Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 28 березня 2025 року позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» за допомогою документа, сформованого в системі «Електронний суд», звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором № 453397-КС-001 про надання кредиту від 05 вересня 2022 року, в розмірі 42 553,92 грн., яка складається зі заборгованості по тілу кредиту - 15 000,00 грн.; заборгованості по процентах - 26 631,52 грн.; - заборгованості за комісією - 922,40 грн. Стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначають, що 05 вересня 2022 року між сторонами укладено Договір №453397-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути на свою користь. Рух справи Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28березня2025року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02 квітня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 19 травня 2025 року. Витребувано у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" інформацію про випуск банківської картки № [NUMBER] та відкриття під неї відповідного банківського рахунку, на ім`я [PERSON] ; виписку про рух коштів по рахунку для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 05 вересня 2022 року по 26 грудня 2022 року. 08 травня 2025 року, на виконання ухвали суду, надійшла інформація з АТ КБ "ПРИВАТБАНК" стосовно рахунку [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлялися належним чином. В позовній заяві представник позивача зазначив, що у разі неявки в судове засідання їх представника не заперечують проти розгляду справи за їх відсутності та не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Фактичні обставини справи Дослідивши письмові докази, подані в обґрунтування позову, судом встановлені наступні обставини та правовідносини між сторонами. Судом встановлено, що 05 вересня 2022 року між [PERSON] та ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» укладено Договір №453397-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». 05 вересня 2022 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] пропозицію укласти Договір (оферту) №453397-КС-001 про надання кредиту. [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-8900, на номер телефону [NUMBER] , зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій щодо укладення електронного Договору №453397-КС-001 від 05 вересня 2022 року а також інформаційною довідкою про перерахування коштів на карту. Отже, між сторонами було укладено Договір №453397-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору, відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 15000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності. Сторони визначили, що стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 2,00 є фіксованою; знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,16103334 є фіксованою; комісія за надання кредиту складає 2250,00 грн. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та переказав відповідачу грошові кошти в розмірі 15000,00 грн., на номер платіжної картки [NUMBER] , вказаний позичальником при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується інформаційною довідкою про перерахування коштів [PERSON] згідно з кредитним договором №453397-КС-001 від 05 вересня 2022 року. Як вбачається з наданого представником позивача розрахунку заборгованості за кредитом, заборгованість відповідача [PERSON] станом на 14 вересня 2024 року становить 42 553,92 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 15 000,00 грн.; заборгованості по процентах - 26 631,52 грн.; - заборгованості за комісією - 922,40 грн. Відповідно до інформації АТ КБ "ПРИВАТБАНК", на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Згідно виписки по рахунку № [NUMBER] 05 вересня 2022 року на карту зараховано 15000,00 грн. На момент розгляду справи відповідач не сплатила зазначену суму заборгованості. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до частини першої ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до частини першої ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі досліджених доказів суд приходить до висновку, що обсяг заборгованості знайшов своє документальне підтвердження, тому підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» в загальному обсязі 42 553,92 грн. Положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Такі правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 605/196/16-ц, які згідно положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд застосовує до спірних правовідносин. Кредитний договір, укладений між сторонами, відповідачем не оспорюється, недійсним у судовому порядку не визнавався. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості є правомірними та обґрунтованими. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала та пояснила, що брала кошти в кредит у позивача. Від відповідача заперечень щодо розміру заборгованості не надходило. Враховуючи положення ст. 142 ЦПК України та те, що відповідач визнала позов, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1211,20 грн., а з державного бюджету підлягає поверненню позивачу судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved