 гривень -заборгованість за основним боргом; 1721,21 гривень - заборгованість за відсотками; 6261,48 гривень - заборгованість за іншими процентними платежами. Крім цього, 14.06.2019 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено договір кредиту та страхування № Р20.23966.005372570. Даний договір за своєю правовою природою є змішаним договором кредиту і договору страхування. Згідно умов вказаного договору, банк надає позичальнику кредит у розмірі 22456,00 гривень для власних потреб. У свою чергу, позичальник отримує кредит і доручає банку сплатити за рахунок отриманих коштів страховий платіж на вказаний в договорі рахунок страховика. Кредит надається строком на 12 місяців, розмір процентної ставки 15,00 % річних. Підписанням кредитного договору позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку). На виконання умов вказаного договору АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний в договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору № Р20.23966.005372570 від 14.06.2019 року, станом на дату подачі позову заборгованість складає 28058,77 гривень, з яких: 12049,49 гривень - заборгованість за основним боргом; 5910,75 гривень - заборгованість за відсотками; 10098,53 гривень - заборгованість за іншими процентними платежами.\~\~ 25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» і ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до якого ТОВ «Свеа Фінанс» отримано права грошової вимоги до [PERSON] за вказаними вище договорами. представник позивача прохав суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитними договорами № Z75.23966.005708739 від 17.09.2019 року і № Р20.23966.005372570 від 14.06.2019 року в сумарному розмірі 41624,80 гривень, а також понесені судові витрати. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30 грудня 2024 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.64-65). Представник позивача ТОВ «Свеа Фінанс» Варшавський К.А. подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Яременко О.Є. в судовому засіданні зазначив, що дійсно відповідачкою сплачувалися грошові кошти за кредитиними договорами, які відраховувалися як на погашення тіла кредиту, так і процентів. Однак вказані позивачем у розрахунках суми заборгованості не відповідають фактичним обставинам справи та є надуманими. Розрахунки не містять детального опису. Прохав відмовити в задоволенні позову в частині стягнення сум, які становлять більше ніж 13000,00 гривень. Суд, заслухавши представника відповідача - адвоката Яременка О.Є., розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом установлено, що 17.09.2019 року між АТ «Ідея Банк» і [PERSON] було укладено договір кредиту та страхування № Z75.23966.005708739, за умовами якого, відповідачу було надано кредит у розмірі 8403,00 гривень строком на 12 місяців, дата повернення кредиту -17.09.2020 року, процентна ставка змінювана - 9,99 % (а.с.9). Відповідно до п. 1.5 Договору, під час користування кредитом Банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата відповідно до п. 5 Додатку № 1 як «Інші послуги Банку». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в Банку сплачується згідно діючих тарифів Банку. Тарифи є невід`ємною частиною Договору та розміщені на вебсайті Банку. Згідно п. 1.7 Договору, позичальник доручає Банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 1159,03 гривень згідно з умовами договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п. 2 цього договору. Спосіб оплати переказ коштів на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «Уніка життя» в АТ «Ідея Банк». Суду також надано Додаток № 1 до Договору кредиту та страхування № Z75.23966.005708739 від 17.09.2019 року - паспорт споживчого кредиту, підписаний [PERSON] (а.с.10). У пункті 4 Договору зазначено, що Додаток № 1 є невід`ємною частиною Договору, в якому зрозуміло та доступно викладено детальний розпис складових загальної вартості кредиту та реальної річної відсоткової ставки; графік платежів з поверненням кредиту, сплати процентів за його користування; сум комісійної винагороди та інших платежів за Договором. З ордеру-розпорядження № 1 про видачу кредиту вбачається, що на виконання умов договору № Z75.23966.005708739 від 17.09.2019 року АТ «Ідея Банк» було перераховано [PERSON] грошові кошти в розмірі 7243,97 гривень. Крім цього, АТ «Ідея Банк» було сплачено страховий платіж у розмірі 1159,03 гривень, що підтверджується ордером-розпорядження № 2 про сплату страхового платежу (а.с.11). Згідно виписки з 17.09.2019 року по 25.07.2023 року, відповідач отримала кредитні кошти, частково погашала заборгованість, сплачувала проценти (а.с.18). Зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідачка вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Верховний Суд у пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року по справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначив, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. У постанові Верховного Суду від 23.12.2020 року по справі № 127/23910/14-ц зазначено, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № Z75.23966.005708739 від 17.09.2019 року, станом на 25.07.2023 року заборгованість становить 13566,03 гривень, з яких: 5583,34 гривень -заборгованість за основним боргом; 1721,21 гривень - заборгованість за відсотками; 6261,48 гривень - заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями (а.с.17). Крім того, 14.06.2019 року між АТ «Ідея Банк» і [PERSON] було укладено договір кредиту та страхування № Р20.23966.005372570, за умовами якого, відповідачу було надано кредит у розмірі 22456,00 гривень строком на 12 місяців, дата\~ повернення кредиту - 14.06.2020 року, процентна ставка змінювана - 15 % (а.с.19). Відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту - Додаток № 1 до Договору кредиту та страхування № Р20.23966.005372570 від 14.06.2019 року (а.с.20). На виконання умов договору № Р20.23966.005372570 від 14.06.2019 року АТ «Ідея Банк» було перераховано [PERSON] грошові кошти в розмірі 19526,96 гривень та сплачено страховий платіж у розмірі 244,83 гривень, що підтверджується ордером-розпорядження № 1 про видачу кредиту та ордером-розпорядження № 2 про сплату страхового платежу (а.с.21). Згідно виписки з 14.06.2019 року по 25.07.2023 року, відповідач отримала кредитні кошти, повертала кредит, сплачувала відсотки (а.с.27-28). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № Р20.23966.005372570 від 14.06.2019 року, станом на 25.07.2023 року заборгованість становить 28058,77 гривень, з яких: 12049,49 гривень - заборгованість за основним боргом; 5910,75 гривень - заборгованість за відсотками; 10098,53 гривень - заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями (а.с.26). 25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» і ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу № 01.02-31/23, пунктом 2.1 якого передбачено, що клієнт передає (відступає) фактору свої права вимоги, а фактор набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором (а.с.29-38,41). Згідно витягів з реєстру боржників № 1 до договору факторингу від 25.07.2023 року № 01.02-31/23, ТОВ «Росвен Інвест Україна» отримало право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z75.23966.005708739 від 17.09.2019 року в розмірі 13566,03 гривень, з яких: 5583,34 гривень -заборгованість за основним боргом; 1721,21 гривень - заборгованість за відсотками; 6261,48 гривень - заборгованість за комісіями; за кредитним договором № Р20.23966.005372570 від 14.06.2019 року в розмірі 28058,77 гривень, з яких: 12049,49 гривень - заборгованість за основним боргом; 5910,75 гривень - заборгованість за відсотками; 10098,53 гривень - заборгованість за комісіями (а.с.45-46). Відповідно до рішення СВЕА ЕКОНОМІ КІПР ЛІМІТЕД №1 від 25.03.2024 року, назву ТОВ «Росвен Інвест Україна» змінено на ТОВ «Свеа Фінанс» (а.с.47). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частин\~ 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом установлено, що АТ «Ідея Банк» і [PERSON] уклали кредитні договори № Z75.23966.005708739 і № Р20.23966.005372570, погодили їх умови щодо розміру кредиту, мети та строку кредитування, сплати процентів за користування кредитними коштами, їх розмір та порядок сплати таких процентів, однак відповідачка не виконала належним чином свої зобов`язання щодо своєчасного повернення грошових коштів за даними договорами, в результаті чого виникла заборгованість. З аналізу умов договору, а саме: графіків платежів та погоджених умов нарахування процентів, та з урахуванням того, що відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованості, слідує, що розрахована сума заборгованості за кредитними договорами, наведена в наданих позивачем виписках та розрахунках, відповідає умовам кредитних договорів, які були погоджені відповідачем. Крім того, сплата комісії за обслуговування кредитної заборгованості визначена сторонами кредитування та безпосередньо узгоджена з позичальником шляхом підписання вказаних кредитних договорів з такими умовами кредитування, суму нарахувань по комісії включено до графіків платежів, а тому платежі за комісією правомірно включені банком до заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачки. У пункті 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Статтею 8 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати в кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. За п. 10 ч. 1 ст. 12 цього ж Закону визначено, що в кредитному договорі обов`язково визначається порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися). З урахуванням викладеного, суд вважає, що суми заборгованості, вказані позивачем у розрахунках заборгованості по кредитних договорах № Z75.23966.005708739 і № Р20.23966.005372570, доданих до позовної заяви, обраховані вірно та суд не вбачає підстав для зменшення розміру заборгованості. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У статті 612 ЦК України вказано, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Свеа Фінанс» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved