Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Представник позивача адвокат Митровка Я.В. діючи в інтересах позивачки [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: встановити неправильність запису в актовому записі про народження [PERSON] № 15, складеного 14.12.1991 Виконавчим комітетом Великохутірської сільської ради Шевченківського району Харківської області щодо імені матері « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] »; зобов`язати відповідача внести зміни до актового запису про народження [PERSON] № 15, складеного 14.12.1991 Виконавчим комітетом Великохутірської сільської ради Шевченківського району Харківської області, змінивши запис щодо імені матері з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] є громадянкою Республіки Білорусь, що підтверджується копією паспорта з нотаріально засвідченим перекладом на українську мову. Позивачка є матір`ю загиблого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.12.2023. Під час державної реєстрації народження сина позивачкою було надано документи, що посвідчують особи батьків, складені на російській мові, внаслідок чого при перекладі таких на українську мову та внесення відомостей до актового запису про народження № 15, складеного 14.12.1991 Виконавчим комітетом Великохутірської сільської ради Шевченківського району Харківської області, було допущено помилку в імені позивачки, зазначено, як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Так само, в свідоцтві про народження сина позивачки від 13.01.2016 також допущено помилку щодо відомостей про ім`я матері. Такий запис зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області правонаступником якого є Куп`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Куп`янському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Водночас правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (наказ Мін`юсту від 12.01.2011 № 96/5) передбачено, що: документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (пункт 1.5 розділу I); реєстрація актів цивільного стану компетентними органами іноземних держав підтверджується відповідними легалізованими у встановленому порядку документами про реєстрацію актів цивільного стану. Копії актових записів цивільного стану витребовуються від компетентних органів іноземних держав, з якими Україна уклала договори про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, у разі необхідності підтвердження певних даних (пункт 2.7 розділу II). 01 грудня 2022 року прийнято Закон України № 2783-IX «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», згідно з яким дія Конвенції зупинена у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь. Тобто, на цей момент зупинена взаємодія між Україною та Республікою Білорусь у цивільних та сімейних справах, через що відділи державної реєстрації актів цивільного стану позбавлені можливості самостійно встановити обставини щодо правильності імені позивачки шляхом надсилання запиту до іноземної держави (у цьому випадку Республіки Білорусь). З огляду на вищевказане, позивачка позбавлена у позасудовому порядку внести зміни до актового запису про народження сина у частині зазначення правильного імені матері. Помилка в зазначеному вище актовому записі є перешкодою для позивачки у реалізації своїх спадкових прав після загибелі сина. Ухвалою суду від 30 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач, представник відповідача будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи не заявилися, про причини неявки суду не повідомили, відзив на позов від відповідача не надходив. Представник позивача проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України. В судовому засіданні, представник позивача доводи наведенні на обґрунтування позовних вимог підтримав, просив позов задовольнити. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є громадянкою Республіки Білорусь, що підтверджується копією паспорта з нотаріально засвідченим перекладом на українську мову. Позивач зазначає, що є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України та копії повторно виданого свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 13 січня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у Харківській області, батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Актовий запис про народження [PERSON] за № 15, складений 14 грудня 1991 року Виконавчим комітетом Великохутірської сільської ради Шевченківського району Харківської області. Такий запис зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області правонаступником якого є Куп`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Куп`янському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. На підтвердження допущення помилки в імені позивачки у зазначених вище документах, а саме зазначення її імені як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », останньою надано копії наступних документів: нотаріально засвідчений переклад паспорту позивачки; свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.12.2023; свідоцтво про розірвання шлюбу між позивачкою та [PERSON] ; первинно видане свідоцтво про народження [PERSON] , де вказано російською ім`я матері як « [PERSON] ». Під час судового розгляду, представником позивача зазначено, що він та позивачка до органів реєстрації актів цивільного стану України з приводу неправильності запису в актовому записі про народження [PERSON] не зверталися. У частинах першій, другій та п`ятій\~статті 263 ЦПК України\~встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У частині першій\~статті 4 ЦПК України\~зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм статей\~12,\~13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходить з того, що позивач обрала неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки відмови від органів державної реєстрації актів цивільного стану вона не отримувала. Відповідно до частини першої\~статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Згідно із частинами першою, шостою\~статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану. Відповідно до пункту 2.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12.11.2011 № 96/5, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених\~статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб (крім випадків, коли актовий запис про шлюб складено дипломатичним представництвом або консульською установою України). Відповідно до пунктів 2.5.-2.7 Правил заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається: особою, щодо якої складено актовий запис; одним із батьків неповнолітнього малолітнього); піклувальником неповнолітнього та опікуном малолітнього; опікуном недієздатної особи; спадкоємцем померлого; представником органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви. Разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті. На підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому. У пункті 2.12 Правил визначено, що на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому. Відповідно пункту 2.15.9 Правил висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану про внесення змін до актових записів цивільного стану складається якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості). Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану»\~судам роз`яснено, що суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Подана до суду заява про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану чи про анулювання такого акту повинна містити в собі відомості про те, в якому акті громадянського стану є неправильності в записі і в чому саме вони полягають, який запис в акті громадянського стану і у зв`язку з чим підлягає анулюванню, коли і яким органом реєстрації актів громадянського стану відмовлено у виправленні запису, внесенні до нього змін чи доповнень або в анулюванні поновленого чи повторно складеного актового запису. До заяви мають бути додані: копія відповідного свідоцтва, висновок органу реєстрації актів громадянського стану про відмову у виправленні, зміні чи доповненні запису або в анулюванні поновленого чи повторно складеного запису акта громадянського стану, інші документи, що стосуються даної справи. Суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. З огляду на зазначене, відсутність предмету оскарження (відмови) виключає можливість задоволення позову та свідчить про неефективність обраного позивачем способу захисту та передчасність позовних вимог. Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка зазначена у постанові від 19 березня 2024 року по справі №201/5017/22. Доказів існування у позивача перешкод для вирішення питання щодо внесення змін до актового запису про народження [PERSON] у позасудовому порядку, суду не надано. Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed