Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги Служба у справах дітей Бершадської міської ради про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.11.2001 року в Красносільській сільській раді сторони зареєстрували шлюб. В цьому шлюбі народились діти: дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час повнолітня та син [PERSON] , [INFO] . З 2018 року сторони разом не проживали, оскільки в лютому 2018 року відповідачка [PERSON] під приводом поїздки на роботу, покинула місце проживання, поїхавши у невідомому напрямку, при цьому діти залишилися проживати з батьком та проживають з ним по даний час. Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 18.10.2020 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 31.08.2021 року [PERSON] було визнано такою, що втратила право користування житловим будинком, який розташований по [ADDRESS] . 17.07.2020 року судовим наказом судді Бершадського районного суду було наказано стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому проваджені № [NUMBER], [PERSON] аліменти на утримання свого неповнолітнього сина жодного разу не сплачувала. Має заборгованість зі сплати аліментів станом на жовтень 2024 року 70348,5 грн.. З 2018 року [PERSON] жодного разу не спілкувалась з дитиною, не цікавилася життям свого сина та його здоров`ям, нехтує своїми обов`язками по вихованню дитини, не відвідує батьківські збори, загальні масові заходи, жодного разу не спілкувалась з класним керівником, не цікавилась навчанням дитини та повністю самоусунулась від виховання та утримання сина, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачки до своїх батьківських обов`язків. Відповідачка ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в долі сина, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, навчанням, підготовкою до самостійного життя, не спілкується з дитиною взагалі. Всі питання щодо виховання та утримання дитини вирішуються позивачем без будь якої моральної та матеріальної підтримки з боку відповідачки. У зв`язку з тим, що відповідачка, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, він змушений звернутися з позовом до суду про позбавлення її батьківських прав стосовно їхнього неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач, [PERSON] в судове засідання не явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить справу слухати у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про місце та час розгляду справи була повідомлена, в тому числі й через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Ні відзиву ні жодних клопотань від неї до суду не надходило. Представник третьої особи Служба у справах дітей Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області - Смакоус Ж.Л., в судове засідання не явилася, надала заяву про визнання позовних вимог, просила слухати справу у її відсутність. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 12.11.2001 року в Красносільській сільській раді сторони зареєстрували шлюб. Сторони по справі є батьками дочки [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою та сина [PERSON] , [INFO] , який є неповнолітнім, що підтверджено копією його свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Кріасносільської сільською радою. Згідно Витягу про зареєстрованих в будинку осіб № 3827 від 04.07.2024 року, у житловому будинку, де проживає позивач, за адресою [ADDRESS] , крім нього зареєстровано: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зі змісту позову вбачається, що з лютого 2018 року, відповідач, в будинку позивача не проживає, оскільки під приводом поїздки на роботу, покинула місце проживання, поїхавши у невідомому напрямку, при цьому діти залишилися проживати з батьком та проживають з ним по даний час. Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 18.10.2020 року шлюб між сторонами було розірвано. Також рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 31.08.2021 року [PERSON] було визнано такою, що втратила право користування житловим будинком, який розташований по [ADDRESS] . 17.07.2020 року Бершадським районним судом Вінницької області було видано судовий наказ відповідно якого вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Неповнолітній син [PERSON] знаходиться лише на утриманні позивача і він самостійно займається його вихованням. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому проваджені № [NUMBER] [PERSON] аліменти на утримання свого неповнолітнього сина жодного разу не сплачувала. Має заборгованість зі сплати аліментів станом на жовтень 2024 року 70348,5 грн.. Позивач стверджує, що з 2018 року [PERSON] не спілкувалась зі своєю дитиною, не цікавилася життям сина та його здоров`ям, нехтує своїми обов`язками по вихованню дитини, не відвідує батьківські збори, загальні масові заходи, жодного разу не спілкувалась з класним керівником, не цікавилась навчанням дитини та повністю самоусунулась від виховання та утримання сина. Відповідачка не проявляє заінтересованості в долі сина, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, навчанням, підготовкою до самостійного життя. Всі питання щодо виховання та утримання дитини вирішуються позивачем без будь якої моральної та матеріальної підтримки з боку відповідачки. Відповідно до довідки - характеристики, виданої Маньківським старостинським округом від 05.07.2024 № 41, гр. [PERSON] зареєстрований та проживає у власному будинку разом з неповнолітнім сином, [PERSON] , 2010 року народження. За час проживання в с. Красносілка характеризується позитивно. Старостинський округ компрометуючими даними відносно гр. [PERSON] не володіє. Інформація про притягнення вищезазначеної особи до адміністративної чи кримінальної відповідальності не надходила. Згідно з довідкою, виданою Красносільським опорним закладом загальної середньої освіти Бершадської міської ради від 05.07.2024 № 02-03/107, учень 9 класу [PERSON] , 2010 року народження, дійсно проживає з батьком [PERSON] , який самостійно займається вихованням сина. Мати, [PERSON] , з сім`єю не проживає, з сином не спілкується, участі в його вихованні не бере. Відповідно до довідки, виданої Маньківським старостинським округом від 05.07.2024 № 652, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , згідно з даними погосподарського обліку/погосподарська книга № 4 за 2021 -2025 роки, дійсно зареєстрований та проживає разом з батьком в одному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Мати неповнолітнього [PERSON] гр. [PERSON] , [INFO] , знята з реєстраційного обліку 10.11.2021 з адреси: [ADDRESS] згідно з рішенням Бершадського районного суду № 126/2670/2021 від 31.08.2021 в зв`язку з тим, що фактично не проживала за адресою реєстрації з лютого 2018 року і не здійснювала догляд за неповнолітнім сином. З 10.11.2021 по даний час [PERSON] , [INFO] , в с. Красносілка не зареєстрована і не проживає. Відповідно до характеристики учня 9 класу [PERSON] , виданої Красносільським опорним закладом загальної середньої освіти Бершадської міської ради від 05.07.2024 № 01-03/18 зазначається, що [PERSON] навчається в закладі з першого класу, зарекомендував себе як дисциплінований, працелюбний, відповідальний учень. Володіє навчальним матеріалом на середньому рівні. Свої речі тримає в порядку, завжди одягнений охайно. Хлопець веде здоровий спосіб життя. Любить фізкультуру. Підтримує дружні стосунки з однолітками та старшими. Бере активну участь в усіх суспільних справах та громадському житті класу та закладу. [PERSON] проживає з батьком, [PERSON] , який самостійно виховує дитину без будь-якої допомоги чи участі матері. Батько приділяє належну увагу вихованню сина. Мати, [PERSON] , з дитиною не спілкується. Згідно з інформацією, наданою КНП «Бершадський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 09.08.2024 № 922, декларація укладена батьком дитини [PERSON] з лікарем ЗПСМ Маньківської АЗПСМ [PERSON] 05.02.2010. На диспансерному обліку дитина не перебуває. У разі хвороби чи проведення щеплень відвідував лікаря у супроводі батька. Рекомендації лікаря батько виконує. Фізичний розвиток дитини задовільний, відхилень у розумовому розвитку немає. Захворювань, які спричинені недостатнім доглядом за дитиною з боку батька, не виявлено. Мати, [PERSON] , жодного разу на огляди з дитиною в лікувальний заклад не зверталася, станом здоров`я дитини у лікаря не цікавилася. Згідно висновку органу опіки та піклування Бершадської міської ради від 25.02.2025 року за № 49, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Висновок обґрунтовано тим, що 06.08.2024 працівниками служби у справах дітей Бершадської міської ради було обстежено умови проживання неповнолітнього [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Будинок належить [PERSON] .. Загальна площа будинку 70 кв.м. Будинок електрифікований, водопостачання індивідуальне, опалення газове. Санітарно-гігієнічний стан задовільний. Є присадибна ділянка, яка обробляється. У хлопчика є окрема кімната з ліжком, шафою для одягу та письмовим столом. Дитина забезпечена одягом та взуттям, що відповідає віку та сезону, є шкільне та канцелярське приладдя. Забезпечений продуктами харчування та засобами гігієни. [PERSON] має мобільний телефон, велосипед. Зі слів хлопця, з матір`ю спілкується рідко, раз на місяць, матеріальної підтримки та йому не надає. Ще у лютому 2018 року мати виїхала за кордон і більше не поверталася, і зі слів [PERSON] , його життям не цікавилася. Між батьком та сином - добрі взаємини. [PERSON] з теплом розповідав про батька, про те, як вони разом проводять дозвілля, ходять на рибалку. [PERSON] має гарні родинні стосунки зі старшою сестрою, бабою та дідом. Неповнолітній [PERSON] дійсно проживав з батьком, [PERSON] , який його самостійно виховує та утримує. Відповідно до медичних довідок, виданих КНП «Бершадська ОЛІЛ» від 08.08.2024, [PERSON] , 1976 року народження, за останні 5 років за психіатричною та наркологічною допомогою в КНП «Бершадська ОЛІЛ Бершадської міської ради» не звертався. До служби у справах дітей Бершадської міської ради не надходило повідомлень від Бершадського ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, КУ «Центр соціальних служб Бершадської міської ради», медичних працівників та інших суб`єктів виявлення та/або організацій соціального захисту дітей щодо ухилення батька, [PERSON] , від виконання батьківських обов`язків чи насильства в сім`ї. Згідно з довідкою, наданою ФГ «Агроновація» від 07.08.2024 № 0000-000002, [PERSON] працює у господарстві з 01.09.2021. На даний час займає посаду охоронника. За останні шість місяців його дохід складає 51732,16 грн.. Так як мати, [PERSON] , залишила сина у малолітньому віці, коли дитина найбільше потребувала материнської турботи, тепла, любові, не підтримувала його матеріально, то вся відповідальність за життя, здоров`я, утримання, розвиток та освіту сина [PERSON] була покладена на батька, [PERSON] , який по цей час самостійно піклується про дитину. 19.02.2025 на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини при Бершадській міській раді розглянуто питання «Про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] ». Членами комісії прийнято відповідне рішення та рекомендовано органу опіки та піклування надати висновок до Бершадського районного суду Вінницької області. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно положень до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст.4 ЦПК України). Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Дослідивши усі докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні сімейні правовідносини щодо здійснення батьківських прав та обов`язків відповідача відносно його неповнолітнього сина. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, які не суперечать один одному та підтверджують доводи позивача, суд вважає встановленим, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї дитини, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 164 ч.1 п. 2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтуванням ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст.164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». За змістом роз`яснень п.15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Під час розгляду справи судом встановлено саме свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками та винну поведінку відповідачки по відношенню до неповнолітнього сина, яка проявляється в небажанні відповідачкою виконувати свій батьківський обов`язок щодо утримання та виховання дитини, про що свідчить відсутність інтересу до життя сина, його здоров`я та розвитку, не забезпечення будь-якими продуктами харчування, одягом, засобами гігієни, тощо. У діях відповідачки проявляється саме винна та пасивна поведінка по відношенню до сина [PERSON] , не приймається будь-яких дій щодо спілкування із дитиною. Відповідно до ч. 8 ст.7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. ВС в постанові від 24.10.2018 по справі № 761/2855/17 вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Враховуючи вище зазначене, суд не вбачає підстав для попередження відповідачки про необхідність змінити ставлення до виховання сина, а лише вважає за доцільне, роз`яснити останній положення ст.169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд повно, всебічно та об`єктивно оцінивши обставини справи, дійшов висновку, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують свідоме ухилення відповідачкою від виконання своїх батьківських обов`язків та її небажання виховувати сина, її свідому винну поведінку, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними, а тому відповідачку належить позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього сина.

Outcome: approved