Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

В січні 2025 року [PERSON] звернулася до Солом?янського районного суду м.Києва з позовом до ПрАТ ?ДТЕК Київські Електромережі?, в якому просила суд: -зобов?язати ПрАТ ?ДТЕК Київські Електромережі? укласти з нею ( [PERSON] ) договір на постачання електричної енергії до квартири [ADDRESS] ; -невідкладно поновити електропостачання до квартири [ADDRESS] ; -визнати дії ПрАТ ?ДТЕК Київські Електромережі? незаконними. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона проживає у квартирі [ADDRESS] . Дана квартира перебуває в комунальній власності. Відповідачем було припинено постачання електричної енергії у зв`язку із відключенням при розірванні договірних відносин, так як особа, яка була відповідальним квартиронаймачем - бабуся позивачки [PERSON] померла ще у 1991 році. Позивач вважає, що припинення електропостачання є незаконною, та таким, що не відповідає Правилам роздрібного ринку електроенергії. Звертаючись до суду із даним позовом, позивач посилається на те, що під час розгляду заяви із доданими до неї документами відповідачем порушено вимоги законодавства, безпідставно відмовлено в укладенні договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, а тому, вона вимушена звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 лютого 2025 року матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до ПАТ ?ДТЕК Київські електромережі? про захист прав споживачі, визнання дій незаконним, зобов`язання вчинити дії направлено до Шевченківського районного суду м. Києва. 17 лютого 2025 року від відповідача надійшов письмовий відзив на позов. У своєму відзиві, відповідач просив суд, відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем, до відкриття провадження у справі, проводилися заходи досудового врегулювання. Так, відповідач листом від 25 січня 2024 року №64440/012 повідомив позивачку про перелік документів, які необхідно надати для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. Однак, позивач ініціативи з питання укладання договору не виявила, не надала документи, підтверджуючі її право власності на квартиру або право користування житловим приміщенням, в зв`язку з чим, відповідачем, на адресу позивача було направлено попередження про відключення квартири від електропостачання. У зв`язку із смертю попереднього споживача та відсутності договірних відносин з новим користувачем, відповідно до п.2.1.8.ПРРЕЕ, 29.11.2024 року за адресою [ADDRESS] було проведено роботи з припинення електропостачання. 19 травня 2025 року, від позивачки на адресу суду надійшла письмова відповідь на відзив, у якій вона, підтвердила доводи, викладені нею в позовній заяві, а також, додатково зазначила, що жодних договорів про постачання електричної енергії не підписували ще за життя її бабусі [PERSON] , яка померла в 1991 році. На її думку, твердження відповідача про відсутність у неї належних документів, які б підтверджували її право користування житловим приміщенням є неправдивими, так як, нею було надано копію ордеру та документи що підтверджують її реєстрацію за цією адресою. 06 травня 2025 року від відповідача надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив, у яких останній зазначив, що вимога позивача про зобов`язання відповідача укласти договір на постачання електричної енергії є такою, що суперечить законодавству, оскільки, відповідач не є постачальником електричної енергії з 01 січня 2019 року, а є оператором системи розподілу електричної енергії. Позивач в судове засідання не з?явилася; про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином; надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності; на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечував з підстав, викладених у відзиві. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, виконавчим комітетом Київської міської ради депутатів трудящих 21 квітня 1970 року, [PERSON] видано ордер №538780, на сім?ю із трьох осіб: [PERSON] , [PERSON] (донька), [PERSON] (мати). Із відповіді КП ?Київське міське бюро технічної інвентаризації? від 20 листопада 2024 року вбачається, що квартира [ADDRESS] на праві власності не зареєстрована. Крім того, матеріали справи не містять жодного правовстановлюючого документу на квартиру [ADDRESS] (надалі квартира). Вв позовній заяві, стороною позивача зазначено, що [PERSON] померла в 1991 році, однак, доказів на підтвердження даної обставини суду надано не було. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] . Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади м. Києва, в квартирі станом на 05 лютого 2025 року зареєстровані дві особи: [PERSON] з 16 січня 1997 року та [PERSON] з 19 червня 2007 року. В жовтні 2024 року [PERSON] , звернулась до відповідача із проханням укласти договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за вказаною адресою. Однак, листом від 25 жовтня 2024 року № 64440/012, ПрАТ ?ДТЕК Київські електромережі? повідомило, що для укладення договору, [PERSON] необхідно надання, документи на підтвердження права власності на об?єкт нерухомості та/або права користування. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, а також заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що згідно із п.п. 1-3 ч. 1, 6 та ч. 2 Закону України ?Про захист прав споживачів?, споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів. За змістом статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов?язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до статей 638, 651 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони дійшли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, відносини між позивачем та відповідачем регулюються Законом України ?Про ринок електричної енергії? від 13 квітня 2017 р. № 2019-VIII, який визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов?язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище. Правилами роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14 березня 2018 року № 312, регулюються взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії. Принципи організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії України, процеси та процедури для забезпечення формування даних щодо обсягу виробленої, переданої, розподіленої, спожитої, імпортованої та експортованої електричної енергії з метою використання таких даних на ринку електричної енергії, права та обов?язки сторін стосовно організації комерційного обліку електричної енергії та отримання точних і достовірних даних комерційного обліку для здійснення комерційних розрахунків із дотриманням рівних прав і без дискримінації учасників ринку електричної енергії регулюються Кодексом Комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 311. Кодексом Систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, визначені вимоги та правила, які регулюють взаємовідносини оператора систем розподілу, користувачів систем розподілу та замовників послуги з приєднання щодо оперативного та технологічного управління системою розподілу, її розвитку та експлуатації, забезпечення доступу та приєднання електроустановок. Згідно з п.п.1.1.2 п.1.1 Розділу І ПРРЕЕ, побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність); колективний побутовий споживач - юридична особа, створена шляхом об?єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність. Відповідно до п.11.2.2. Кодексу системи розподілу, послуги з розподілу електричної енергії надаються ОСР споживачу та електропостачальнику на підставі договорів, укладених відповідно до умов Правил роздрібного ринку електричної енергії. Ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач (п.2.1.3 Правил роздрібного ринку електричної енергії). Постачання електричної енергії споживачу здійснюється, якщо: споживач є стороною діючих договорів: про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, крім випадку здійснення; про постачання електричної енергії споживачу або про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, або про постачання електричної енергії постачальником ?останньої надії?. (п.п.3 п.3.1.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії). Відповідно до п.2.1.8 глави 2.1 розділу ІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312, для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії заявник у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки має надати оператору системи такі документи: 1) заяву про укладення відповідного договору із зазначенням місцезнаходження об?єкта та реквізитів заявника та наявності паспорта точки розподілу/передачі; 2) для юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), роздрукований із мережі Інтернет, або копію довідки, або копію виписки з ЄДР; для фізичних осіб: копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера або реєстраційного номера картки платника податків або копію паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади і мають відмітку у паспорті); 3) копію документа, яким визначено право власності чи користування на об?єкт (приміщення), або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку або її частину (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об?єкта), право на розміщення електроустановок на території здійснення господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії (у разі відсутності об?єкта споживача), крім випадків укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії для освітлення місць загального користування, живлення ліфтів та забезпечення функціонування іншого спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно з підпунктом 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, споживач електричної енергії зобов`язаний користуватись електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Дія договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії достроково припиняється у разі отримання оператором системи від нового або від попереднього власника (користувача) об?єкта споживача документального підтвердження факту зміни власника (користувача) цього об?єкта (абз.2 п.4.27. Правил роздрібного ринку електричної енергії). Як вбачається із матеріалів справи, позивачкою не було надано на прохання відповідача документів, відповідно до яких визначено право власності чи право користування [PERSON] на об`єкт (кв. [ADDRESS] ), для надання ПрАТ ?ДТЕК Київські Електромережі? можливості укладення договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії. Заперечуючи проти позовних вимог [PERSON] , відповідач зазначив, що позивачем не було надано достатніх документів на підтвердження належного володіння об?єктом нерухомості, а тому, заяви позивача були розглянуті в межах наданих повноважень з дотриманням встановлених вимог. Постачальник має право: ніціювати припинення постачання електричної енергії Споживачу у порядку та на умовах, визначених цим Договором, та чинним законодавством (п.п.п.3 п.7.6. Правил роздрібного ринку електричної енергії). Із акту №ТПЗ 2455770 ПрАТ ?ДТЕК Київські Електромережі? вбачається, що в квартирі [ADDRESS] ніхто не проживає, ведуться ремонтні роботи. У звя?зку зі смертю попереднього споживача та відсутністю договірних відносин, ПрАТ ?ДТЕК Київські Електромережі? 29 листопада 2024 року було проведено роботи з припинення електропостачання до квартири [ADDRESS] , про що свідчить повідомлення про відключення побутового споживача. Відновлення електроживлення електроустановок споживача, електроживлення яких було припинено з підстав, зазначених у пунктах 7.5 та/або 7.6 цього розділу, здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом систем розподілу, протягом 3 робочих днів у містах та 5 робочих днів у сільській місцевості після отримання від ініціатора відключення інформації про усунення споживачем порушень, що підтверджується відповідним документом учасника ринку, на вимогу якого здійснювалося припинення електроживлення. Про усунення причин відключення ініціатор такого відключення повідомляє оператора системи в день отримання такої інформації. Витрати оператора системи на здійснення робіт з припинення та відновлення електроживлення електроустановки споживача (повторне підключення електроустановки) покриваються за рахунок коштів ініціатора здійснення цих робіт, які відшкодовуються йому споживачем (крім випадків, визначених цим пунктом), якщо припинення постачання (розподілу або передачі) електричної енергії споживачу здійснювалося у встановленому цими Правилами порядку (п.7.12. Правил роздрібного ринку електричної енергії). Під час розгляду справи, судом не встановлено, що [PERSON] , на вимогу ПрАТ ?ДТЕК Київські Електромережі? були надані документи, передбачені п.2.1.8. Правил роздрібного ринку електричної енергії, що підтверджують її ( [PERSON] ) право власності чи користування квартирою [ADDRESS] , не було додано таких доказів і до позовної заяви. Статтями 4, 12, 13 ЦПК України чітко визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із статтями 76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частин першої, п?ятої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадках, передбачених цим Кодексом. З наявних у справі доказів вбачається, що позивач звернулася до відповідача із проханням укласти договір споживача про надання послуг із розподілу (передачі) електричної енергії, однак, відповідач на підставі вимог закону та Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), відмовив позивачу в укладенні договору з огляду на неподання достатніх документів на підтвердження, зокрема, права власності на об?єкт нерухомості та/або законного володіння цим об?єктом на підставі договору найму, укладеному у відповідності до вимог закону щодо зазначеної категорії договорів. Відмова товариства позивачем у встановленому законом порядку оскаржена не була, докази визнання в судовому порядку неправомірною відмови відповідача в укладенні договору суду надано не було, а також ці вимоги не є предметом розгляду даного спору. З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги те, що матеріали справи не містять достатніх та належних доказів на підтвердження того, що позивач є законним власником/користувачем об?єкту нерухомості, має право на укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, як наймач житлового приміщення, та між сторонами було досягнуто усіх істотних умов договору, а відтак, вимоги щодо зобов?язання ПрАТ ?ДТЕК Київські Електромережі? укласти між позивачем та відповідачем договір, шляхом приєднання є недоведеними та безпідставними. Суд відмічає, що інші обґрунтування позовних вимог не спростовують наведених в цьому рішенні висновків суду про відсутність достатніх підстав для зобов`язання відповідача укласти договір в судовому порядку. Обґрунтовуючи дане судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України ?Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини?, відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (?Проніна проти України?, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивачем, не надано належних доказів та не наведено достатніх підстав, за яких можливо зобов`язати відповідача укласти договір, а тому, позовні вимоги не підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог [PERSON] в частині невідкладного поновлення електропостачання до квартири [ADDRESS] та визнання дій ПрАТ ?ДТЕК Київські Електромережі?, щодо відключення вищезазначеної квартири від електропостачання, то вони також не підлягають задоволенню, оскільки, ПрАТ ?ДТЕК? діяло в межах своїх повноважень під час проведення такого відключення, відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed