Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

20 березня 2025 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа: [PERSON] . Свої вимоги,\~обґрунтовує тим,\~що [INFO] в\~с.\~Пустомити Горохівського\~(Луцького\~району)\~померла мати\~заявниці [PERSON] ,\~після смерті\~якої відкрилась\~спадщина до складу якої входить право на земельну частку (пай) як члену колективного сільськогосподарського підприємства, розміром 2,35 в умовних кадастрових гектарах. Окрім того, до складу спадкового майна входить також право на земельну частку (пай) як члену колективного сільськогосподарського підприємства, розміром 2,95 в умовних кадастрових гектарах, яке належало дочці спадкодавиці [PERSON] , яка померла [INFO] , та спадщину після якої прийняла мати [PERSON] шляхом спільного проживання однак не оформила спадкових прав. Вказує, що з травня 2008 року постійно проживали разом із [PERSON] за адресою [ADDRESS] , оскільки за станом здоров`я остання потребувала постійного стороннього догляду. Заявник вказує, вважала, що таким чином прийняла спадщину належним чином. Приватний нотаріус відмовила у вчинені нотаріальних дій з підстав пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини. Заявник в судове засідання не з`явилася, проте її представник подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у їх відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у заяві до суду не заперечувала що до задоволення зави та вказала про відсутність спору про право. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 26 березня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 30 квітня 2025 року задоволено клопотання заявника та витребувано докази. Дослідивши матеріали справи та письмові докази наявні у ній, приходжу до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У відповідності до п.п. 3,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Із роз`яснень викладених у. п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Із матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] , померла [INFO] , копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Спадкодавиці [PERSON] належав сертифікат на земельну частку (пай) серії ВЛ №002202 (а.с.10). Із копії заповіту посвідченого секретарем Пустомитівської сільської ради 11 травня 1988 року вбачається, що спадкодавець [PERSON] заповіла все належне їй майно, [PERSON] (а.с.12). Із копії заповіту від 17 вересня 2002 року вбачається, що спадкодавець [PERSON] заповіла належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №002202 [PERSON] (а.с.13). Документами про родинні відносини підтверджується що заявник [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] (а.с.11, 14, 15). Із довідки Мирненського старостинського округу Горохівської міської ради №49 від 31.01.2025 року вбачається, що спадкодавець [PERSON] , яка померла [INFO] , з травня 2008 року проживала разом із дочкою [PERSON] аж до дня смерті (а.с.16). Із копії спадкової справи №15/2025 розпочатої 14 березня 2020 року заведеної приватним нотаріусом Луцького нотаріального округу Волинської області до майна померлої [INFO] [PERSON] встановлено, що [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що належало [PERSON] . Однак постановою від 12 лютого 2025 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки [PERSON] спадщину у встановлені законом строки вона не прийняла. Окрім цього, матеріали спадкової справи містять заяву [PERSON] посвідчену приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області, в якій остання вказує, що їй відомо про існування на її ім`я заповітів спадкодавця [PERSON] , однак [PERSON] вказує, що спадщину не прийняла, та на неї не претендує і не заперечує щодо отримання спадщини [PERSON] . Крім того, заявник стверджує, що до спадкового майна [PERSON] також входило майно [PERSON] , яка померла [INFO] . Однак у своїй постанові від 12 лютого 2025 року №25-02-31 приватний нотаріус Луцького нотаріального округу Волинської області на розглядав питання спадкування майна належного [PERSON] , яка померла [INFO] , а тому суд не може виходити за межі заявлених вимог та встановлювати належність спадкодавцю майна, щодо якого заявник не звертався до нотаріуса з питанням спадкування в межах спадкової маси спадкодавця [PERSON] . Водночас, із копії спадкової справи №103/2024 розпочатої 16 грудня 2024 року заведеної приватним нотаріусом Луцького нотаріального округу Волинської області до майна померлої [INFO] [PERSON] встановлено, що [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що належало [PERSON] . Однак постановою від 16 грудня 2024 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки [PERSON] спадщину у встановлені законом строки вона не прийняла та не подала документи, що підтверджують належність правовстановлюючого документа спадкодавцю. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Питання спадкування майна належного [PERSON] , яка померла [INFO] в даному випадку є самостійним предметом доказування, а тому не підлягає дослідженню в межах заявлених вимог. Проте, у зв`язку з наявністю розбіжностей щодо зареєстрованого та фактичного місця проживання спадкодавця, заявник [PERSON] позбавлена можливості іншим шляхом, крім як встановлення в судовому порядку факту постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, підтвердити факт її прийняття. Свідок [PERSON] , подав до суду письмові пояснення, в яких показав, що проживає по сусідству та із впевненістю зазначає, що [PERSON] проживала протягом п`яти років з матір`ю [PERSON] до самої її смерті, забезпечувала її побут, лікування, вела домашнє господарство. Свідок [PERSON] , подала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що [PERSON] у зв`язку із необхідністю догляду переїхала проживати до своєї матері [PERSON] . Купувала їй ліки, продукти харчування. За вказаних обставин, враховуючи заяву заінтересованої особи, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що під час розгляду справи, знайшли підтвердження обставини, на які посилаються заявниця, і вони є такими, що дозволяють встановити факт проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved