Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 07 квітня 2024 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено розписку, згідно з якою відповідач отримав від позивача в борг суму в розмірі 500 дол. США. Згідно вказаної розписки від 07.04.2024 р. позичальник взяв на себе зобов`язання повернути борг [PERSON] в сумі 500 доларів США до 30 квітня 2024 р. Документом, що підтверджує отримання позики, є написана [PERSON] власноруч розписка з зазначенням вищевказаних умов. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, відповідач на неодноразові прохання про повернення боргу не реагує, зобов`язання з повернення боргу не виконано. Учасники справи не скористалися право брати участь у судових засіданнях. Представник позивача в окремо поданій суду заяві просив суд про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити. Процесуальні дії у справі: - ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.02.2025 р. справа прийнята до розгляду. Суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 07 квітня 2024 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно з якою відповідач отримав від позивача в борг суму в розмірі 500 дол. США., про що складено розпису, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем. Згідно вказаної\~розписки від\~07.04.2024\~р.\~позичальник взяв на себе зобов`язання повернути борг [PERSON] 500 доларів США до 30 квітня 2024 р. Відповідач не виконав узятих зобов`язань щодо сплати боргу в строк,розмір боргу сладє 500,00 дол. США. Правовідносини між учасниками справи виникли з виникли з договору позики та відповідальності за його невиконання. Суд, дослідивши докази в межах заявлених суду позовних вимог, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно з ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів сплати заборгованості відповідачем суду не надано, у зв`язку з чим вочевидь порушення прав позивача з боку відповідача, у зв`язку з чим вимога позову про стягнення з відповідача 500,00\~дол.\~США на користь позивача підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору, які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено повністю, підлягають стягненню з відповідача на\~користь позивача. Стосовно стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то, стягуючи такі витрати, суд керується наступним. за ст. 137 ЦПК України (ч. 1) витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зазначений обов`язок позивачем виконаний. [PERSON] є адвокатом, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю, ордером. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду письмові докази, на підставі яких судом встановлено, що між адвокатом та позивачем 29.08.2024 р. було укладено договір про надання правничої допомоги; у п. 4.2 даного договору його учасники погодили розмір гонорару 10\~000,00 грн. На підтвердження фактично понесених позивачем витрат в розмірі 10\~000,00 грн. позивач надав суду квитанцію до прибуткового касового ордеру(а.с. 8). Відповідач не клопотав перед судом про зменшення розміру витрат на правову допомогу, отже для суду наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Outcome: approved