Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 01.02.2022 р. між Акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк «Львів» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 16198/115/2022. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Банк зобов`язується надати у власність Позичальника грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених Крединим договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит і сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору, Кредит надається у сумі 277 844,58 грн., з умовою повернення в термін до 31.01.2025р. в порядку та відповідно до умов Кредитного договору. Згідно із п. 3.2 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує Банку фіксовану процентну ставку у розмірі 23,88% річних. 3 метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором між Позивачем та [PERSON] . 01.02.2022р. було укладено Договір поруки №16198/115/2022/Р-1, згідно з яким Поручитель зобов`язався перед Позивачем відповідати за належне, своєчасне і повне виконання усіх зобов`язань Позичальника за Кредитним договором (п. 1.2 Договору поруки). Згідно п. 2.2 Договору поруки, Поручитель та Позичальник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором. Відповідно до п. 2.3 Договору поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник, включаючи сплату основного боргу. процентів, неустойки, відшкодування збитків. Поручитель приймає на себе зобов`язання у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником зобов`язань перед Кредитором в терміни і згідно умов, передбачених Кредитним договором, погасити заборгованість в сумі наданого кредиту по Кредитному договору, нараховані по сумі наданого кредиту відсотки, неустойку (штраф, пеню), передбачені умовами Кредитного договору, а також інші боргові зобов`язання, що випливають з умов Кредитного договору (п. 2.1 Договору поруки). У випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань в цілому чи в будь-якій його частині перед Кредитором по Кредитному договору, Кредитор має право пред`явити вимогу до Поручителя про погашення Поручителем заборгованості в об`ємі боргових зобов`язань Позичальника перед Кредитором, що обумовлені Кредитним договором (п. 2.5 Договору поруки). Відповідно до п. 3.1 Договору поруки, за невиконання або неналежне виконання Поручителем своїх обов`язків по цьому Договору, Кредитор вправі вимагати від поручителя відшкодування завданих йому збитків та, крім того, сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в цей період, за кожен день прострочення. Прийняті на себе зобов`язання по кредитному договору банк виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит на суму, що зазначена в п.1.3 Кредитного договору. Факт отримання кредиту підтверджується меморіальним ордером №36937 від 01.02.2022 року. Представник позивача просив про розгляд справи за відсутності представника позивача, на підставі наявних матеріалів справи. Щодо заочного рішення не заперечував. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatismutandis, рішення у справі (AleksandrShevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законодавством порядку. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідачів не надійшло. Крім того, повідомлення відповідачів було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом встановлено наступні обставини. 01.02.2022р. між Акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк «Львів» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 16198/115/2022. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту №16198/115/2022 загальна заборгованість станом на 19.07.2024 року становить 204\~093,80 грн., з них 134\~018,92- сума заборгованості за кредитом, 70\~074,88 грн. сума заборгованості за відсотками. 01.02.2022 року між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] , [PERSON] укладено договір поруки №16198/115/2022/Р-1. Згідно меморіального ордеру №36937 від 01.02.2022 року АТ АКБ «Львів» на рахунок отримувача передано кошти в сумі 277\~844, 58 грн. Лист-вимога про дострокове виконання зобов`язання від 10 червня 2024 року направлено на адресу [PERSON] . Лист-вимога від 10 червня 2024 року направлено на адресу [PERSON] . Відповідно до ст. ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом ст. ст. 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст. 554 ЦК України особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1 та 2 статті 612 Цивільного кодексу України визначено,що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В ч. 3 ст. 2 ЦПК України в якості загальних засад (принципами) цивільного судочинства вказано змагальність сторін; диспозитивність. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Таким чином саме на відповідача на підставі принципу змагальності цивільних процесуальних відносин покладено обов`язок на спростування доводів позивача щодо порушення його прав. Однак відповідачі не подали суду будь-якого заперечення правових підстав позову, не подали розрахунку на спростування розрахунку позивача. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: approved