Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Білецька І.М., звернувся до суду із позовом про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вказує, що він є сином [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Його батьки проживали як чоловік і жінка без офіційної реєстрації шлюбу. Також, [PERSON] є рідним братом [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації смертей бул оскладено відповідний актовий запис про смерть за №65. Місцем відкриття спадщини [PERSON] є [ADDRESS] , а часом відкриття спадщини [INFO] . За життя спадкодавець заповіту не залишив, спадщина відкрилась за законом. До складу спадщини ввійшли всі права та обов`язки померлого. За відсутності спадкоємців першої черги, позивач є єдиним спадкоємцем цієї спадщини за законом другої черги. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] вбачається, що в графі «батько» відомості про батька [PERSON] помилково вказано як « [PERSON] », а в графі «мати» відомості про матір [PERSON] вказано правильно як « [PERSON] ». Крім того, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що в графі «батько» відсутні відомості про батька [PERSON] , а в графі «мати» відомості про матір [PERSON] помилково вказано як « [PERSON] ». Отже, станом на сьогодні через відсутність належних підтверджуючих документів того, що [PERSON] , який помер [INFO] є рідним братом [PERSON] , [INFO] , заявник не може реалізувати своє право на спадщину, котра залишилась після смерті його рідного брата. Ухвалою судді від 27.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 13:00 год. 24.01.2025. 24.01.2025 підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 11:00 10.03.2025. \~ \~ \~ \~\~В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представниця [PERSON] подану заяву підтримали, просили її задоволити з підстав, викладених у ній. Від представника відповідача - сільського голови Павлівської сільської ради Володимирського району Андрія Сапожника надійшла заява про здійснення розгляду без участі представника. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України за загальним правилом неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Сторони скористалися наданим їм правом та, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявили клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. Відтак, підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішенняу справі №156/1592/24 Дослідивши зібрані в справі докази, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши письмові докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини. Судом встановлено, підтверджується наявними в справі доказами, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.02.1982, виданим Риковичівською сільською радою Волинської області, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11) Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.02.1968, виданим Риковичівською сільською радою 04.02.1968, матір`ю [PERSON] є [PERSON] , а в графі «батько» відсутні відомості про батька. (а.с.12) Згідно з свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Павлівської сільської ради 24.08.2023, [PERSON] [INFO] помер (а.с.13) Згідно з свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Риковичівської сільської ради Іваничівського району Волинської області, [PERSON] [INFO] померла (а.с.19) Згідно з свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Іваничівського району Волинської області, [PERSON] помер [INFO] (а.с.20) Згідно з довідкою виданою старостою Риковичівського старостинського округу [PERSON] , після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом є його брат [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався у виконавчому комітеті Павлівської сільської ради (а.с.14) Згідно з державним актом на право приватної власності на землю [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,95 га, яка розташована на території Риковичівської сільської ради Іваничівського району (а.с.16) 28.11.2024 та 29.11.2024 позивач звертався до Іваничівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] . Постановами завідувачки Іваничівською державною нотаріальною конторою Волинської області Кононенко Л.С. від 28.11.2024 та 29.11.2024 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,95 га, надану для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Риковичівської сільської ради Володимирського (колишнього Іваничівського) району Волинської області, у зв`язку із пропуском позивачем встановленого ст. 1270 ЦПК України строку для подання заяви про прийняття спадщини та з причини відсутності належних документів того, що померлий [PERSON] є рідним братом позивача (а.с.17-18). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили суду, що дійсно померлий [PERSON] був рідним братом [PERSON] , додатково вказали, що на момент смерті [PERSON] брати жили окремо в різних будинках, померлий своєї сім`ї не мав, [PERSON] мав прізвище батька, а в житті іменувався дівочим прізвищем матері. Згідно з п. 4.1 та п. 4.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Відповідно до п.7\~постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; Встановлення даного факту для позивача має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку прийняття спадщини, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Приписами п.1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(Рим, 04.11.1950 року) встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті\~6\~та статті\~13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При прийнятті рішення відповідно до\~ст. 80 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Позивач має намір прийняти та отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, однак на теперішній час позбавлений можливості реалізувати своє право. Разом з тим, у позасудовому порядку позивач вирішити це питання не має можливості. Статтею 1272 ЦК України передбачені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Оскільки через відсутність належних підтверджуючих документів того факту, що [PERSON] , який помер [INFO] , є рідним братом позивача по справі, він не може реалізувати своє право на спадщину, що залишилась після смерті його рідного брата. Отже, встановлення факту родинних відносин для позивача породжує юридичні наслідки щодо оформлення спадкового майна. \~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved