Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

До Ємільчинського районного суду Житомирської області звернувся [PERSON] з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Жито Плюс» про розірвання договорів оренди землі. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що йому на праві приватної власності належать земельні ділянки площею 2,0619 га, з кадастровим номером 1821780600:03:000:0310 та площею 0,7846 га, з кадастровим номером 1821780600:01:000:0566, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Цільове призначення земельних ділянок - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно договорів оренди землі, які були укладені 29.02.2020 між позивачем та ТОВ «Агро-Цвіт-2012», вказані земельні ділянки були передані в оренду ТОВ «Агро-Цвіт-2012», строк дії договору - 10 років. В подальшому, між ТОВ «Агро-Цвіт-2012» та ТОВ «Агро-Жито Плюс» були укладені договори продажу прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення від 15.10.2024 № 2ЦВ та від 27.01.2025 №3ЦВ, за якими права оренди земельних ділянок площею 2,0619 га, з кадастровим номером 1821780600:03:000:0310 та площею 0,7846 га, з кадастровим номером 1821780600:01:000:0566 передано ТОВ «Агро-Жито Плюс». Зазначає, що ТОВ «Агро-Цвіт-2012» та ТОВ «Агро-Жито Плюс» було порушено свої зобов`язання за договорами оренди землі щодо розрахунку за користування земельними ділянками, земельні ділянки за цільовим призначенням не використовуються. Станом на день звернення до суду ТОВ «Агро-Цвіт-2012» та відповідачем не сплачено коштів за користування земельними ділянками, просить суд розірвати укладені договори оренди землі. Ухвалою суду від 31.03.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Задоволено клопотання позивача, залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Цвіт-2012» та надано строк для подачі письмових пояснень. 08 квітня 2025 року від представника відповідача Конопелькіна Євгена Володимировича до суду надійшла заява про внесення даних відповідача до додаткових відомостей про учасника справи для доступу до електронної справи та надання можливості ознайомитися з матеріалами справи в електронній формі, яка була судом задоволена. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав повністю і просив їх задовольнити. Не заперечував щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Жито Плюс» в судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Цвіт-2012» в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Письмових пояснень не подав. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно договорів оренди землі від 29.02.2020 [PERSON] (орендодавець) надає, а ТОВ «Агро-Цвіт-2012» (орендар) приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7846 га, яка знаходиться на території Березниківської сільської ради, кадастровий номер 1821780600:01:000:0566, на строк 10 років та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0619 га, яка знаходиться на території Березниківської сільської ради, кадастровий номер 1821780600:03:000:0310, на строк 10 років (а.с.7-10 на звороті). Права оренди земельних ділянок площею 2,0619 га, з кадастровим номером 1821780600:03:000:0310 та площею 0,7846 га, з кадастровим номером 1821780600:01:000:0566 передано ТОВ «Агро-Жито Плюс», що підтверджено наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі права оренди земельних ділянок від 15.10.2024, від 27.01.2025, (а.с.11-12, 15-15 на звороті). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 414340444 від 20.02.2025 та № 414340966 від 20.02.2025 земельні ділянки з кадастровими номерами 1821780600:03:000:0310, площею 2,0619 га та з кадастровими номерами 1821780600:01:000:0566, площею 0,7846 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса: Житомирська обл., Ємільчинський р., с/рада Березниківська, на праві власності належить [PERSON] , на підставі договору оренди землі, серії та номер: б/н, виданий 29.02.2020, видавник: сторони договору; інший тип договору, протокол загальних зборів учасників ТОВ «Агро-Цвіт-2012», серія та номер: 4/24, виданий 15.10.2024, видавник ТОВ «Агро-Цвіт-2012», засвідчено приватним нотаріусом Баляс Н.П.; інший тип договору, договір продажу права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, серія та номер: 2 ЦВ, виданий 15.10.2024, видавник: сторони, договір оренди землі, серії та номер: б/н, виданий 30.04.2020, видавник сторони договору; інший тип договору, договір продажу права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, серія та номер: 3 ЦВ, виданий 27.01.2025, видавник: ТОВ «Агро-Цвіт-2012», серія та номер:1/25, виданий 27.01.2025, видавник: ТОВ «Агро-Цвіт-2012», засвідчено приватним нотаріусом Баляс Н.П., інший тип договору, протокол загальних зборів учасників ТОВ «Агро-Цвіт-2012», серія та номер:1/25, виданий 27.01.2025, видавник: ТОВ «Агро-Цвіт-2012», засвідчено приватним нотаріусом Баляс Н.П., право оренди земельних ділянок зареєстровано за ТОВ «Агро-Жито Плюс» (а.с.16-17 на звороті). Відповідно до умов договорів оренди землі від 29.02.2020 (далі - договір) орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7846 га, кадастровий номер 1821780600:01:000:0566 та площею 2,0619 га, кадастровий номер 1821780600:03:000:0310, які розташовані на території Березниківської сільської ради за межами населеного пункту (п. 1, п. 2, п.п. 2.1. - 2.2. договору). Згідно п. 9 договору, орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року. Орендна плата вноситься за рахунок орендаря або сплачується в іншій формі, погодженій сторонами. Договір укладено строком на 10 років. Термін дії договору розпочинається з дати його державної реєстрації (п. 7 договору). Відповідно до п. 30 договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за: рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. У зв`язку з систематичною несплатою ТОВ «Агро-Жито Плюс» орендної плати, позивач просить суд розірвати договори оренди земельних ділянок та стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. Разом з тим згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних із орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, дає можливість дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору. Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 дійшов висновку, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] зсилається на те, що ТОВ «Агро-Жито Плюс» не виплачено орендну плату. Як зазначено позивачем у позовній заяві та встановлено судом, право оренди вищевказаних земельних ділянок у ТОВ «Агро-Жито Плюс» виникло в 2024 та 2025 роках, а тому саме з цього часу позивач вправі ставити питання щодо належного чи неналежного виконання ТОВ «Агро-Жито Плюс» обов`язків за договорами оренди землі. Отже, позивачем в порушення вимог статті 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач ТОВ «Агро-Жито Плюс» систематично (два та більше випадки), як це передбачено п. «д» ч.1 ст. 141 ЗК України, не сплачує орендну плату, тому підстави для припинення договорів оренди землі шляхом їх розірвання через неналежне виконання ТОВ «Агро-Жито Плюс» взятих на себе зобов`язань - відсутні. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом положень статті 16 ЦК України розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Суд забезпечує захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються, шляхом здійснення провадження у справах. Для ефективного судового захисту цивільного права або інтересу важливим також є обраний позивачем спосіб захисту, який має відповідати природі такого права або охоронюваного законом інтересу, характеру незаконного посягання та бути ефективним. Основним принципом цивільного судочинства є принцип диспозитивності, який полягає у тому, що зацікавлена особа вільно розпоряджається своїми матеріальними та процесуальними правами, а відтак позивач на власний розсуд визначає особу, до якої пред`являє вимоги, та обирає спосіб захисту порушених прав. В постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 752/19715/14-ц зазначено, що позивач визначає відповідача у справі самостійно. Суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах. Зважаючи на склад учасників справи, який був визначений позивачем (відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Жито Плюс», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Цвіт-2012»), предмет спору (розірвання договорів оренди землі, укладених з Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Цвіт-2012») у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог. З огляду на вказане, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити . Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Outcome: dismissed