Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.11.2024 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на 1/6 частину квартири в порядку спадкування за законом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2024 року дану цивільну справу було розподілено судді Дарницького районного суду м. Києва Колеснику О.М. (т.1, а.с.58). Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Колесника О.М. від 20.11.2024 року було відкрито провадження по даній справі, призначено справу в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання (т.1, а.с.60-61). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 5.03.2025 року у підготовчому провадженні було витребувано у АТ „Кристалбанк" документи, які подавалась для верифікації, ідентифікації та походження грошових коштів клієнта [PERSON] при здійсненні платежу, а також у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Любенко Т.М. копію спадкової справи №2/2023 на майно померлого [INFO] [PERSON] (т.1, а.с.188-189). 15.04.2025 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було закрито підготовче провадження у справі, а справу призначено до судового розгляду по суті на 6.05.2025 року (т.2, а.с.88-89). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, пояснивши, що позивач [PERSON] є рідною донькою померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . 16.01.2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Любенко Т.М. було заведено спадкову справу №2/2023 на майно померлого [PERSON] . Спадкоємцями померлого є три особи: позивач [PERSON] - донька померлого, відповідач [PERSON] - дружина померлого та 3-тя особа [PERSON] - син померлого. 5.08.2023 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про поділ спадщини, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Любенко Т.М. та зареєстрований у реєстрі за №636. Відповідно до умов зазначеного договору вказані спадкоємці погодили та вирішили визначити частки окремо кожному у майні, яке входить до складу спадкової маси. 5.08.2023 року [PERSON] подала приватному нотаріусу Любенко Т.М. заяву про прийняття спадщини у отримала у власність 1/4 частину садового будинку [ADDRESS] ; 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0598 га, кадастровий номер 8000000000:96:040:0050, розташованої по [ADDRESS] ; 1/4 частини автомобіля „Hyundai Tucson", 2018 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . Однак в подальшому позивачу стало відомо, що померлий [PERSON] та відповідач [PERSON] , перебуваючи між собою в зареєстрованому шлюбі, набули у власність квартиру [ADDRESS] , яка була придбана 6.12.2021 року за згодою померлого. Таким чином, вказане нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] і після смерті [PERSON] частка останнього підлягає поділу між спадкоємцями. 27.08.2024 року позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Любенко Т.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири [ADDRESS] , проте постановою від 27.08.2024 року приватний нотаріус відмовила позивачу у видачі вказаного свідоцтва та вчиненні реєстраційних дій, оскільки [PERSON] не надала оригіналу правоустановчого документу про належність померлому на праві власності даної квартири або її частки. За таких обставин позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] з 2015 року до 2022 року. Після смерті [PERSON] у нього залишилась донька [PERSON] та син [PERSON] . Дійсно 5.08.2023 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про поділ спадщини, яка належала подружжю на праві власності, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Любенко Т.М. В той же час, квартира [ADDRESS] , яка була придбана в період зареєстрованого шлюбу, однак вона не є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , так як була придбана за особисті кошти відповідача. Так, 6.12.2021 року між [PERSON] та АТ „Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Фенікс" був укладений договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нікольською-Пукас А.В. та зареєстрований у реєстрі за №3903. За умовами даного договору продавець - АТ „Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Фенікс" передав належну йому на праві власності, а покупець - [PERSON] прийняла у власність квартиру [ADDRESS] , загальною площею 34,60 м2, яка складається з однієї житлової кімнати площею 15,30 м2. Дане нерухоме майно дійсно придбане відповідачем в період шлюбу з [PERSON] , однак за особисті її кошти, що були отримані від купівлі-продажу квартири у м. Первомайську, Харківської області, отримання частини коштів відповідачем від її колишнього чоловіка [PERSON] з метою придбання цієї квартири для їх сина [PERSON] . А саме: 21.03.2018 року на підставі договору купівлі-продажу квартири [PERSON] продала, а [PERSON] придбала трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] , а також 2.06.2018 року на підставі розписки [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 25 000 доларів США з метою придбання квартири для їх спільного сина [PERSON] . Крім того, 8.08.2018 року між АТ „Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Фенікс" як майбутнім продавцем, та [PERSON] , як майбутнім покупцем, був укладений попередній договір №4572/СЛ5/259 купівлі-продажу квартири, згідно умов якого сторони зобов`язались у майбутньому укласти договір купівлі-продажу об`єкту - квартири [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що [PERSON] на той час проживав у м. Харкові, підписантом та безпосереднім платником за даним попереднім договором була відповідач [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої 2.08.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.А. та зареєстрованої у реєстрі за №1428. Далі, на виконання умов попереднього договору 8.08.2018 року за рахунок власних коштів відповідач здійснила передплату в сумі 877 792 грн. 68 коп. з призначенням платежу: забезпечувальний авансовий платіж за об`єкт згідно з попереднім договором №4572/СЛ5/259 купівлі-продажу квартири від 8.08.2018 року, [PERSON] , довіреність №1428 від 2.08.2018 року, без ПДВ (не за ЦП) ч/з [PERSON] . Це є належним та достатнім доказом того, що спірна квартира придбана за особисті грошові кошти [PERSON] та [PERSON] і не були спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] 22.06.2021 року між АТ „Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Фенікс", [PERSON] та [PERSON] був укладений договір відступлення до попереднього договору №4572/СЛ5/259 купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нікольською-Пукас А.В. та зареєстрованого у реєстрі за №390. На підставі даного договору відступлення АТ „Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Фенікс" надає згоду [PERSON] на переуступку (відступлення) всього комплексу прав та обов`язків як сторони (майбутнього покупця) за попереднім договором від 8.08.2018 року на користь [PERSON] . Таким чином, позивач [PERSON] не має права на будь-яку частку в порядку спадкування за законом на вказану спірну квартиру, а тому в задоволенні даного позову необхідно відмовити в повному обсязі. 3-тя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Любенко Т.М. в судові засіданняне з'явилась, про розгляд справи була неодноразово повідомлена судом належним чином, але у направлених заявах до суду просила розглянути справу у її відсутність (т.1, а.с.65; 175; т.2, а.с.1; 94). 3-тя особа: [PERSON] в судові засіданнятакож не з'явився жодного разу, про розгляд справи був неодноразово повідомлений судом належним чином згідно діючого законодавства (т.1, а.с.77; 88; 158; 166-167; 193; т.2, а.с.92), з заявами до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.41 Конституції України, ч.1, ст.321 ЦК України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась в 1997 році відповідно до Закону України від 17.07.1997 року №475-ВР „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2; 4; 7; 11 Конвенції" право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, батьками [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Нікополя, Дніпропетровської області є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження [NUMBER] (т.1, а.с.11; т.2, а.с.25) та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (т.2, а.с.12, зворот. бік - 14). В останньому документі зазначено, що прізвище батька, матері та дитини змінено зі „ [PERSON] " на „ [PERSON] " (т.2, а.с.13, зворот. бік). Батьки позивача [PERSON] та [PERSON] уклали між собою шлюб 23.04.1993 року, який був зареєстровим у Довгинцівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №212 (т.2, а.с.14-15), а розірваний 26.01.2006 року Дарницьким районним управлінням юстиції у м. Києві, актовий запис №80 (т.2, а.с.15). Як свідчить ксерокопія свідоцтва про народження [NUMBER] третя особа по справі [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Нікополя, Дніпропетровської області, є рідним сином [PERSON] та [PERSON] (т.2, а.с.18). Вказані відомості містяться і у повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (т.2, а.с.18, зворот. бік - 20). В подальшому 16 грудня 2015 року [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Лубни, Полтавської області та [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Ухта, республіки комі, російської федерації, уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №3410. Вказане підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб (т.2, а.с.8) та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (т.2, а.с.11-12). В останньому документі відомості про розірвання вказаного шлюбу відсутні. Вказані вище обставини не заперечувались і були визнані всіма учасниками справи, тому не підлягають доказуванню при розгляді даної цивільної справи в порядку ч.1, ст.82 ЦПК України. 8.08.2018 року між АТ „Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Фенікс" як майбутнім продавцем, та [PERSON] , як майбутнім покупцем, був укладений попередній договір №4572/СЛ5/259 купівлі-продажу квартири, згідно умов якого сторони зобов`язались у майбутньому укласти договір купівлі-продажу об`єкту - квартири [ADDRESS] (т.1, а.с.110-115). Від імені [PERSON] , який на той час проживав у м. Первомайську, Харківської області, діяла відповідач [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої 2.08.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.А. та зареєстрованої у реєстрі за №1428. Як вбачається з ксерокопії свідоцтва про народження [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Первомайська, Харківської області є [PERSON] та [PERSON] (т.1, а.с.126), відповідач по справі. На виконання умов попереднього договору 8.08.2018 року відповідач [PERSON] здійснила сплату грошових коштів в сумі 877 792 грн. 68 коп. з призначенням платежу: забезпечувальний авансовий платіж за об`єкт згідно з попереднім договором №4572/СЛ5/259 купівлі-продажу квартири від 8.08.2018 року, [PERSON] , довіреність №1428 від 2.08.2018 року, без ПДВ (не за ЦП) ч/з [PERSON] (т.1, а.с.123). 22.06.2021 року між АТ „Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Фенікс", [PERSON] та [PERSON] був укладений договір відступлення до попереднього договору №4572/СЛ5/259 купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нікольською-Пукас А.В. та зареєстрований у реєстрі за №2138 (т.1, а.с.104-105). На підставі даного договору відступлення АТ „Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Фенікс" надає згоду [PERSON] на переуступку (відступлення) всього комплексу прав та обов`язків як сторони (майбутнього покупця) за попереднім договором від 8.08.2018 року на користь [PERSON] , а остання приймає на себе весь комплекс прав та обов`язків [PERSON] за попереднім договором (п.3.1 договору). За п.3.3 даного договору з моменту укладення цього договору сторона-2 ( [PERSON] ) втрачає право на грошові кошти, що були нею (ним) сплачені на користь сторони-1 (АТ „Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Фенікс") на підставі попереднього договору. Зазначені кошти визнаються такими, що сплачені стороною-3 ( [PERSON] ). За змістом п.3.4 договору з моменту укладення цього договору всі дії, що вчинені стороною-2 ( [PERSON] ) за договором-1, вважаються такими, що вчинені стороною-3 ( [PERSON] ). За п.4.4 даного договору сторона-3 ( [PERSON] ) підписує даний договір та вчиняє відповідний правочин за згодою її чоловіка - [PERSON] , з яким вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Зазначена згода підтверджується заявою, посвідченою 22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нікольською-Пукас А.В. та зареєстрованою у реєстрі за №2137. Ця заява доведена до відома сторони-1 (АТ „Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Фенікс") та сторони-2 ( [PERSON] ) (т.1, а.с.104-105). 6.12.2021 року між [PERSON] та АТ „Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Фенікс" був укладений договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нікольською-Пукас А.В. та зареєстрований у реєстрі за №3903 (т.1, а.с.18-19). За умовами даного договору (п.1) продавець - АТ „Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Фенікс" передав належну йому на праві власності, а покупець - [PERSON] , перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, прийняла у власність квартиру [ADDRESS] , загальною площею 34,60 м2, яка складається з однієї житлової кімнати площею 15,30 м2. Згідно п.10 договору купівлі-продажу квартири Покупець ( [PERSON] ) стверджує, що вона отримала згоду її чоловіка - [PERSON] , яка викладена у формі заяви, справжність підпису на якій засвідчено 22.06.2021 року Нікольською-Пукас А.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №2137. Ця заява доведена до відома продавця (АТ „Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Фенікс") (т.1, а.с.19). Таким чином, судом достеменно встановлено, що як при укладанні договору відступлення до попереднього договору №4572/СЛ5/259 купівлі-продажу квартири від 22.06.2021 року, так і при укладенні договір купівлі-продажу спірної квартири від 6.12.2021 року відповідач [PERSON] , яка була стороною обох договорів, в обов`язковому порядку отримувала згоду на укладення обох зазначених правочинів від свого чоловіка [PERSON] , оформлену у вигляді нотаріально посвідченої заяви. Відповідно до ч.1, ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] [PERSON] помер у віці 64 років в м. Києві, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 5.01.2023 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №408 (т.2, а.с.5, зворот. бік). Згідно довідки про причину смерті від [INFO] [PERSON] помер від злоякісного новоутворення шлунка (т.2, а.с.6). Згідно ч.1, ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За приписами ч.1, ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на його майно, яке належало йому на праві власності. 16.01.2023 року після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Любенко Т.М. була відкрита спадкова справа №2/2023 (т.2, а.с.2-82). Відповідно до матеріалів зазначеної спадкової справи спадкоємцями померлого [PERSON] є три особи: позивач [PERSON] - донька померлого, відповідач [PERSON] - дружина померлого та 3-тя особа [PERSON] - син померлого. 5.08.2023 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про поділ спадщини, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Любенко Т.М. та зареєстрований у реєстрі за №636. Відповідно до умов зазначеного договору вказані спадкоємці погодили та вирішили визначити частки окремо кожному у майні, яке входить до складу спадкової маси: квартира [ADDRESS] ; 1/2 частина садового будинку [ADDRESS] ; земельна ділянки, площею 0,0598 га, кадастровий номер 8000000000:96:040:0050, розташованої по [ADDRESS] ; 1/2 частина автомобіля „Hyundai Tucson", 2018 року випуску, д.н.з. [NUMBER] (т.1, а.с.12-13). З приводу відповідних часток у спадщині на підставі вказаного договору [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за законом (т.1, а.с.14-15). Як встановлено судом на момент смерті [PERSON] його дружині [PERSON] , з якою він перебував у зареєстрованому шлюбі по день смерті, належала на праві власності квартира [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1, а.с.16-17). Згідно ч.1, ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як роз`яснює п.п.2-3, п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування" спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. За змістом п.п.4.15, п.4, гл.10, розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 - видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно вимог п.п.4.21., п.4, глави 10, розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 - при оформленні спадщини нотаріус зобов`язаний з поданих спадкоємцями документів встановити, що майно може бути спільною сумісною власністю подружжя для подальшої видачі свідоцтва про право власності на 1/2 частку в такому майні тому з подружжя, який пережив спадкодавця і має право на 1/2 частку. Вважаючи, що вказане нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] і після смерті [PERSON] частка останнього підлягає поділу між спадкоємцями, 27.08.2024 року позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Любенко Т.М. з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири [ADDRESS] . Проте постановою від 27.08.2024 року приватний нотаріус Любенко Т.М. відмовила позивачу у видачі вказаного свідоцтва та вчиненні реєстраційних дій, оскільки [PERSON] не надала оригіналу правоустановчого документу про належність померлому на праві власності даної квартири або її частки (т.1, а.с.21). Як передбачає ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. За змістом п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 „Про судове рішення у цивільній справі" рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі. З матеріалів спадкової справи №2/2023, наданих суду приватним нотаріусом Любенко Т.М., станом на 3.04.2025 року вбачається відсутність будь-яких правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] (т.2, а.с.2-82). За змістом ч.1-3, ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як наголошує ч.1, ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Як стверджує відповідач та її представник вказана спірна квартира [ADDRESS] є власністю [PERSON] , оскільки придбана за особисті грошові кошти відповідача, отримані на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21.03.2018 року, за яким [PERSON] продала, а [PERSON] придбала трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] , а також на підставі розписки від 2.06.2018 року, згідно якої [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 25 000 доларів США з метою придбання квартири для їх спільного сина [PERSON] . За приписами ч.2-4, ст.65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. 3. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. 4. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Суд не може покласти в основу рішення такі ствердження вказаних учасників справи, оскільки відповідач та її представник не надали судові доказів, що саме ті грошові кошти, отримані [PERSON] від продажу квартири в м. Первомайську, Харківської області та за розпискою від її колишнього чоловіка [PERSON] , були перераховані на розрахунковий ранунок АТ „Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Фенікс" на виконання умов попереднього договору №4572/СЛ5/259 купівлі-продажу квартири від 8.08.2018 року, при цьому вказані ствердження спростовуються текстом договору відступлення до попереднього договору №4572/СЛ5/259 купівлі-продажу квартири від 22.06.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нікольською-Пукас А.В., в якому зазначено, що з моменту укладення цього договору сторона-2 ( [PERSON] ) втрачає право на грошові кошти, що були нею (ним) сплачені на користь сторони-1 (АТ „Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Фенікс") на підставі попереднього договору, зазначені кошти визнаються такими, що сплачені стороною-3 ( [PERSON] ), а за змістом п.3.4 договору з моменту укладення цього договору всі дії, що вчинені стороною-2 ( [PERSON] ) за договором-1, вважаються такими, що вчинені стороною-3 ( [PERSON] ), а також спростовуються цим договором відступлення та договором купівлі-продажу квартири від 6.12.2021 року, в тексті яких відсутні пункти з посиланням на те, що [PERSON] купує спірну квартиру за грошові кошти, отримані на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21.03.2018 року, за яким [PERSON] продала трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] , а також на підставі розписки від 2.06.2018 року, згідно якої [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 25 000 доларів США з метою придбання квартири для їх спільного сина [PERSON] . Крім того, в тексті обох вказаних договорів містяться пункти про надання письмової згоди [PERSON] на укладення зазначених правочинів її чоловіком [PERSON] у вигляді нотаріально посвідчених заяв, що свідчить про набуття [PERSON] спірної квартири у спільну сумісну власність з чоловіком [PERSON] на підставі ст.65 СК України. Як регламентує ч.1, ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки позивач [PERSON] як спадкоємиця першої черги майна померлого [PERSON] , який був її рідним батьком, мала право на 1/6 частину спадкового майна (спірну квартиру) разом з іншими спадкоємцями: [PERSON] та [PERSON] , при цьому відповідач [PERSON] заперечувала таке право позивача, а після смерті батька позивача [PERSON] відповідач не надала правоустановчий документ на спірну квартиру приватному нотаріусу [PERSON] , вважаючи цю квартиру об`єктом її особистої приватної власності, тому саме за [PERSON] необхідно визнати право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину квартири [ADDRESS] . Інша 1/6 частина спірної квартири належить в порядку спадкування за законом 3-ій особі [PERSON] , а відповідачці - (1/2 частина + 1/6 частина). Згідно ст.133; 141 ЦПК України оскільки суд задовольняє позов в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3 066 грн. 67 коп. судового збору, сплаченого останньою при зверненні до суду з даним позовом, що підтверджено документально (т.1, а.с.8).

Outcome: approved