Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

17.09.2024 [PERSON] , черед представника - адвоката Семенюк Тетяни Миколаївни, звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Манелюка Михайла Івановича від 10.10.2023 № 134/02-41 про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті рідної тітки [PERSON] , яка померла [INFO] . Короткий виклад доводів позивача Позовна заява [PERSON] обґрунтована таким. [INFO] померла [PERSON] - рідна тітка позивачки. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіт не склала, тому спадкування здійснюється за законом. На момент смерті [PERSON] в шлюбі не перебувала, її чоловік, батьки і рідна сестра (матір позивачки) померли. Водночас, у спадкодавця є син [PERSON] , [INFO] , який як спадкоємець за законом першої черги, у встановлений законодавством строк, вищевказану спадщину не прийняв. Інших дітей у спадкодавця немає. Разом зі нею на час смерті зареєстрованих осіб не було. У позивачки виникло право на спадкування згідно із ч. 3 ст. 1266 ЦК України, оскільки мати позивачки померла та позивачка спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом її матері. На підставі ч. 2 ст. 1270 ЦК України, оскільки строк прийняття спадщини залежить від неприйняття спадщини сином [PERSON] , позивачка має право подати до нотаріуса заяву про прийняття вищевказаної спадщини, протягом 9 місяців з часу відкриття спадщини. Разом із тим, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до теперішнього часу. 28.02.2022 р. Кабінет Міністрів України схвалив постанову «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» №164, якою врегулював діяльність нотаріату в умовах воєнного стану. Згідно із п.3 вищевказаної постанови (в редакції чинній на момент відкриття спадщини), перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Таким чином, за вищевказаних обставин, відповідно до ст. 1270 ЦК України, та п.3 постанови КМУ «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 позивачка має право подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті рідної тітки [PERSON] протягом 13 місяців з часу відкриття спадщини (6 місяців згідно із ч.1 ст. 1270 ЦК України + 3 місяці згідно із ч.2 ст. 1270 ЦК України + 4 місяці згідно із п.3 постанови КМУ від 28.02.2022 р. №164). Оскільки спадщина відкрилася [INFO] та перебіг строку на прийняття спадщини розпочався 22.08.2022 - останній день строку для прийняття позивачкою вищевказаної спадщини - 22.09.2023. Позивачка своєчасно 18.09.2023 подала приватному нотаріусу Бердичівського районного нотаріального округу Манелюку М.І. заяву від 15.06.2023 про прийняття спадщини. 18.09.2023 приватний нотаріус Бердичівського районного нотаріального округу Манелюк М.І. відкрив спадкову справу №120/2023 відносно майна [PERSON] . Таким чином, позивачка спадщину прийняла своєчасно, а саме за 4 дні до завершення кінцевого строку її прийняття. Проте, 10.10.2023 приватний нотаріус Бердичівського районного нотаріального округу Манелюку М.І. виніс постанову №134/02-31, якою відмовив представнику позивачки у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вважає, що позивачка пропустила встановлені законом строки для прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину за законом та заповітом, після смерті [PERSON] , до теперішнього часу нікому не видавалось. Вищевказану постанову нотаріуса позивачка вважає незаконною, оскільки під час підрахунку строків для прийняття спадщини, нотаріус врахував строк всього 10 місяців: 6 місяців (згідно із ч.1 ст. 1270 ЦК України) і 4 місяці (згідно із п. 3 постанови КМУ «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від. 28.02.2022 р. №164), однак не врахував строк 3 місяці згідно із ч.2 ст. 1270 ЦК України, який підлягає до застосування з урахуванням того, що позивачка має право на успадкування лише у разі не прийняття спадщини сином спадкодавця. Заперечення відповідача У відзиві на позовну заяву приватний нотаріус Бердичівського районного нотаріального округу Манелюк Михайло Іванович просив відмовити у задоволенні позову. Заперечення проти позову обґрунтовував наступним. 18.09.2023 на підставі заяви позивача було заведено спадкову справу № 120/2023 до майна [PERSON] , померлої [INFO] , яка до дня смерті постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . Згідно з матеріалами спадкової справи, спадкоємцем за законом є її племінниця [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] . Свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом не видавались. 10.10.2023 з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS] , звернувся [PERSON] , представник спадкоємиці, що діяв по довіреності, посвідченій 23.08.2023 року нотаріусом Кіліаном Кляйне у місті Хальбронн, Федеративна Республіка Німеччина. При цьому представник спадкоємиці надав оригінал документа, який посвідчує право власності на зазначену квартиру на ім`я спадкодавця, [PERSON] , надав докази родинних відносин спадкоємиці зі спадкодавцем та пояснив, що спадкоємицею, [PERSON] , пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] у зв`язку з її перебуванням у Федеративній Республіці Німеччини. У матеріалах спадкової справи відсутня особиста заява від імені спадкоємиці [PERSON] про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а витягом, виданим відділом з питань державної реєстрації виконавчого комітету Бердичівської міської ради вих. № 07-09/1763 від 04.10.2023 року, встановлено відсутність факту постійного проживання спадкоємиці [PERSON] разом зі спадкодавцем на день його смерті. За таких обставин ним, як приватним нотаріусом, встановлено відсутність юридичного факту прийняття спадщини спадкоємицею [PERSON] , а саме: пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини встановлений ст. 1270 ЦК України. У матеріалах спадкової справи № 120/2023 до майна [PERSON] відсутні відомості про те право на спадкування [PERSON] залежить (залежало) від неприйняття спад або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями. Будь-які інші особи із заявами про заведення спадкової справи, відмову від прийняття спадщини до майна [PERSON] до нотаріуса не звертались, інші спадкові справи не заводились, свідоцтва про право спадщину за законом чи заповітом не видавались, заповіти [PERSON] відсутні, у справі відсутня інформація (будь-які документи) про існування інших спадкоємців. Таким чином, посилання представника позивача на ч.2 ст. 1270 ЦК України, підставу позовних вимог є безпідставним. Щодо зупинення перебігу 6-місячного строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття на підставі постанови КМУ від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», то з 29 червня 2022 року діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Так, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Таким чином, в практичній площині до загального 6-місячного строку від смерті спадкодавця на прийняття спадщини додається ще 4 (чотири) місяці, і загалом буде 10 місяців. Тобто, в умовах воєнного стану в Україні мало б діяти правило 10 (десяти) місяців на прийняття спадщини чи відмови від неї. Проте 31 січня 2023 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень була оприлюднена постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №676/47/21, якою Верховний Суд, надаючи оцінку п. 3 Постанови КМУ № 164 дійшов висновку, що вона суперечить ст..ст. 1270 та 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. За викладений обставин, вважає оскаржувану постанову правомірною. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 19.09.2024 у справі відкрито загальне позовне провадження. Протокольною ухвалою від 14.04.2025 суд задовольнив клопотання представника позивача про допит свідка [PERSON] , закрив підготовче провадження. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Семенюк Т.М. підтримала позов, наполягає на задоволенні, з підстав наведених у позовній заяві. Крім того, доповнила, що нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва на частку квартири, тоді як спадкодавиці належала ціла квартира. Крім того, постанова сама по собі є незаконною, оскільки нотаріус у ній послався на Постанову КМУ № 164, хоча у відзиві вказує, що ця постанова не може бути застосована. Відповідач у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити, оскільки позивачкою строк для прийняття спадщини пропущений. Фактичні обставини, встановлені судом [INFO] померла [PERSON] - рідна тітка позивачки по лінії матері, що доводиться свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , свідоцтвами про народження, про одруження (а.с. 3-11). Мати позивачки [PERSON] померла [INFO] , що доводиться свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] (а.с. 12). [PERSON] , який є співвласником квартири за адресою [ADDRESS] помер [INFO] (а.с. 18). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , народився [INFO] та його батьками є [PERSON] і [PERSON] (а.с. 22). Із матеріалів спадкової справи № 120/2023 до майна [PERSON] та свідоцтва про право власності на житло вбачається, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на частку квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13, 16). 18.09.2023 [PERSON] через представника за довіреністю [PERSON] , подала приватному нотаріусу Бердичівського районного нотаріального округу Манелюку М.І. заяву від 15.06.2023 про прийняття спадщини (а.с. 23). 18.09.2023 приватний нотаріус Бердичівського районного нотаріального округу Манелюк М.І. відкрив спадкову справу №120/2023 відносно майна [PERSON] . Інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не зверталися. На час смерті [PERSON] була одна зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 44, зворот). 10.10.2023 приватний нотаріус Бердичівського районного нотаріального округу Манелюку М.І. виніс постанову №134/02-31, якою відмовив представнику позивачки у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після майна [PERSON] , із тих підстав, що позивачка пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини (а.с. 25). Аналіз доводів сторін, застосовані норми права, висновки суду З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовна заява [PERSON] не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Питання видачі свідоцтва про право на спадщину та винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії регулюються Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5. Стаття 34 Закону України «Про нотаріат» містить вичерпний перелік нотаріальних дій, що вчиняють нотаріуси. Згідно з статтею 42 Закону України «Про нотаріат» у нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб та в день подачі всіх необхідних документів. Вчинення нотаріальної дії може бути відкладено в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб або надсилання документів на експертизу, а також якщо відповідно до закону нотаріус повинен впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії. Строк, на який відкладається вчинення нотаріальної дії в цих випадках, не може перевищувати одного місяця. За обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом. Законами України можуть бути встановлені також інші підстави для відкладення або зупинення вчинення нотаріальних дій. Підстави для відмови у вчиненні нотаріальних дій, нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії, визначені статтею 49 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників; 9) в інших випадках, передбачених законом. Згідно з статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), до першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, той із подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). В п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (ч. 1 ст. 1265 ЦК України). Позивачка, яка є рідною племінницею померлої [PERSON] , обґрунтовує своє право на спадкування за правом представлення, як дочка рідної сестри спадкодавця. Згідно з ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. За такого, оскільки мати позивачки померла до відкриття спадщини після [PERSON] , позивачка як спадкоємець другої черги за правом представлення може претендувати на спадщину після [PERSON] на ту частку спадкового майна, яка б належала її матері. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк на прийняття спадщини становить шість місяців з часу відкриття спадщини. Частиною другою\~статті 1270\~ЦК України\~передбачено,\~що якщо\~ виникнення\~у особи\~права на\~спадкування залежить\~від неприйняття\~спадщини або\~відмови від\~її прийняття\~іншими спадкоємцями,\~строк для\~прийняття нею\~спадщини встановлюється\~у три\~місяці з\~моменту неприйняття\~іншими спадкоємцями\~спадщини або\~відмови від\~її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців Позивачка із заявою про прийняття спадщини від 15.06.2023, справжність підпису на якій посвідчений консулом, звернулася до нотаріуса лише 18.09.2023. Позивачка твердить у позові, що прийняття нею спадщини залежало від того чи прийме спадщину спадкоємець першої черги син померлої [PERSON] .. Проте, у матеріалах спадкової справи відсутні будь-які документи або дані про те, що [PERSON] повідомила нотаріуса про іншого спадкоємця першої черги - [PERSON] , або ж надала докази про це. У заяві про прийняття спадщини позивачка не вказувала про сина спадкодавиці. Фактично позивачкою\~лише до\~позову долучено\~копію свідоцтва\~про народження [PERSON] , відповідно до якого його матір`ю є [PERSON] . Суд також звертає увагу, що позивачка не долучила докази, що [PERSON] має громадянство російської федерації та що він має правоздатність. Показання свідка [PERSON] щодо того, що позивачка свілкувалася із помічником нотаріуса та повідомляла, що у спадкодавиці є син, а також те, що [PERSON] часто відвідував нотаріуса не є достатнім та достовірним доказом на підтвердження того факту, що нотаріус був у спосіб визначений законом повідомлений про іншого спадкоємця першої черги [PERSON] . Тому суд вважає, що на час винесення оскаржуваної постанови, нотаріус правомірно, відповідно до ч. 2 ст. 1270 ЦК України, не врахував до строку прийняття спадщини ще три місяці до шестимісячного строку для прийняття спадщини. Також суд вважає неприйнятними доводи позивачки, що строк для прийняття спадщини зупинився на 4 місяці, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №164 від 28.02.2022 (у редакції постанови №719 від 24.06.2022) (далі Постанова №164), Суд зазначає, що на час відкриття спадини після [PERSON] діяв пункт 3 Постанови №164, згідно з яким «перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці». Проте, вказаний пункт 3 було виключено на підставі Постанови КМУ №469 від 09.05.2023, яка набрала чинності з моменту опублікування. Згідно з офіційними джерелами, Постанова №469 опублікована 12.05.2023 в «Урядовому кур`єрі». Отже, з 12.05.2023 п. 3 Постанови №164 більше не діє, і не може бути застосований для обрахунку строків після цієї дати. Із заявою про прийняття спадщини заявниця звернулася лише 18.09.2023, тобто після виключення пункту п. 3 із Постанови №164. Крім того, Верховний Суд у постанові від 25.01.2023 у справі №676/47/21 дійшов висновку, що п. 3 Постанови КМУ №164 (про зупинення строку) не відповідає нормам Цивільного кодексу України, зокрема, ст. 1270 та ст. 1272 ЦК України, оскільки строки для прийняття спадщини є матеріально-правовими, а не процесуальними, та не підлягають зупиненню. Тому враховуючи усталену судову практику зупинення перебігу строку прийняття спадщини в умовах воєнного стану за пунктом 3 Постанови №164 не підлягає застосуванню. Отже у нотаріуса були всі підстави для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємець не дотрималася строку, встановленого законом як шестимісячного так і дев`ятимісячного, визначеного ч. 2 ст. 170 ЦК України для подання зави про прийняття спадщини. Нотаріус діяв правомірно, відповідно до положень Цивільного кодексу, ЗУ «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5. На доводи представника позивача в судовому засіданні щодо непарвомірності оскаржуваної постанови також через те, що що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку квартири, а не на цілу квартиру, та послався на Постанову №164 суд зазначає, що із цих підстав позову не пред`явлено. До того, ж матеріали справи не містять доказів, які доводить, що спадщина відкрилася на цілу квартиру, за адресою: [ADDRESS] . Також суд зазначає, що хоч нотаріус і в оскаржуваній постанові помилково послався на Постанову №164, проте правомірно відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки строк для прийняття спадщини позивачкою пропущений. Розподіл судових витрат Відповідно до\~ч.ч.\~1\~та 2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача , у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки суд відмовив у задоволенні позову, судові витрати позивачки суд залишає за нею. Про понесення судових витрат відповідач не заявляв.

Outcome: dismissed