Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

Позивач інтереси якої представляє представник в березні 2025 року звернулась в суд з позовом до Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] , 1987 р.н., який помер [INFO] , тривалістю у шість місяців. Позов мотивує тим, що [INFO] помер син позивача [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть. Після смерті відкрилася спадщина на частку квартири. Строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті сина пропущено позивачем, оскільки у квітні 2024 року вона отримала травму через яку продовжує лікування і по даний час, сталась трагічна подія: один племінник загинув в ДТП та один племінник пропав безвісти з листопада 2024р. під час обов`язку по захисту України, у зв`язку з чим рідний брат позивача тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні. Звернулась до нотаріуса вчасно у шестимісячний строк, однак у день звернення не працювали державні реєстри, а повторно звернулася вже 11.02.2025р. із заявою та отримала відмова через пропуск строку. Позивач у судове засідання не з`явилась, однак її представником подано заяву за змістом якої позовні вимоги підтримала з мотивів зазначених у позовній заяві, просила їх задовольнити, розгляд справи здійснювати без їх участі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про час і дату судового засідання, однак подав 13.05.2025р. заяву про розгляд справи за відсутності представника, щодо задоволення поклався на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази, які надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер син позивача [PERSON] , 1987 р.н, що підтверджується Свідоцтвом про смерть. Після смерті відкрилася спадщина на: частку квартири в [ADDRESS] , яка належала за Свідоцтвом про приватизацію на праві спільної сумісної власності в рівних долях позивачу, її сину [PERSON] та чоловіку [PERSON] (помер у 2004р.), а також на квартиру за адресою по [ADDRESS] , яка належала на праві приватної власності сину [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу. У сина ні дружини, ні дітей не було, єдиним спадкоємцем є мама (позивач). Строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті сина як доводилось у позовній заяві було пропущено позивачем як спадкоємцем за законом\~ з поважних причин, оскільки у квітні 2024 року вона отримала травму, через яку продовжує лікування і по даний час, сталась трагічна подія: один племінник загинув в ДТП та один племінник пропав безвісти з листопада 2024р. під час обов`язку по захисту України, у зв`язку з чим рідний брат позивача тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується належними доказами у матеріалах даної цивільної справи. Звернулась до нотаріуса вчасно у шестимісячний строк усно, однак у день звернення не працювали державні реєстри, а повторно звернулася із заявою вже аж 11.02.2025р. через вказані вище події та отримала 11.02.2025р. відмову через пропуск строку Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини і протягом якого відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 2 ст. 1270 ЦК України передбачено, що якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: по-перше, у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; по-друге ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За вимогами ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи викладене, зважаючи, що позивач, який є спадкоємцем за законом першої черги, не змогла з поважних, об`єктивних та незалежних від неї причин в межах строку, відведеного для звернення, звернутися з відповідною заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що у встановленому порядку не спростовано, встановлення додаткового строку для прийняття спадщини є єдиним шляхом отримання спадкового майна, а тому суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved