Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю фізичної особи. У позовній заяві вказує, що 06.11.2017 року близько 01 год. 05 хв. на автодорозі Вежиця-Рокитне-Борове на відстані близько 3 км. від с.Кисоричі в напрямку с. Карпилівка, Рокитнівського р-ну, Рівненської обл., водій [PERSON] , [INFO] , керуючи мотоциклом «Джанші», р.н. [NUMBER] здійснив виїзд на зустрічну смугу та лобове зіткнення зі автомобілем "ВАЗ 210994-20" р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , [INFO] . Внаслідок ДТП пасажир мотоцикла [PERSON] , [INFO] , отримав тілесні ушкодження. Позивач [PERSON] є особою, якій внаслідок дорожньо - транспортної пригоди було завдано шкоду здоров`ю. Так, позивачу заподіяна: шкода пов`язана з лікуванням, шкода пов`язана з тимчасовою втратою працездатності шкода, пов`язана з стійкою втратою працездатності, моральна шкода. Дані тілесні ушкодження отримані Позивачем перебувають безпосередньо у причинному зв`язку з вказаною дорожньо-транспортною пригодою, що підтверджується виписками з медичних карток хворого. Посилаючись на норми законодавства, представник позивача просить стягнути з Моторне (транспортне) страхове бюро України на користь [PERSON] : - 57600 грн. шкоди, пов`язаної з стійкою втратою працездатності; - 4138,26 грн. шкоди, заподіяної тимчасовою втратою працездатності; - 30540,44 грн. витрат на лікування; - 4613.9 грн. моральної шкоди. А також здійснити розподіл судових витрат та покласти на відповідача витрати на професійну правничу (правову) допомогу 30000,00грн. Ухвалою суду від 23.08.2024 справу призначено до розгляду та призначено дату підготовчого засідання. 14.11.2024 до суду надійшов відзив, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог, з підстав викладених у ньому, також просить розподілити судові витрати, які планує понести МТСБУ у зв`язку з розглядом справи у розмірі 2000,00 гривень за рахунок держави. Ухвалою суду від 16.01.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору та закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом, призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача - адвокат Найда К.В. в судове засідання не з`явилася. 21.10.2024 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутністю та участі позивача, в якому зазначено, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача МТСБУ в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 06.11.2017 о 01 год. 50 хв. на автодорозі сполученням Вежиця-Рокитне-Борове на відстані близько 3 км. від с Кисоричі в напрямку с Карпилівка Рокитнівського району Рівненської області сталося ДТП. В ході виїзду СОГ на місце події було встановлено, що [PERSON] , [INFO] житель с. Нетреба, Рокитнівського району керуючи мотоциклом марки «Джанші», р.н. [NUMBER] . На якому рухався в напрямку в с. Карпилівка Рокитнівського району. Під час даного руху водій не впоравшись із керуванням, не вибравши безпечної швидкості для руху та не врахувавши. дорожню обстановку, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та лобове зіткнення із автомобілем марки «ВА3-210994-20»,р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , [INFO] жителем . [ADDRESS] . В наслідку ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, в водій [PERSON] з діагнозом відкритий перелом лівої стегнової кістки, пасажир [PERSON] , [INFO] житель с. Карпилівка, Рокитнівського району, з діагнозом: перелом обох гомілок та пасажир [PERSON] . [INFO] житель с Карпилівка, Рокитнівського району були доставлені до Рокитнівської ЦРЛ. Дані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідування за №12017180190000626 від 06.11.2017 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 К України. (а.с. 70) Згідно виписки № 6843 із медичної карти стаціонарного хворого Рокитнівської ЦРЛ встановлено, що [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з 06.11.2017 по 15.11.2017 з діагнозом: перелому обох кісток лівої гомілки, обох кісток лівого передпліччя. (а.с.27) 18.09.2018 Позивач [PERSON] через свого представника звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування. (а.с.14-16) Відповідно до ст.22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі. Відповідно до ч.1 статті 1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала: зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки . Частинами 2, 5 статті 1187 ЦК України, школа, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно зі статтею 1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом з\~тим правила\~регулювання деліктних\~зобов`язань\~допускають можливість\~відшкодування завданої\~потерпілому шкоди\~не безпосередньо\~особою,\~яка завдала\~шкоди,\~а іншою\~особою,\~якщо законом\~передбачено такий\~обов`язок.