Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

У провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області перебуває цивільна справу №\~314/6268/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , Головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області, треті особи: Запорізька окружна прокуратура Запорізької області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Михайло-Лукашівська сільська рада Запорізького району Запорізької області, про визнання права власності в порядку спадкування, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Ухвалою суду від 05.08.2020 цивільну справу № 314/6268/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності, та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності прийнято у провадження судді Мануйлової Н. Ю. на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку. У підготовчому судовому засіданні представником відповідача було подано уточнену позовну заяву [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] , Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: орган опіки та піклування Вільнянської райдержадміністрації Запорізької області, Токмацька місцева прокуратура Запорізької області, Вільнянська державна нотаріальна контора, яка за своїм змістом є заявою про зміну предмету позову. У даній заяві представник відповідача просила суд: визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право засновника Селянського (фермерського) господарства «Рябуха М. В.» у розмірі його частини, яке належало її батьку [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , яка складається із: житловий будинок літ. А; відкрита веранда літ. а, сарай літ. Б; фундамент під душ літ. В; паркани № №1, 2, 3; стіни підпірні № 4, що належали її батьку [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на частину земельної ділянки площею 0,15 га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 2321583600:03:001:0119 відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД № 990842, що належала [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від31.07.2009, справа № 2-1032/2009. Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] батько відповідачки [PERSON] , помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, яке складається із 1/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; з частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , земельної ділянки на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, прощею 9,79 га, правовстановлюючі документи на які втрачено, тому відповідачка змушена звернутися із зустрічним позовом до суду. Крім того, батько відповідачки [PERSON] [PERSON] був єдиним засновником СФГ «Рябуха М.\~В.». 02.10.2001 між СФГ «Рябуха Максима Володимирович» та СФГ «Сорко Любов Василівна» був укладений договір № 1 про спільну діяльність. Дане господарство є не припиненим та продовжує здійснювати господарську діяльність. В усній формі державний нотаріус повідомив відповідачці про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цілісний майновий комплекс, оскільки невизначений склад майна цього господарства та відсутнє право власності на спірну земельну ділянку, передану фермерському господарству. Проте представник відповідача зазначила, що у випадку смерті засновника (члена) селянського (фермерського) господарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена). За наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його засновником, членами спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника (члена), якому належала відповідна частка у статутному (складеному) капіталі. 15.03.2023 до суду надійшла уточнена позовна заява позивачки [PERSON] до [PERSON] , Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, треті особи: Токмацька місцева прокуратура Запорізької області, [PERSON] , [PERSON] , яка за своїм змістом фактично є заявою про зміну предмету позову, у якій позивачка просила суд визнати за нею в порядку спадкування після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] , прав засновника фермерського господарства\~«Рябуха Максим\~Володимирович». Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, яке складається із 1/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , з частини житлового будинку адресою: [ADDRESS] , земельної ділянки на території Максимівської (тепер Михайло-Лукашівської) сільської ради Вільнянського (Запорізького) району Запорізької області, площею 9,79 га, кадастровий номер 2321583000:01:001:0018. За життя [PERSON] був засновником та головою Селянського фермерського господарства «Рябуха Максим Володимирович», ідентифікаційний код юридичної особи 31654628, що підтверджується Статутом селянського (фермерського) господарства «Рябуха Максим Володимирович» та Свідоцтвом про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності- юридичної особи, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] . У позивачки [PERSON] , як спадкоємиці немає іншої можливості визнати майнові права засновника у порядку спадкування за законом, ніж шляхом звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування після смерті спадкодавця прав засновника селянського (фермерського) господарства. У судовому засіданні 17.08.2023 було задоволено клопотання представника відповідача, у зв`язку з тим, що 09.09.2022 [PERSON] , в інтересах якої діяла її мати [PERSON] , досягла повноліття та набула повної цивільної дієздатності, замінено [PERSON] на належного відповідача [PERSON] . Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 17.08.2023 залучено до участі у справі третю особу Михайло-Лукашівську сільську раду Запорізької області. Позовна заява [PERSON] обґрунтована тим, що [INFO] помер її син [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований та проживав разом з нею. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, яке складається з 1/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , з частини житлового будинку адресою: [ADDRESS] , земельної ділянки на території Максимівської (тепер Михайло-Лукашівської) сільської ради Вільнянського (Запорізького) району Запорізької області, площею 9,79 га, кадастровий номер 2321583000:01:001:0018. За життя [PERSON] був засновником та головою Селянського фермерського господарства «Рябуха Максим Володимирович», ідентифікаційний код юридичної особи 31654628, що підтверджується Статутом селянського (фермерського) господарства «Рябуха Максим Володимирович» та Свідоцтвом про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності- юридичної особи, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] . Дата реєстрації СФГ «Рябуха Максим Володимирович» 16 серпня 2001 року в журналі обліку реєстраційних справ за № 0214087000010125. Державний акт на право постійного користування землею І-ЗП № 011901 видано [PERSON] на підставі рішення Вільнянської (Запорізької) районної Ради народних депутатів Вільнянського (Запорізького) району Запорізької області № 10 від 02 грудня 1999 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 1041 від 10 вересня 2001 року. З моменту створення СФГ «Рябуха Максим Володимирович» відбулася фактична заміна постійного землекористувача, і обов`язки останнього перейшли до селянського (фермерського) господарства з дня його державної реєстрації. Державна реєстрація права постійного користування земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства за його засновником не змінює вказаний висновок, оскільки після державної реєстрації такого господарства саме воно як суб`єкт підприємницької діяльності могло використовувати відповідну ділянку за її цільовим призначенням, тобто бути постійним користувачем. Відповідно з часу державної реєстрації цього господарства воно повноважне зареєструвати за собою право постійного користування земельною ділянкою, яку раніше для ведення селянського (фермерського) господарства отримав його засновник. У позивачки [PERSON] як спадкоємиці немає іншої можливості визнати майнові права засновника у порядку спадкування за законом, ніж шляхом звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування після смерті спадкодавця прав засновника селянського фермерського господарства. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Сашков М. В. підтримав позовні вимоги, просив визнати за позивачкою [PERSON] 1/2 прав засновника фермерського господарства «Рябуха Максим Володимирович», зазначив, що він та позивачка визнають зустрічний позов. Представник відповідача\~ [PERSON] \~ адвокат\~Ведмедовська Г.\~О.\~підтримала позовні\~вимоги,\~заявлені у\~зустрічній позовній\~заяві,\~зазначила,\~що первісний\~позов визнають,\~ні відповідачем,\~ні третіми\~особами не\~надано суду\~доказів про\~те,\~що фермерське господарство «Рябуха Максим Володимирович» припинило своє існування. Представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області Гайдаржийський В. С. просив суд відмовити у задоволенні первісного та зустрічного позову, зазначив, що ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області не є належним відповідачем у справі, оскільки справа стосується спадкових правовідносин та будь-яких позовних вимог до нього не пред`явлено. Представник третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] адвокат Зіменко О. В. просила суд відмовити у задоволенні первісного та зустрічного позову, оскільки відсутній предмет спору: земельної ділянки з кадастровим номером 2321583000:01:001:0018 не існує. Представник третіх осіб [PERSON] , [PERSON] адвокат Кокін А. Ж. підтримав позицію представника третіх осіб адвоката Зіменко О. В., просив суд відмовити у задоволенні первісного та зустрічного позову, зазначив, що право постійного користування земельною ділянкою скасовано, оскільки Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою визнано нечинним. Представник третьої особи Михайло-Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Прокурор Гайдаржийський В. С. у судовому засіданні зазначив, що з часу виникнення спірних правовідносин змінилася судова практика, тому щодо первісного та зустрічного позову покладається на розсуд суду. Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що у вересні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, який протягом розгляду справи уточнювала, до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на об`єкти нерухомості: 1/3 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , 1/2 частку від 1/2 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , 1/2 частку від 1/2 частини земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , визнати за нею право на довічне успадковуване володіння та користування земельною ділянкою на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, площею 9,79 га, яка належала [PERSON] , котрий помер [INFO] , на підставі державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею 000356, виданого Вільнянською районною радою народних депутатів 30 грудня 1992 року, та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за №405. У жовтні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на об`єкти нерухомості: 1/3 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, площею 9,79 га. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 грудня 2016\~року визнано мирову угоду між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони, на таких умовах: 1) Відповідач [PERSON] , яка діє як законний представник від імені та в інтересах своєї малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , визнає право [PERSON] на спадкове майно після смерті її сина [PERSON] , який помер [INFO] . 2) Позивач [PERSON] визнає право [PERSON] , [INFO] , на спадкове майно після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . 3) Позивач [PERSON] відмовляється від позову про визнання права власності в порядку спадкування на все майно і погоджується оформити спадщину разом з іншим спадкоємцем [PERSON] , [INFO] . 4) Відповідач [PERSON] , яка діє як законний представник від імені та в інтересах своєї малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , погоджується оформити спадщину разом із [PERSON] . 5) Сторони домовились визнати права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , наступним чином з відповідним розподілом: за [PERSON] визнається право власності на нерухоме майно, а саме на 1/3 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що складається із: жилий будинок літ.А; сараї літ.літ. Г, Д, Е, К, Б; вбиральня літ.В; басейн № 3; колодязь № 4; ворота № 1; паркан № 2; паркан № 5; хвіртка № 6; паркан № 7; гараж літ.Л; що належала [PERSON] , котрий помер [INFO] ; за [PERSON] визнається право постійного користування земельною ділянкою на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, площею 9,79 га, що належала [PERSON] , помер [INFO] , на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії І-ЗП № 011901, виданого Вільнянською районною радою народних депутатів Запорізької області 10 вересня 2001 року, цільове призначення земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства; за [PERSON] визнається право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , складається із: жилий будинок літ.А; відкрита веранда літ.а; сарай літ.Б; фундамент під душ літ.В; паркани №№ 1, 2, 3; стіни підпірні № 4, що належала [PERSON] , який помер [INFO] ; за [PERSON] визнається право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,15 га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 2321583600:03:001:0119, відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯД № 990842, що належала [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 31 липня 2009 року, справа №2-1032/2009;. 6) Мирова угода є підставою для реєстрації відповідними державними органами права власності [PERSON] та [PERSON] на нерухоме майно, зазначене в мировій угоді, та внесення в наявні правовстановлюючі документи на дане нерухоме майно відповідних записів. Провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності, та позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності закрито, оскільки сторони уклали мирову угоду, яка визнана судом. Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 30.05.2018 ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.12.2016 скасовано, передано справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.03.2020 з метою забезпечення позову [PERSON] , [INFO] , РНОКПП (ІПН) [NUMBER] , про визнання права власності накладено арешт (заборону відчуження будь-яким способом) на земельні ділянки із кадастровими номерами 2321583000:01:001:0018, 2321583000:01:003:0090, 2321583000:01:003:0091, 2321583000:01:003:0092, 2321583000:01:003:0093, 2321583000:01:003:0094, розташовані на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, які належать державі Україна в особі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області (ЄДРПОУ 39820689, вул.Українська, буд.50, м.Запоріжжя); заборонено ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області (ЄДРПОУ 39820689, вул.Українська, буд.50, м.Запоріжжя), будь-яким органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження в галузі земельних відносин, у т.ч. щодо розпорядження землями, вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження в будь-який спосіб, продажу, міну, дарування, передачу в управління, передачу в ренту, передачу в заставу, передачу в іпотеку, передачу в найм (оренду), передачу в позичку, внесення до статутного капіталу господарського товариства, передачу в якості відступного, передачу в якості боргу, відносно земельних ділянок із кадастровими номерами 2321583000:01:001:0018, 2321583000:01:003:0090, 2321583000:01:003:0091, 2321583000:01:003:0092, 2321583000:01:003:0093, 2321583000:01:003:0094, розташованих на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, які належать державі Україна в особі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області (ЄДРПОУ 39820689, вул.Українська, буд.50, м.Запоріжжя). Ухвалою суду від 10.04.2020 з метою забезпечення позову [PERSON] , [INFO] , РНОКПП (ІПН) [NUMBER] , про визнання права власності: накладено арешт (заборону відчуження будь-яким способом) на земельну ділянку із кадастровим номером 2321583000:01:003:0095, розташовану на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, яка належать державі Україна в особі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області (ЄДРПОУ 39820689, вул.Українська, буд.50, м.Запоріжжя); заборонено ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області (ЄДРПОУ 39820689, вул.Українська, буд.50, м.Запоріжжя), будь-яким органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження в галузі земельних відносин, у т.ч. щодо розпорядження землями, вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження в будь-який спосіб, продажу, міну, дарування, передачу в управління, передачу в ренту, передачу в заставу, передачу в іпотеку, передачу в найм (оренду), передачу в позичку, внесення до статутного капіталу господарського товариства, передачу в якості відступного, передачу в якості боргу, відносно земельної ділянки із кадастровим номером 2321583000:01:003:0095, розташованої на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, яка належить державі Україна в особі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області (ЄДРПОУ 39820689, вул.Українська, буд.50, м.Запоріжжя). Ухвалою суду від 05.08.2020 цивільну справу № 314/6268/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності, та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності прийнято у провадження судді [PERSON] на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку. 05.05.2025 представником відповідача було подано уточнену позовну заяву [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] , Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: орган опіки та піклування Вільнянської райдержадміністрації Запорізької області, Токмацька місцева прокуратура Запорізької області, Вільнянська державна нотаріальна контора, яка за своїм змістом є заявою про зміну предмету позову. У даній заяві представник відповідача просила суд: визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право засновника Селянського (фермерського) господарства «Рябуха М. В.» у розмірі його частини, яке належало її батьку [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , яка складається із: житловий будинок літ. А; відкрита веранда літ. а, сарай літ. Б; фундамент під душ літ. В; паркани № №1, 2, 3; стіни підпірні № 4, що належали її батьку [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на частину земельної ділянки площею 0,15 га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 2321583600:03:001:0119 відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД № 990842, що належала [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від31.07.2009, справа № 2-1032/2009. Згідно з наказом Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 17.02.2020 № 8-1179/15-20-СГ [PERSON] надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області за межам населених пунктів, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності. Державний акт на право постійного користування землею серії І-ЗП № 011901, зареєстрований за № 1041, визнано таким, що втратив чинність. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 01.04.2020 № 8-2736/15-20-СГ передано у власність [PERSON] земельну ділянку, загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер 2321583000:01:003:0092), для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, за межами населеного пункту. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 01.04.2020 № 8-2726/15-20-СГ передано у власність [PERSON] земельну ділянку, загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер 2321583000:01:003:0091), для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, за межами населеного пункту. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 01.04.2020 № 8-2729/15-20-СГ передано у власність [PERSON] земельну ділянку, загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер 2321583000:01:003:0093), для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, за межами населеного пункту. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 01.04.2020 № 8-2731/15-20-СГ передано у власність [PERSON] земельну ділянку, загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер 2321583000:01:003:0094), для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, за межами населеного пункту. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 01.04.2020 № 8-2725/15-20-СГ передано у власність [PERSON] земельну ділянку, загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер 2321583000:01:003:0095), для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, за межами населеного пункту. Згідно з\~витягом \~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~про реєстрацію\~іншого речового\~права,\~за реєстраційним\~номером об`єкта\~нерухомого майна\~2066776623215\~номер запису\~про інше\~речове право:\~36226776\~зареєстровано договір\~оренди земельної\~ділянки кадастровий номер 2321583000:01:003:0095, орендар [PERSON] . У зв`язку із зазначеними обставинами 05.05.2021 до участі у справі залучено третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою суду\~від 05.05.2021 провадження у справі 314/6268/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , заінтересовані особи: Запорізька окружна прокуратура Запорізької області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування зупинено до набрання законної сили судового рішення по справі № 314/3995/20 за позовом Селянського (фермерського) господарства «Сорко Любов Василівна» та Селянського (фермерського) господарства «Рябуха Максим Володимирович» до Головного Управління Держземагества у Запорізькій області, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання дій протиправними та скасування наказів. Ухвалою суду від 28.09.2022 поновлено провадження у справі № 314/6268/16-ц. 15.03.2023 до суду надійшла уточнена позовна заява позивачки [PERSON] до [PERSON] , Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, треті особи: Запорізька окружна прокуратура Запорізької області, [PERSON] , [PERSON] , яка фактично є заявою про зміну предмету позову, у якій позивачка просила суд визнати за нею в порядку спадкування після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] , права засновника фермерського господарства «Рябуха Максим Володимирович». \~ \~ \~ \~ [INFO] помер [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 12.10.2012). \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] (копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , де матір`ю зазначено [PERSON] ; згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 23.05.1978, після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] »; згідно з копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] , виданого 25.078.1978, під час реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] »). \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] є дочкою [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.10.2004 Матвіївською сільською радою Вільнянського району Запорізької області). Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той із подружжя, який його пережив та батьки (ст.1261 ЦК України). \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] є спадкоємцями першої черги, спадщину прийняли шляхом подачі відповідної заяви до приватного нотаріуса Вільнянського районного нотаріального округу Коробки О. В., що підтверджується матеріалами спадкової справи №16/13, заведеної після смерті [PERSON] . \~ \~ \~ \~ [PERSON] на підставі рішення Вільнянської районної Ради народних депутатів Вільнянського району Запорізької області від 02.12.1999 № 10 надано у постійне користування земельну ділянку, площею 9,79 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Максимівської сільської ради Вільнянського району. Землю надано для ведення селянського (фермерського) господарства (копія державного акту про право постійного користування землею серії І-ЗП № 011901, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 1041. \~ \~ \~ \~16.08.2001 зареєстровано Селянське (фермерське) господарство «Рябуха Максим Володимирович», місцезнаходження: Запорізька область, Вільнянський район, с.\~Уральське, вул. Нова, 5 (копія свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи, виданого Вільнянською райдержадмінстрацією. \~ \~ \~ \~Згідно з копією статуту селянського (фермерського) господарства «Рябуха Максим Володимирович», зареєстрованого розпорядженням Вільнянської райдержадміністрації №\~289 від 16.08.2001 Селянське (фермерське) господарство, що іменуватиметься «Рябуха Максим Володимирович», є приватним господарством, що діє на принципі повного госпрозрахунку, самофінансування і самокупності. Засновником і господарем господарства є громадянин України [PERSON] . Членів селянського (фермерського) господарства не має. \~ \~ \~ \~02.10.2001 селянське (фермерське) господарство «Рябуха Максим Володимирович» в особі директора Рябухи Максима Володимировича та селянське (фермерське) господарство «Сарко Любов Василівна» в особі директора [PERSON] уклали договір № 1 про спільну діяльність. \~ \~ \~ \~Згідно з відповіддю Вільнянського управління Головного управління ДПС у Запорізькій області № 55517/10/08-01-12-19 від 02.10.2020 станом на 02.10.2020 Селянське (фермерське) господарство «Рябуха Максим Володимирович», код ЄДРПОУ 31654628, перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Запорізькій області, Вільнянська ДПІ (Вільнянський) район. Дата взяття на облік 19.12.2001. На час набуття [PERSON] права постійного користування спірною земельною ділянкою був чинний Земельний кодекс України від 18 грудня 1990 року, яким було закріплено право колективної і приватної власності громадян на землю, зокрема, право громадян на безоплатне одержання у власність земельних ділянок для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства тощо (стаття 6). Положеннями ст. 7 Земельного кодексу України 1990 року передбачалося, що громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства із земель, що перебувають у державній власності, земля також надавалася у постійне користування (без заздалегідь установленого строку), а для городництва, сінокосіння, випасання худоби, ведення селянського (фермерського) господарства - у тимчасове користування (короткострокове - до трьох років і довгострокове - від трьох до двадцяти п`яти років). Стаття 22 Земельного кодексу України 1990 року (чинна на час видачі державного акту на право постійного користування землею серії ІІІ-ДП №010597 від 02.08.2001) встановлювала, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Отже, Земельний кодекс України 1990 року передбачав право фізичних осіб набувати земельні ділянки у постійне користування (як окремий правовий титул) для ведення особистого підсобного господарства. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фермерське господарство», головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Згідно зі ст. 19 Закону України «Про фермерське господарство», до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно: набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Отже, виходячи зі змісту ст. 19 Закону України «Про фермерське господарство», поняття «майно фермерського господарства» та «складений капітал» є тотожними. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про фермерське господарство», майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у Статуті термін. У власності фермерського господарства може перебувати будь-яке майно, в тому числі земельні ділянки, житлові будинки, господарські будівлі і споруди, засоби виробництва тощо, яке необхідне для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і набуття якого у власність не заборонено законом. Фермерське господарство має право здійснювати відчуження та набуття майна на підставі цивільно-правових угод. Порядок володіння, користування і розпорядження майном фермерського господарства здійснюється відповідно до його Статуту, якщо інше не передбачено угодою між членами фермерського господарства та законом. Член фермерського господарства має право на отримання частки майна фермерського господарства при його ліквідації або у разі припинення членства у фермерському господарстві. Розмір частки та порядок її отримання визначаються Статутом фермерського господарства. Стаття 191 ЦК України визначає, що підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до положень ст. ст. 1268, 1269,1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З роз`яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного суду України N 7 від 30 травня 2007 року "Про судову практику у справах про спадкування", встановлено, що особа, яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку, набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Успадкування фермерського господарства здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про фермерське господарство". Пунктом 4 ст.35 Закону України "Про фермерське господарство" передбачено, що діяльність фермерського господарства припиняється, зокрема, у разі якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Відсутність свідоцтва про право на спадщину на майнові права засновника фермерського господарства є перешкодою для проведення державної реєстрації з метою внесення змін до Статуту господарства, які пов`язані із зміною засновника вказаного фермерського господарства на підставі факту смерті фізичної особи [PERSON] . Згідно з норм ст. 1219 ЦК України, майнові права засновника фермерського господарства не є такими, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, а тому спадкуються на загальних підставах. Оскільки права засновника є майновими правами, то в силу приписів ст. ст. 177-178 ЦК України, вони входять до складу спадщини після смерті [PERSON] . Аналогічна позиція міститься у правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 23 червня 2020 року у справі N 179/1043/16-ц (провадження N 14- 63цс20), в якій зазначено, що у випадку смерті засновника (члена) селянського (фермерського) господарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена). Право постійного користування (на підставі відповідного державного акта) земельною ділянкою не припиняється зі смертю фізичної особи, якій було надане таке право, незалежно від цільового призначення відповідної ділянки". А тому спадкування права постійного користування земельною ділянкою має місце. У наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що визнання за спадкоємцем в порядку спадкування прав засновника є ефективним способом захисту його прав як спадкоємця засновника. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна віж 16.06.2023 № 383069063 у Державному реєстрі речових прав наявна інформацію про земельну ділянку кадастровий номер 2321583000:01:001:0018, площею 9, 79 га, цільове призначення: для ведення фермерського господарства, адреса: Запорізька область, Вільнянський район, с/рада Максимівська, що спростовує твердження представника третьої особи щодо відсутності земельної ділянки. Таким чином, виходячи з вищевикладеного позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] в частині визнання права власності в порядку спадкування на частину прав засновника селянського (фермерського) господарства «Рябуха М. В.» підлягають задоволенню. Щодо інших позовних вимог, заявлених [PERSON] у зустрічній позовній заяві, про визнання права власності на частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , яка складається із: житлового будинку літ. А; відкритої веранди літ. а, сараю літ. Б; фундаменту під душ літ.\~В; паркану № №1, 2, 3; стін підпірних № 4 та на частину земельної ділянки площею 0,15 га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 2321583600:03:001:0119 відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД № 990842, що належала [PERSON] , який помер [INFO] на підставі рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 31.07.2009, справа № 2-1032/2009. в порядку спадкування за законом, суд приходить до висновку про відмову у їх задоволенні, оскільки матеріали справи не містять правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності [PERSON] на зазначене майно. До матеріалів справи на підтвердження того, що [PERSON] належала частина житлового будинку [ADDRESS] надано копію технічного паспорта, однак технічний паспорт на будинок не\~підтверджує право власності та, відповідно, не заміняє собою свідоцтво про право власності чи інший правовстановлючий документ, не дає право володіти, користуватись чи розпоряджатись нерухомістю - це лише документ, який фіксує технічні дані об`єкта; не має строку дії (постанова ВС від 09.02.2022 у справі № 752/9104/18). Будь-яких інших доказів на підтвердження належності житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , земельної ділянки площею 0,15 га за адресою: [ADDRESS] [PERSON] матеріали справи не містять. До матеріалів справи також не долучено доказів про присвоєння зазначеній земельній ділянці кадастрового номеру. Щодо твердження представника відповідача щодо того, що ГУ Держгеокадастр в Запорізькій області не є належним відповідачем у даній справі, суд зазначає таке. У постанові Верховного Суду від 09 січня 2023 року в справі № 402/586/17 (провадження № 61-12507св21) вказано, що: «належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача. Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем». Зі змісту позовної заяви встановлено, що спір стосується спадкування, будь-яких вимог до ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області позивачкою не заявлено, ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області не є учасником спадкових правовідносин, тому суд погоджується твердженням щодо того, що ГУ Держгеокадастр у Запорізькій області не є належним відповідачем у даній справі. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному\~ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог до ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області, оскільки вони заявлені щодо неналежного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial