Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

До суду надійшла позовна заява ТОВ «ФК «Пінг -Понг» про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором № 100446368 від 30.04.2021 року в розмірі 22450 грн. та стягнути судові витрати. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що 30.04.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та Євстаф`євим (відповідач, позичальник) укладено кредитний договір № 100446368 в електронній формі за допомогою використання одноразового електронного ідентифікатора, направленого СМС повідомленням, при введенні якого, відповідач підтверджує прийняття умов кредитного договору. Підписанням кредитного, відповідач підтвердив, що ознайомлений з його умовами. Відповідно до платіжного доручення відповідачу 30.04.2021 року з ТОВ «МІЛОАН» перераховані кредитні кошти в сумі 5000 грн. Кредитні зобов`язання за договором не виконав належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути з останнього на свою користь. 29.07.2021 року ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «Діджи Фінанс», відповідно до Договору відступлення прав вимоги № 05Т за кредитними договорами, в тому числі й за договором із відповідачем [PERSON] . В подальшому, 24.01.2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» передало право вимоги за договором факторингу № 1/15 ТОВ «ФК «Пінг Понг», у відповідності до умов якого та згідно Додатку № 1 до Договору факторингу, набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором про споживчий кредит № 100446368 від 30.04.2021 року. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про місце і час судового засідання, суд за згодою представника позивача розглядає справу у відсутності відповідачів та згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Так, між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] 30.04.2021 року укладено Кредитний договір № 100446368 на підставі пропозиції кредитодавця, яка розміщена в його інформаційно-телекомунікаційній системі та доступна через сайт кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, на таких умовах (а.с.29-33). Кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк визначений пунктом 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній пунктом 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений пунктом 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором (пункт 1.1.). Сума кредиту становить 5000,00 у валюті українські гривні (пункт 1.2.). Кредит надається строком на 15 днів з 30.04.2021 (пункт 1.3). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 15.05.2021 (пункт 1.4.). Проценти за користування кредитом 1500,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (пункт 1.5.2.). Крім того, [PERSON] ознайомлений із графіком розрахунків, доданого до Договору кредиту (а.с.33). Пролонгація строку кредитування визначена пунктом 2.3. кредитного договору. Позичальник за наявності відповідальної пропозиції Позикодавця має право на продовження строку користування/повернення кредиту на таких самих умовах на певну кількість днів доступну у пропозиції відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження строку користування кредитом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, в т.ч. сплатити комісію за продовження кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі строки продовження та максимальні ставки комісії за продовження кредиту, наведені у таблиці, що зазначена в Договорі кредиту (п. 2.3.1). Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого п. 1.4. договору (пункт 2.4.1.). У випадку, якщо станом на дату закінчення строку користування кредитом (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання Позичальника за цим Договором, в тому числі , але не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь Позикодавця встановлені умовами договору, то така заборгованість повинна бути сплачені Позичальником одночасно з поверненням кредиту в термін, передбачений п. 1.4 Договору (п. 2.4.2). У разі прострочення позичальником зобов`язань повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів, згідно з умовами цього договору, Позичальник починаючи з дня наступного за днем спливу терміну (дати), вказаного в п. 1.4 Договору, з урахуванням угод про продовження строку користування/повернення кредиту та оновлених графіків розрахунків, що складаються у зв`язку з укладанням цих угод, зобов`язаний сплатити на користь Товариства пеню у розмірі 2.00 відсотків від суми невиконаного грошового зобов`язання, за кожен день прострочення, але у будь-якому випадку не більше 50 відсотків від загальної суми кредиту одержаного Позичальником за цим Договором. Вказана пеня розраховується по дату повного погашення простроченої заборгованості, включаючи день такого погашення або до досягнення максимально можливого розміру визначеного цим пунктом (п. 4.1). Позичальник відповідає перед Товариством за зобов`язаннями, що випливають з цього Договору, всіма коштами та майном, що йому належить на праві власності (у тому числі часткової та сумісної), на які відповідно до законодавства може бути звернено стягнення (п. 4.2). Згідно з п. 6.1 договору його укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений на веб-сайті Товариства miloan.ua. Відповідно до п. 6.3 Договору, приймаючи пропозицію Товариства про укладення цього кредитного Договору, Позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами та Графіком розрахунків) Договору в цілому. Пунктом 6.4 Договору передбачено, що укладення Товариством Кредитного договору з Позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом Кредитного договору, який підписаний власноручним підписом Позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Пунктом 7.1 Договору передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Дата переказу суми кредиту на картковий рахунок позичальника є датою отримання кредиту Позичальником. Строк дії цього Договору з моменту укладення і до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Якщо зі спливом 3 робочих днів з моменту укладення цього договору відправлена Товариством сума кредиту не надійде на картковий рахунок Позичальника, дія цього Договору може бути припинена достроково, з моменту розміщення Товариством відповідно повідомлення про припинення в особистому кабінеті Позичальника. Відповідно до Додатку № 1 сторонами визначений графік платежів за кредитним договором № 100446368 від 30.04.2021 (а.с. 33). [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 5 000,00 грн на свій банківський рахунок, що підтверджується платіжним дорученням № 27213398 від 30.04.2021 (а.с. 40). 24 січня 2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 1/15 на підставі якого, за цим договором клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за договором, відступаються (передаються) у розмірі заборгованості боржників перед клієнтом та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього договору та надсилається клієнтом фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною цього договору (а.с.35-37). З відомостей витягу з Додатку до Договору факторингу № 1/15 від 24.01.2022 року та Договору відступлення прав вимоги №05Т від 29.07.2021 року - встановлено, що [PERSON] є боржником перед ТОВ «ФК «Пінг-Понг» до якого перейшло право вимоги за кредитним договором № 100446368 від 30.04.2021, загальна сума заборгованості якого становить 22450 грн (а.с. 10,11). Крім того, [PERSON] позивачем надіслано досудову вимогу щодо сплати суми боргу перед ТОВ «ФК «Пінг-Понг», на яку відповідач не відреагував (а.с.42). Згідно зі ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Всупереч умов кредитного договору [PERSON] не виконав свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №100446368 від 30.04.2021 встановлено, що сума заборгованості [PERSON] становить 22450,00 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5000,00 грн та заборгованості за відсотками 16500,00 грн., 950 заборгованість за комісією (а.с.10-11). Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, суд знаходить позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, відсотками обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, положеннями частин 1-6 статті 137\~ЦПК\~України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої сторони. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення. Як вбачається з позовної заяви, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано: договір про надання правничої допомоги № 43657029 від 01.11.2024 року, детальний опис робіт, виконаних адвокатом Білецьким Б.М., додаткову угоду № 1431152 від 03.03.2025. Верховним Судом зазначено в постановах від 10 грудня 2019 року у справі №160/2211/19, від 18 листопада 2021 року у справі № 580/2610/19 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved