Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

До суду із позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Новомиргородської міської ради Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач зазначила, що її син [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Син з невісткою разом не проживають, шлюб не реєстрували. [PERSON] , починаючи з липня 2017 року виїхала з села Котівка в невідомому напрямку, а син [PERSON] , хоч і зареєстрований за однією адресою з дитиною, проте не проживає з 2022 року, веде асоціальний спосіб життя (не має постійного місця проживання), зловживає спиртними та наркотичними засобами, жебракує. Окрім того, страждає на тяжку форму туберкульозу , в зв`язку з чим має статус особи з інвалідністю. Тобто, і син і невістка виїхали з села, залишивши неповнолітню дитину на утриманні позивача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Вона самостійно займається здоров`ям, навчанням та вихованням онуки. Відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] не приймають участі у вихованні доньки, не цікавляться її життям, здоров`ям, не піклуються про її фізичний та духовний розвиток, підготовки до самостійного життя, не забезпечують харчуванням, медичним доглядом, не спілкуються, тому позивач вимушена звернутися з даним позовом до суду в інтересах онуки. Піклуючись про свою онуку, позивач не має законних підстав здійснювати будь-які дії для захисту її прав та законних інтересів. Фактично [PERSON] позбавлена батьківського піклування і потребує належного супроводу та підтримки з боку держави у вигляді соціальних гарантій та матеріальної допомоги. Тобто, фактично з народження дитини [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов`язків відносно своєї доньки [PERSON] . Відповідачі своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення повноліття, не виконують протягом тривалого часу та не здійснюють жодних дій, спрямованих на їх виконання. Не піклуються про фізичний та духовний розвиток своєї дитини, а саме: не забезпечують її необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що може негативно вплинути на її фізичний розвиток, як складову виховання. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні просив розглянути справу у його відсутність, позов визнав повністю та не заперечив проти його задоволення. Відповідач [PERSON] , повідомлялася у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання не з`явилася, будь-яких письмових клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи і заперечень не надіслала. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Новомиргородської міської ради в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову. Малолітня [PERSON] , [INFO] у судовому засіданні пояснила, що свого тата вона бачить дуже рідко, він їй нічим не допомагає, уроки з нею не вчить, з нею в одному будинку він майже не живе. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знає приблизно два роки позивача і її внучку [PERSON] . Їй відомо, що батьки вказаної дитини ніяким чином не піклуються про неї, не надають їй ніякої допомоги, не проживають з дочкою. Дитина знаходиться на забезпеченні позивача, яка є єдиною близькою людиною, хто займається вихованням дитини, її доглядом та утриманням. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є старостою округу, куди входить село Котовка, де проживає позивачка з своєю внучкою. Вона є старостою цього округу приблизно чотири роки, добре знає позивача і її внучку [PERSON] . Їй відомо, що батьки вказаної дитини ніяким чином не піклуються про неї, не надають їй ніякої допомоги, не проживають з дочкою. Батько (син позивача) дуже рідко бачиться з своєю дочкою [PERSON] , а матір вона ніколи не бачила з дитиною і їй невідомо де вона мешкає. Дитина з народження знаходиться на забезпеченні позивача, яка є єдиною близькою людиною, хто займається вихованням дитини, її доглядом та утриманням, піклується про її здоров`я, духовний та фізичний розвиток. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є батьком та матір`ю доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно за актовим записом № 5 від 24.02.2016 року, вчиненого Виконавчим комітетом Мартоноської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області (а.с. 4). Як вбачається з Акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 01 серпня 2024 рокусім`я складається з власника [PERSON] [INFO] та онуки [PERSON] , [INFO] . В даному будинку зареєстровані, але тривалий час не проживають: син [PERSON] [INFO] , місце знаходження не відоме та невістка [PERSON] [INFO] , яка в даному будинку не проживає близько семи років. Згідно даних по господарського обліку книга № 1-К, особовий рахунок № [NUMBER] власником житлового будинку є [PERSON] . Будинок глинобитний під шифером. Помешкання складається з двох житлових кімнат, кухні, коридору. В наявності є необхідні меблі, постіль, посуд. Санітарні умови проживання хороші. У дитини відведено місце для сну та відпочинку. Матеріально сім`я утримується за рахунок орендної плати з паю земельної ділянки (городу) та підсобного господарства бабусі. Висновок комісії: [PERSON] самостійно утримує та виховує свою онуку [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Новомиргородської міської ради Кіровоградської області № 215 від 02 серпня 2024 року [PERSON] , [INFO] , згідно по господарського обліку, книга № 1-К, особовий рахунок № [NUMBER] є власником житлового будинку в [ADDRESS] . Вона зареєстрована та проживає разом з онукою [PERSON] , [INFO] . В даному будинку зареєстровані, але не проживають: син [PERSON] , [INFO] , місце знаходження не відоме; невістка [PERSON] , [INFO] , яка виїхала з даного будинку в 2017 році в невідомому напрямку (а.с.12). У відповідності до довідки № 98 від 08.07.2024 року, виданої дирекцією Мартоніського ліцею, вбачається, що [PERSON] , [INFO] дійсно навчається в 3 класі Мартоніського ліцею Новомиргородської міської ради Кіровоградської області (а.с.15). Як вбачається з характеристики Мартоніського ліцею Новомиргородської міської ради Кіровоградської області [PERSON] навчається у Мартоніському ліцеї з першого класу з 01 вересня 2022 року. Зарекомендувала себе як дисциплінована, працелюбна учениця. Має навчальні досягнення середнього рівня. Навчається не в повну міру своїх сил, потребує постійного контролю. Учениця неуважна, а тому не швидко переключається із одного виду діяльності на інший, не вміє швидко зосереджувати увагу на суттєвих фактах, не вміє розподіляти увагу. Програмний матеріал засвоює після багаторазового пояснення вчителя, може відволікатися при поясненні матеріалу. Має хорошу пам`ять, проте запам`ятовує матеріал і відтворює його при допомозі вчителя. Виявляє логічне мислення. Учениця систематично відвідує школу. Пропуски у неї бувають тільки через хворобу. В школу [PERSON] ходить чисто одягнена, заплетена. Від народження [PERSON] живе з бабусею. За два роки навчання дитини у [PERSON] ліцеї батьки не цікавилися навчанням та життям дитини. Батьки [PERSON] жодного разу не приходили в школу, не відвідували батьківські збори, свята у яких брала участь їхня дитина (а.с.16). Згідно Висновку органу опіки та піклування Новомиргородської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав № 02-22/29/1 від 16.01.2025 року, врахувавши рішення комісії з питань захисту прав дитини від 14.01.2025 року № 2, доцільно позбавити громадянина [PERSON] , [INFO] , та недоцільно позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо їх малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.74-78). Таким чином, батько [PERSON] та мати [PERSON] свідомо ухиляються та нехтують своїми обов`язками по вихованню малолітньої дитини [PERSON] , оскільки не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, а саме: не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що може негативно вплинути на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з донькою. Згідно ст.150 ч.2 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 16 Постанови пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За правилами ст.164 п.2 ч.1 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Надані суду докази не спростовані відповідачами та свідчать про те, що відповідачі протягом тривалого часу ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню і утриманню своєї дитини, не цікавляться її станом здоров`я, життям, участі у вихованні та належному утриманні не приймають. Оцінивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовна вимога про позбавлення батьківських прав обґрунтована та підлягає задоволенню, а тому суд вважає за необхідне позбавити обох відповідачів батьківських прав стосовно їхньої доньки [PERSON] , [INFO] . За правилами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідачі не дивлячись на свій обов`язок участі у вихованні дитини не приймають, матеріальної допомоги на її утримання не надають, у зв`язку з чим з відповідачів необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку. Згідно з ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, при цьому він не може бути меншим за розміром, передбаченого ч.2 ст. 182 СК України, тобто меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ч.1 ст. 183 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує: стан здоров`я та матеріальне становище відповідачів, відсутність доказів про сплату аліментів на інших осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява [PERSON] надійшла до суду і зареєстрована 21 серпня 2024 року. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. У зв`язку з цим, суд вважає, що аліменти повинні стягуватися з [PERSON] та [PERSON] з дня пред`явлення позову, а саме з 21 серпня 2024 року. З урахуванням наведеного, позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», ст.141 ЦПК України судовий збір у розмірі 2422, 40 (1211,20 грн. х 2) підлягає стягненню з кожного з відповідачів на користь держави.

Outcome: approved