\~Відповідно медичної\~документації \~хворого,\~виданої \~Рокитнівською ЦРЛ,\~копія якої\~додана до\~матеріалів справи,\~Позивачу були\~призначені для\~лікування відповідні\~медичні препарати. На переконання суду, вищевказані рахунки, квитанції, фіскальні чеки, в сукупності з іншими наявними у матеріалах справи медичними документами, є достатніми доказами понесених позивачем витрат на лікування у цій сумі. Зокрема, суд враховує, що купівля ліків та медичних препаратів здійснювалась у період проходження позивачем лікування, після ДТП. Також, суд враховує ступінь та характер завданих позивачу тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, їх супутні наслідки, тривале перебування позивача на лікуванні, оперативне лікування, те, що під час операційних втручань та подальших обробок ран є також необхідність у підручних матеріалів, таких як бинти, шприци тощо. Підстав вважати ці докази недостовірними суд не вбачає. Судом встановлено, що копії фіскальних чеків, інших первинних документів, надані позивачем суду на підтвердження понесених ним витрат на придбання медичних препаратів, предметів, пов`язаних з операційним втручанням становлять суму 45774,68 грн. При цьому, судом не враховуються пошкодженні та нечитабельні документи, з яких можливо достовірно встановити зміст: фіскальний чек на суму 533,04 грн.- а.с. 38, на суму 115,62 грн. та пошкоджений чек від 15.11.17 а.с. 39, на суму 20,50 грн. а.с. 41, рахунок -фактуру № 175 на якій відсутні усі необхідні реквізити для цього документу, чек на невідому суму - а.с. 45, нечитабельний фіскальний чек на а.с. 46. Суд виходить з того, що позивачем до стягнення заявлено суму 30540,44 грн. В даному випадку, суд зазначає, що справа розглядається судом в межах позовних вимог та не може виходити за їх межі. Стороною відповідача не було спростовано витрати, понесені позивачем на лікування і які лишились не відшкодовані. Отже, вказана сума підлягає до стягнення повністю. Щодо відшкодування шкоди за тимчасовою втратою працездатності, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.23\~Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~відшкодуванню, в тому числі, підлягає шкода за тимчасовою втратою працездатності потерпілим. Статтею 13\~ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з 15.11.2017 по 01.12.2017 в обласному центрі ортопедії, травматології та вертебрології ( а.с. 110). З довідки про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді вбачається, що ним пройдено повний курс лікування у Рокитнівській ЦРЛ з 19.01.2018 по 29.01.2018. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовна вимога позивача щодо відшкодування шкоди за тимчасовою втратою працездатності [PERSON] підлягає задоволенню в межах заявлених ним позовних вимог, а саме в розмірі 4138,26 грн. Щодо відшкодування шкоди пов`язану із стійкою втратою працездатності, суд зазначає наступне. Згідно п. 26.2.\~ст.26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить у разі встановлення I групи інвалідності - 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку; у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку; у разі встановлення III групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку; у разі визнання неповнолітньої (малолітньої) особи дитиною з інвалідністю - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. З наданої позивачем виписки з акту огляду МСЕК, вбачається, що [PERSON] з 21.03.2018 по 01.04.2019 встановлено другу групу інвалідності. Разом з тим, у виписці з акту огляду МСЕК відсутні будь-які посилання на те, що вказана інвалідність пов`язана із наслідками ДТП чи настала внаслідок ДТП (а.с.112). Не доводять вказану обставину і інші документи, що містяться в матеріалах справи. З огляду на викладене, вказану вимогу суд вважає не обґрунтованою та не доведеною, у зв`язку з чим не підлягає до стягнення. Щодо стягнення моральної шкоди. Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Тобто дана норма є відсилочною, оскільки саме в ст.41 даного закону закріплено випадки коли МТСБУ відшкодовує моральну шкоду і підпункт «а» пункту 41.1 ст.41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким обґрунтовується звернення до суду із позовом про відшкодування шкоди, до таких випадків не відноситься. З огляду на викладене, в цій частині позовних вимог, слід відмовити. Що стосується\~розподілу судових\~витрат між\~сторонами по\~даній справі,\~суд зазначає\~наступне. Позивач у даній справі про відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю фізичної особи звільнений від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, 455,18 грн. судового збору в дохід держави. Відносно вирішення питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних із наданням йому професійної правничої допомоги, суд приходить до наступного висновку. В позовній заяві представник позивача вказує, що судові витрати на правничу допомогу, які очікує понести становлять 30000 грн. Перевіривши матеріали справи, суд встановив, що стороною позивача не долучено до позовної заяви, а також в ході розгляду справи жодних доказів про вказані судові витрати, зокрема акту виконаних робіт, квитанції про оплату за надання правничої допомоги, які б підтверджували такі витрати, а тому вони не підтверджені належними доказами. Крім того, у своєму відзиві на позовну заяву, представник відповідача просив суд стягнути на користь МТСБУ понесені судові витрати у розмірі 2000 грн. Вивчивши заяву відповідача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу (включена до відзиву), суд дійшов висновку, що з огляду на результат вирішення спору витрати на професійну правничу допомогу слід залишити за відповідачем. Крім того, суд зазначає, що згідно з п. 4.7.3 договору про надання послуг у сфері права №4.1/12-10/2021 від 12.10.2021 послуги вважаються наданими з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг, однак такого документа відповідач не надав, тобто документально не підтвердив понесені витрати.

Outcome: partial