Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

16 квітня 2025 року АТ «А-Банк» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] звернулася до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкеті-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 17 травня 2024 року, будучи клієнтом Банку, Позичальник уклав з Банком кредитний договір AВН0СТ155101715934853102, щодо надання останній кредиту в розмірі 123300.00 грн. строком на 12 місяців (тобто до 16.05.2025 року) зі сплатою процентів у розмірі 55.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору. У відповідності до п. п. 3-5 Кредитного договору (Заяви клієнта, далі кредитний договір), ліміт цього договору: 1233000.00 грн. на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 16.05.2025 року, терміном на 12 місяців. Згідно до п. 6 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 55.00 річних. Відповідно до п. 7, Позичальник сплачує Банку комісію в розмірі 0.00 грн. Станом на 15.04.2025 року заборгованість [PERSON] за даним кредитним Договором складала суму в розмірі 130021,15 грн., яка складається з: 98550,73999999999 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 23771,11 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. 0.00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією. 7699,30 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. Посилаючись на вказані обставини позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 130021,15 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідно ч. 3\~ст.211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. Правом на подання письмового відзиву на позов не скористалась. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкеті-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 15 травня 2024 року, будучи клієнтом Банку, Позичальник уклав з Банком кредитний договір AВН0СТ155101715934853102, щодо надання останньому кредиту в розмірі 123300,00 грн. строком на 12 місяців (тобто до 16.05.2024 року) зі сплатою процентів у розмірі 55.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн.(а.с.8-9, 10 зв. б.-11). Згідно з\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За положеннями ст.ст.\~526,\~1054 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається зі змісту вищевказаного договору про надання банківських послуг АТ «А-Банк» свої зобов`язання перед відповідачем виконав. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі). Згідно\~ст. 617 ЦК України\~відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення, від відповідальності за порушення зобов`язання. Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору. У відповідності до п. п. 3-5 Кредитного договору (Заяви клієнта, далі кредитний договір), ліміт цього договору: 123300,00 грн. на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 16 травня 2025 року, терміном на 12 місяців. Згідно до п. 6 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 55.00 річних. Відповідно до п. 7, Позичальник сплачує Банку комісію в розмірі 0.00 грн. Згідно з меморіальним ордером №TR.36842590.40827.65455 від 17.05.2024 року банк перерахував на платіжну картку відповідача грошові кошти у сумі 123300,00 грн. (а.с.14). Факт руху грошових коштів на картковому рахунку [PERSON] підтверджується випискою по кредиту, сформованою за період з 17.05.2024 року по 14.04.2025 року (а.с.14 зв-15). Станом на 15 квітня 2025 року заборгованість [PERSON] за кредитним Договором AВН0СТ155101715934853102, складала суму в розмірі 130021,15 грн., яка складається з: 98550,73999999999 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 23771,11 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. 0.00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією. 7699,30 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. В обґрунтування розміру заборгованості за договором про надання банківських позивач надав відповідний розрахунок, заперечень щодо правильності якого відповідачем не надано.(а.с.13 зв. б.). За змістом\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За частиною 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Разом з тим, щодо вимоги позивача про стягнення пені за кредитним договором слід зазначити наступне. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого відповідним\~Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу. Відповідно до положень п.18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до\~статті 4 ЦК України\~основу цивільного законодавства України становить\~Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодес України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до\~Конституції України\~та цього\~Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо\~ЦК України\~та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи\~ЦК України\~(постанова від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69)). Відповідно до частини першої\~статті 14 ЦК України\~особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Враховуючи викладене та те, що пеня за договором позики нарахована за період з 18.10.2024 року по 15.04.2025 року, тобто під час дії воєнного стану, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Таким чином, у період дії воєнного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), що встановлено пунктом 18\~розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України\~згідно із\~Законом № 2120-IX від 15.03.2022 року, який набрав чинності 17.03.2022 року. З урахуванням вище зазначеного, заборгованість за пенею за договором позики нарахована позивачем за період з 18.10.2024 року по 15.04.2025 року у розмірі 7699,30 грн. стягненню не підлягає. Відповідач не надав доказів належного виконання зобов`язання за кредитним договором, розрахунок простроченої заборгованості не спростував. Позивач у свою чергу не довів підстав для стягнення заборгованості за пенею. Таким чином, є обгрунтованим стягнення з відповідача простроченої заборгованості за кредитним договором AВН0СТ155101715934853102 від 17.05.2024 року станом на 15.04.2025 року по тілу кредиту у розмірі 98550,73999999999 грн., процентах у розмірі 23771,11 грн. що у загальній сумі складає 122321,85 грн. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором частково обґрунтовані та підлягають до задоволення у частині стягнення з відповідача простроченої заборгованості за тілом кредиту та процентами. Решта вимог задоволенню не підлягають. За змістом\~статті 141 ЦПК\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено на суму 130021,15 грн., а задоволено 122321,85 грн., тобто на 94 % (122321,85 х 100/130021,15). За таких обставин з\~ [PERSON] на користь позивача слід стягнути 2277,07 грн. судового збору (2422,40 х 90,40 %/100%)

Outcome: partial