Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

У січні\~2025\~року представник\~позивача Старокостянтинівського\~районного споживчого\~товариства адвокат Козак І.О. звернувся до суду з позовом до [PERSON] і просить виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну Старокостянтинівському районному споживчому товариству 57/100 частки нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що складається із приміщень нежитлової будівлі магазину «А-1» з рампою «2» та включає в себе приміщення площами: бар (1-1) 208,5 кв.м; побутове приміщення (1-2) 4,4 кв.м; паливна (1-3) 2,6 кв.м; складське приміщення (1-4) 80,4 кв.м; коридор (1-5) 6,8 кв.м; вбиральня (1-6) 7,0 кв.м; комора (1-7) 4,6 кв.м; щитова (1-8) 1,6 кв.м; коридор (1-9) 8,9 кв.м; кухня (1-10) 21,7 кв.м; комора (1-11) 8,5 кв.м; складське приміщення (1-12) 18,2 кв.м, а всього загальною площею 373,2 кв.м. Визнати за позивачем право власності в цілому на вищезазначений об`єкт нерухомого майна, припинивши його право спільної часткової власності на 57/100 частки нежитлового приміщеня по [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що Старокостянтинівському районному споживчому товариству на праві спільної часткової власності належить 57/100 частки нежитлового приміщення (будівлі), що розташована за адресою: [ADDRESS] . Власником 43/100 частки нежитлового приміщення є відповідач по справі [PERSON] . Вказує, що належний позивачу та відповідачу нежитлова будівля фактично поділена на два відокремлених об`єкти нерухомості, які мають всі комунікації, окремі входи. Кожний із співвласників використовує свою частину приміщення для впровадження господарської діяльності. Позивач вирішив виділити свою частку нежитлового приміщення в натурі для офомлення права власності на окремий об`єкт нерухомого майна. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11.02.2025 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали не надала відзив на позов в порядку, визначеному ст.178 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що Старокостянтинівському районному споживчому товариству на праві спільної часткової власності належить 57/100 частки нежитлового приміщення (будівлі), розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.12.2009 року серії [NUMBER] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25580814 від 16.03.2010 року, серії ССТ № 667984 та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 27515166 від 04.10.2010 року, серії ССХ № 281480. Власником іншої частини домоволодіння є відповідач по справі [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 14.09.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Лавутою Т.О., зареєстровано в реєстрі за № 2963. Частка нежитлового приміщення кожного з них є фактично окремим об`єктом нерухомого майна - має самостійний вхід та комунікації. Частка нежитлової будівлі позивача складається із приміщень нежитлової будівлі магазину «А-1» з рампою «2» та включає в себе приміщення площами: бар (1-1) 208,5 кв.м; побутове приміщення (1-2) 4,4 кв.м; паливна (1-3) 2,6 кв.м; складське приміщення (1-4) 80,4 кв.м; коридор (1-5) 6,8 кв.м; вбиральня (1-6) 7,0 кв.м; комора (1-7) 4,6 кв.м; щитова (1-8) 1,6 кв.м; коридор (1-9) 8,9 кв.м; кухня (1-10) 21,7 кв.м; комора (1-11) 8,5 кв.м; складське приміщення (1-12) 18,2 кв.м, а всього загальною площею 373,2 кв.м Належна сторонам нежитлова будівля поділена на дві частини, кожна з яких утворює комплекс взаємоповязаних приміщень, які використовуються для впровадження господарської діяльності. Частини приміщення відокремлені стіною і мають окремі виходи. Кожна частина приміщення може бути виділена та функціонувати, як окремий самостійний об`єкт нерухомого майна. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці в праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна. Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт. Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна, утворюється два самостійних об`єкта майна. Аналіз змісту статей 356, 367, 364 ЦК України свідчить, що поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. Так, при поділі майно, що знаходиться у спільній частковій власності, розподіляється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. Натомість при виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі №336/1136/19, провадження №61-4521св21, які суд враховує на підставі частини 4 статті 263 ЦПК України при застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин. Згідно висновку КП «БТІ Старокостянтинівської міської ради» від 16.12.2024 року за № 29 щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, Старокостянтинівському районному споживчому товариству належить 57/100 частки нежитлової будівлі, розташованої за адресою: [ADDRESS] , й за технічними показниками даний об`єкт є відокремленим, має окремі входи та комунікації й може бути виділений в натурі в нежитлову будівлю із присвоєнням окремого поштового адресу із виділенням. Враховуючи викладене, а також те, що частки кожної із сторін є фактично окремими об`єктами нерухомого майна - мають самостійний вхід та комунікації й за технічними показниками нежитлову будівлю може бути поділено на самостійні об`єкти нерухомого майна, суд вважає за можливе на підставі ст.364 ЦК України виділити Старокостянтинівському районному споживчому товариству в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна 57/100 частку нежитлової будівлі, розташованої за адресою: [ADDRESS] , а саме нежитлова будівля магазину «А-1» з рампою «2», яка включає в себе приміщення площами: бар (1-1) 208,5 кв.м; побутове приміщення (1-2) 4,4 кв.м; паливна (1-3) 2,6 кв.м; складське приміщення (1-4) 80,4 кв.м; коридор (1-5) 6,8 кв.м; вбиральня (1-6) 7,0 кв.м; комора (1-7) 4,6 кв.м; щитова (1-8) 1,6 кв.м; коридор (1-9) 8,9 кв.м; кухня (1-10) 21,7 кв.м; комора (1-11) 8,5 кв.м; складське приміщення (1-12) 18,2 кв.м, а всього загальною площею 373,2 кв.м., а також визнати за позивачем право власності на виділену частку майна та припинивши йому право в спільній частковій власності. Вимог про стягнення судових витрат по справі позивачем не заявлено

Outcome: approved