Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

Від імені\~та в\~інтересах [PERSON] до Приморського\~районного суду\~м.\~Одеси з\~позовом до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу, звернувся адвокат Лисенко Сергій Миколайович. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 23.06.2007 року між сторонами у справі було зареєстровано шлюб, актовий запис № 497. Протягом останнього часу стосунки між подружжям розладились, шлюб носить формальний характер. Позивач з 13.06.2016 р. є особою з інвалідністю ІІ групи безстроково. На підставі викладеного представник позивача просить розірвати шлюб укладений між сторонами 23.06.2007 року, актовий запис № 497. Ухвалою Приморського районного суду Одеської області від 17 лютого 2025 року цивільну справу про розірвання шлюбу передано на розгляд до Суворовського (Пересипського) районного суду м. Одеси за територіальною підсудністю. Після надходження та реєстрації зазначеного позову, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Суворовського (Пересипського) районного суду м. Одеси від 14 березня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, на адресу суду 21.04.2025 року (вх. № 14662) за підписом представника позивача адвоката Лисенко С.М. надійшла заява щодо можливості розгляду справи у відсутності сторони позивача, згідно якої адвокат зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.33-34). Відповідач [PERSON] до суду також не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, на адресу суду повернулось поштове повідомлення з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.29-32). Таким чином, судом встановлено, що представник позивача звернувся на адресу суду з заявою про слухання справи за відсутності позивача, відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку, а відтак підстав для відкладення слухання справи не встановлено. Ухвалою суду від 27 травня 2025 року ухвалено проведення заочного розгляду справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані позивачем письмові докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 23 червня 2007 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 497. Свідоцтво про шлюб видане 23.06.2007 року, серія [NUMBER] (а.с.12). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб і створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Нормами Сімейного Кодексу України передбачена добровільність шлюбу. Так, згідно ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. З урахуванням того, що позивач на примирення не згодна, не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача по справі, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідач відзиву на позов або заяви про визнання позову не надав, не висловив думки щодо заявлених вимог. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя, під час розгляду справи заявлено не було. Згідно п. 6 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved