Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позову вказав, що 28 жовтня 2021 між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було підписано Заяву-Договір на укладення про комплексне банківське обслуговування від 28.10.2021 слід розуміти як Кредитний Договір №002/12295002-CK_SB від 28.10.2021 року. [PERSON] з 28.10.2021 р. є власником поточного рахунку у гривні № [NUMBER] , який відкритий до Заяви-Договору про комплексне банківське обслуговування від 28.10.2021 з номером Кредитного договору №002/12295002-CK_SB. Позичальнику було надано послугу Кредитування рахунку та встановлено Ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 200 000 гривень), а саме надані кредитні кошти в сумі 50 000,00 грн. Процентна ставка за встановленим кредитним лімітом 37 %. Строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Цільове призначення кредиту - на споживчі потреби. В подальшому Відповідач припинив виконувати умови Кредитного договору та не сплачував заборгованість по кредиту та процентах. В позовній заяві позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» кредитну заборгованість за Заявою\~договором №002/12295002-CK_SB від 28.10.2021р., що в частині тіла кредиту та процентів станом на 11.03.2025 р. становить 60 335,43 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена)\~40\~063,27грн. та заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена) 20 272,16 грн. та судові витрати. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 26.03.2025 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов. У судове засідання представник позивача не з`явився, але просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток з повідомленням. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року (далі\~Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Частиною першою статті 15\~ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України,кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 28 жовтня 2021 між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було підписано Заяву-Договір на укладення про комплексне банківське обслуговування від 28.10.2021 слід розуміти як Кредитний Договір №002/12295002-CK_SB від 28.10.2021 року . /а.с.8-10/. Відповідно до п. 3 Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування, Позичальник акцептує Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщеній на сайті Банку за адресою https://tascombank.ua) і беззастережно приєднується до умов останнього. Позичальник згоден, що дана Заява-договір, а також тарифи банку є невід`ємними частинами Договору. Відповідно до п. 4 Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування, Позичальник підтверджує, що ознайомлений з умовами Договору, Тарифами, Правилами користування електронним платіжним засобом, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно з вимогами діючого законодавства) та отримав їх примірники у Мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Відповідно до п.28 кредитного договору, Позичальник просить вважати наведений нижче зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті в Банку. Відповідно до п. 29 Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування, для створення електронного підпису Відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем (зазначеним у змісті Заяви-анкети). Відповідач підтвердив, що створений електронний підпис є аналогом його власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Згідно умовами Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування Відповідач просив відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у національній валюті. Позичальнику було встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 200 000 гривень), а саме надані кредитні кошти в сумі 50 000,00 грн. Відповідно до довідки АТ «ТАСКОМБАНК», [PERSON] з 28.10.2021 є власником поточного рахунку у гривні [NUMBER] , який відкритий до Кредитного Договору №002/12295002-CK_SB від 28.10.2021 року, № картки [NUMBER] , відкритого в АТ "ТАСКОМБАНК"( код банку 339500, ЄДРПОУ 09806443.)/а.с.11/. Відповідачу було надано послугу кредитування рахунку та встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 200\~000,00 грн), а саме надані кредитні кошти в сумі 50 000 грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача за період з 28.10.2021 до 11.03.2025./а.с.40-53/. Додатком 1 до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про комплексне обслуговування фізичних осіб в АТ «ТАСКОМБАНК» визначені правила надання послуг фізичним особам за поточним рахунком та рахунком за операціями, здійсненими з використанням електронних платіжних засобів (платіжних карток). Відповідно до п. 1.1. Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (надалі публічна пропозиція), визначено, що даний додаток є невід`ємною частиною Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «ТАСКОМБАНК» та регламентує правила відкриття, обслуговування та закриття поточних рахунків, в тому числі, платіжні операції за якими можуть здійснюватися з використанням Електронних платіжних засобів (Платіжних карток), Клієнта в Банку, загальні правила оформлення та обслуговування та користування ЕПЗ (Платіжних карток). Відповідно до п. 2.1. Публічної пропозиції, Банк надає послуги Клієнту щодо відкриття ПР/ПР з ПК, оформляє Картку та ПІН до неї, а також забезпечує здійснення розрахунків за Операціями в межах встановленого ліміту Кредитної лінії/ Витратного ліміту, в тому числі Кредитної лінії на умовах відповідного Сервісу з розстрочки платежів, у порядку, передбаченому чинним законодавством України, цими Правилами, Заявою Договором та Тарифами Банку. А клієнт зберігає свої грошові кошти на ПР/ПР з ПК та/або мультивалютному ПР з ПК, розпоряджається ним у відповідності із законодавством України та зобов`язується сплачувати Банку плату за банківські послуги в строки та в розмірах, що передбачені Тарифами. Відповідно до п. 2.2. Публічної пропозиції, Банк відкриває Клієнту ПР/ПР з використанням ПК в національній валюті України або в іноземній валюті та/або мультивалютний ПР з ПК на строк та умовах, визначених Заявою-Договором за Продуктом Банку та цими правилами. Відповідно до п. 3.1.1. Публічної пропозиції, Клієнти зобов`язуються при здійсненні Операцій по ПР/ПР з використанням ПК виконувати умови цих Правил, Заяви- договору та Тарифів банку з обслуговування Карток, а також вимоги чинного законодавства. Відповідно до п. 3.1.13. Публічної пропозиції, Клієнти зобов`язуються сплачувати за послуги, що наведені в Тарифах, за фактом користування Держателями цими послугами. Відповідно до п. 3.1.25. Публічної пропозиції, не пізніше останнього дня строку дії кредитної лінії в повному обсязі повернути Банку отримані кредитні кошти та погасити в повному обсязі заборгованість за кредитом перед Банком. Відповідно до п. 3.1.26. Публічної пропозиції, Клієнти зобов`язуються своєчасно сплачувати проценти та інші платежі за користування кредитом в розмірі та в строки, передбачені цим Договором, а також суми передбаченої цим Договором комісій та неустойки. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання за Договором, надавши відповідачу кредит у встановленому Договором розмірі. Проте, відповідач порушив умови договору, у зв`язку з чим, у відповідача виникла прострочена заборгованість зі сплати кредиту. Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору №002/12295002-CK_SB від 28.10.2021 станом на 11.03.2025 р. заборгованість становить 60\~335,43 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена)\~40\~063,27грн. та заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена) 20\~272,16 грн./а.с.37/. Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту, суд зазначає. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст.\~626,\~628ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст.638ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У розумінні ст.526ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.1054ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором. Частиною 2 ст.1054ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зіст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «ТАСКОМБАНК» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд переконаний, що останній вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. На підтвердження умов надання кредиту відповідачу та порушення зобов`язання останнім позивач надав суду виписку по особовому рахунку відповідача за період з 28.10.2021 до 11.03.2025 року. Факт користування відповідачем грошовими коштами АТ «ТАСКОМБАНК» доведено та не спростовано відповідачем. Отже, суд дійшов до висновку, що позовна вимога у частині стягнення з відповідача суми тіла кредиту у розмірі 40\~063,27 грн.є обґрунтованою та такою, яка підлягає до задоволення. Щодо стягнення заборгованості за відсотками суд зазначає наступне. Банк, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, просить у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 20\~272,16 грн. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга\~статті 207 ЦК України\~в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга\~статті 633 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першій\~статті 634 ЦК України). У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ТАСКОМБАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві-анкеті позичальника від 28.10.2021 процентна ставка не зазначена. Відповідно до п. 12 кредитного договору, встановлена схема погашення кредитного ліміту, що передбачає обов`язковий щомісячний платіж, який складається з частки (5%) від суми поточної заборгованості станом на останній робочий день місяця (у разі наявності заборгованості до суми ОМП включаються/додаються: суми несанкціонованого овердрафту, процентів за користування несанкціонованим овердрафтом, суми прострочених заборгованостей минулих періодів), з урахуванням змін передбачених Тарифами Банку. Згідно п.14 Заяви, відповідача повідомлено про орієнтовану реальну річну ставку за кредитом 43,96%. Судом встановлено, у заяві-договору від 28.10.2021, наданій позивачем в копії, відповідач проставив свій підпис, яким підтверджує, що приймає (акцептує) умови Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена разом з Додатками, Тарифами, Паспортом споживчого кредиту тощо на сайті банку. Проте, до матеріалів справи долучено копію Типової форми Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, без підпису відповідача на ньому про ознайомлення саме із цією редакцією Публічної пропозиції. Також до позовної заяви долучено Тарифи без підпису відповідача на них про ознайомлення саме із цією редакцією Тарифів та Умов обслуговування./а.с.12-14/. Також до позову не долучено доказів щодо розміру встановленого кредитного ліміту по рахунку позивача. Натомість, долучені до позовної заяви виписки про рух грошових коштів на рахунку не містять інформації про дату та розмір встановленого кредитного ліміту та умови його використання. В даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови кредитування, відсутність у заяві-договору відомостей щодо домовленості сторін про сплату процентів, надана банком Публічна пропозиція та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Таким чином, кредитний договір укладається в письмовій формі, у якому сторонами погоджується розмірі кредиту, розмір відсоткової ставки, порядок застосування неустойки за порушення грошового зобов`язання, порядок погашення заборгованості, та інші умови. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Стаття 80 ЦПК України\~передбачає достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 4\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже, за змістом цих норм процесуального права сторона справи зобов`язана та має право довести обставини, на які вона посилається на підставі доказів, які вона надає самостійно або за допомогою суду. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 2\~ст. 13 ЦПК України). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3\~ст. 13 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, суд встановив, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження вимог банку про стягнення з [PERSON] відсотків за користування кредитними коштами. У цьому випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч. 1ст. 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII«Про захист прав споживачів»(далі - Закон №1023-XII). Згідно з п. 22 ч.1ст. 1 Закону № 1023-XIIспоживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У п. 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Конституційний Суд України у рішенні у справі щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбулиЗакону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4ст.\~42\~Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, слід зауважити, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. З огляду на вищевикладене, на підставі наданих позивачем доказів, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ «ТАСКОМБАНК» дотримався вимог, передбачених ч. 2ст. 11 Закону № 1023-XIIпро повідомлення споживача про умови кредитування та узгодив зі споживачем саме ті умови, про які зазначав при подачі позову. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Вищевказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц. Суд зазначає, що відповідно до ч. 5\~ст. 177 ЦПК України\~позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини. У позовній заяві АТ «ТАСКОМБАНК» просив розглянути справу у його відсутність, доказів на підтвердження позовних вимог в частині стягнення відсотків не надав, тобто, скористався своїми правами, передбаченим ЦПК України, на власний розсуд. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги АТ «ТАСКОМБАНК» в частині стягнення 20\~272,16 грн. заборгованості за відсотками, не підлягають задоволенню. Відповідно дост.141ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1608,50грн.

Outcome: partial