Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" (далі ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні обґрунтовують тим, що 12 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" (далі ТОВ "Мілоан") та [PERSON] в електронній формі було укладено кредитний договір №\~100594849, відповідно до якого відповідачці на умовах строковості було надано кредит у розмірі 10000,00 грн зі сплатою процентів та комісії за користування кредитом. 10 лютого 2022 року між ТОВ "Мілоан" та та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (далі -ТОВ "Вердикт Капітал") укладено договір про відступлення права вимоги № 10-02/2022-50, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 100594849 від 12 листопада 2021 року перейшло до ТОВ "Вердикт Капітал". У свою чергу, ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право грошової вимоги за кредитним договором № 100594849 від 12 листопада 2021 року ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" відповідно до договору відступлення права\~вимоги №\~10-01/2023\~від 10\~січня 2023 року. \~ \~ \~ \~Відповідачка умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконала, внаслідок виникла заборгованість у розмірі 49740,00 грн, яка складається з: заборгованості за основним зобов"язанням (за тілом кредиту) 10000,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 38750,00 грн, заборгованості за комісіями 1000,00 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість та понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та на правову допомогу у розмірі 16000,00 грн. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" на підставі наявних доказів, проти заочного розгляду справи заперечень не мають. Відповідачка про день, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. Окрім того, 13 травня 2025 року відповідачка звернулась до суду з клопотанням про направлдення копії позовної заяви з додатками на її фактичну адресу прожвання ( [ADDRESS] ), посилаючись на те, що за місцем реєстрації вона не проживає. Однак направлений на вказану відповідачкою адресу конверт повернувся з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також з вказаного вище клопотання вбачається, що відповідачка знала про дату судового засідання 29 травня 2025 року. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.\~2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 12 листопада 2021 року між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 100594849, за умовами якого відповідачка отримала грошові кошти (фінансовий кредит) у розмірі 10000,00 грн на строк 15 днів до 27 листопада 2021 року зі сплатою комісії за надання кредиту в сумі 1000,00 грн, яка нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово, та процентів за користування кредитом в сумі 1875,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, що узгоджується з п.\~1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.5.1, 1.5.2 договору (а.с.12-20). Відповідно до п.1.6 Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. \~ \~ \~ \~У пункті 2.2.1 договору визначено, що позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п.1.5.1-1.5.2 договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку, якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний в п.1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2 або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п.1.6 договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3 договору. \~ \~ \~ \~За змістом п.3.4.2 договору позичальник має право здійснювати пролонгацію на умовах передбачених цим договором. \~ \~ \~ \~У пункті 2.3 договору визначено, що пролонгація може відбуватися на пільгових умовах (п.2.3.1.1) або на стандартних (базових) умовах. За умовами п.2.3.1.2. Договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Згідно з п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника із сплати таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачкою договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором L71542 від 12 листопада 2021 року, що відповідає ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" (а.с. 34). Квитанцією LIQPAY № 1821446738 підтверджено здійснення 13 листопада 2021 року грошового переказу на виконання умов договору №\~100594849 на картку відповідачки 414949*23 в сумі 10000,00 грн (а.с. 35). 10 лютого 2022 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір факторингу № 10-02/2022-50, за умовами якого ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.41-64). Відповідно до Витягу реєстру боржників до договору факторингу №10-02/2022-50 від 10 лютого 2022 року вбачається, що ТОВ "Вердикт\~Капітал" набуло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №\~100594849 в сумі\~42750,00\~грн,\~з яких:\~10000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 31750,00 грн\~заборгованість за\~відсотками,\~1000,00\~грн заборгованість\~по комісії (а.с. 82). В наступному, відповідно до договору відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року ТОВ "Вердикт Капітал" відступило позивачу права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі й за кредитним договорому, кладеним між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] (а.с. 65-83). \~ \~ \~ \~Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. \~ \~ \~ \~Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. \~ \~ \~ \~За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. \~ \~ \~ \~Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5. \~ \~ \~ \~Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. \~ \~ \~ \~Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року. \~ \~ \~ \~Позивач просить стягнути з відповідачки 49750,00 грн заборгованості за кредитним договором, з яких заборгованість за тілом кредиту - 10000,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги - 38750,00 грн, та заборгованість з комісії - 1000,00 грн, у відповідності до\~Витягу реєстру\~боржників до\~договору про\~відступлення №\~10-01/2023\~від 10\~січня 2023\~року (а.с. 83). \~ \~ \~ \~Відповідно до\~відомості ТОВ\~"Мілоан"\~про щоденні\~нарахування та\~погашення за\~кредитним договором\~№ 100594849\~вбачається,\~що 13\~листопада 2021\~року ТОВ\~"Мілоан"\~було здійснено\~надання відповідачці\~кредиту,\~нарахування комісії\~за оформлення\~кредиту та\~нарахування процентів\~з 13\~листопада 2021\~року по\~ 27 листопада 2021 року згідно п. 1.5.2 договору, та нарахування процентів з 28 листопада 2021 року по 26 січня 2022 року згідно п.п. 1.6, 2.3.1.2 договору, тобто в межах строку кредитування з урахуванням передбаченого договором 15 денного строку наданого кредиту та в межах строку можливістю його пролонгації до 60 днів, тобто всього 75 днів (а.с. 37-38). \~ \~ \~ \~Даний розрахунок заборгованості по загальній сумі боргу та її складових відповідає заборгованості, що зазначена у реєстрі боржників до договору факторингу № 10-02/2022-50 від 10 лютого 2022 року, укладеного між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Вердикт Капітал". \~ \~ \~ \~Тоді, як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ "Вердикт Капітал" станом на 10 січня 2023 року, загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 00594849 нараховано у розмірі 49750,00 грн, яка складається з заборгованості: по тілу кредиту 10000,00 грн., по відсотках на дату відступлення права вимоги ТОВ "Мілоан" 31750,00 грн, по комісії 1000,00 грн, та нараховані ТОВ "Вердикт Капітал" відсотки за період з 10 по 23 лютого 2022 року (13 днів) за відсотковою ставкою 5,0 % дених у сумі 7000,00 грн (а.с. 39). \~ \~ \~ \~Як зазначено вище та встановлено судом, п. 1.3 та 1.4 кредитного договору визначено строк кредитування 15 днів, починаючи з 12 листопада 2021 року по 27 листопада 2021 року. Відповідно до п.2.3.1.2 договору сторони погодили, що позичальник може збільшити строк кредитування (пролонгацію), але загальний період пролонгації не може перевищувати 60 днів. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд не вбачає обґрунтованих підстав вважати, що після спливу визначеного у п.2.3.1.2 договору строку кредитування відбулася наступна пролонгація кредиту. \~ \~ \~ \~З огляду на зазначене, нарахування відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування, у даному випадку після 26 січня 2022 року, є безпідставним. \~ \~ \~ \~Таким чином, є обгрунтованим стягнення з відповідачки заборгованості по тілу кредиту у розмірі 10000,00 грн., по процентам у розмірі 31750,00 грн, по комісії -1000,00 грн, всього у розмірі 42750,00 грн. \~ \~ \~ \~Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу, суд звертає увагу на наступне. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 137 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), вказано, що "склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат". Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. У частині четвертій статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, відповідно до статті 1 якого договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності) (частина третя статті 4 зазначеного Закону). Відповідно до статті 13 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, що до судових витрат на професійну правничу допомогу віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така допомога надавалася саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правової допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням. Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 16000,00 грн та надав договір № 04/10-2024 про надання правової допомоги від 04 жовтня 2024 року з додатками, укладений між ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" та ФОП Ткачук О.В., що діє на підставі запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 10000000066347, дата запису 04.09.2023 р., що є платником єдиного податку 3 групи (а.с. 118-129). Матеріали справи не містять належних доказів понесених ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" витрат на професійну правничу допомогу, яка надавалась у справі саме адвокатом, а також відповідного договору про надання правової допомоги укладеного з адвокатом або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням, ордеру на здійснення адвокатської діяльності та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України (пункт 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №\~496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). За таких обставин, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для компенсації ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" витрат на правничу допомогу ФОП [PERSON] . Також, при поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн (а.с. 134), відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з чим, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (85,93 %) в розмірі 2081,57 грн.

Outcome: partial