Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

30.12.2024 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» у системі «Електронний суд» звернулися до суду з позовом до [PERSON] в якому просять стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за Кредитним договором в розмірі 38 472,03 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.01.2021 з власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан», [PERSON]. подала заявку на отримання кредиту №102371244. ТОВ «Мілоан» направило відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого останній підтвердив прийняття умов споживчого кредиту №102371244 від 24.01.2024 і таким чином уклала договір про споживчий кредит. На підставі платіжного доручення 25122749 від 24.01.2021 відповідачу перераховано кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 12 000,00 грн. Проте, відповідач не виконала належним чином свої кредитні зобов`язання. 08.07.2021 згідно з умовами договору відступлення прав вимоги №04Т ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за вищевказаним кредитним договором на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно останнє набуло права вимоги до відповідача. Згідно договору відступлення права вимоги сума боргу пред новим кредитором (ТОВ «Діджи Фінанс») становить 38 472,03 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 7 955,00 грн; заборгованість за відсотками 30 517,03 грн. У відзиві на позов відповідач [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Посилається на те, що 24.01.2021 року [PERSON] уклала з ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» угоду про надання споживчого кредиту №102371244 терміном на 30 днів по 23.02.2021 року включно. Згідно даного Договору, банком було надано кредитні кошти у сумі 12000,00 грн (дванадцять тисяч гривень 00 копійок). Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість згідно відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитом станом на 14.06.2024 року в розмірі 38 472,03 грн (тридцять вісім тисяч чотириста сімдесят дві гривні три копійки), що міститься в позовній заяві. Сума, яку просить стягнути позивач складається з наступного: прострочена заборгованість по тілу кредиту - 7 955,00 грн (сім тисяч дев?ятсот п?ятдесят п?ять гривень нуль копійок); прострочена заборгованість за відсотками - 30 517,03 грн (тридцять тисяч пятсот сімнадцять гривень три копійки). У відповідь на інформацію позивача щодо відомості про нарухування та погашення за кредитом, відповідач надає суду наступну інформацію: з боку відповідача було виплачено в період з 24.01.2021 по 23.02.2021 - 3 609,00 грн (три тисячі шістсот дев?ять гривень нуль копійок). В рахунок даного кредиту мною було виплачено після строку кредитування з 24.02.2021 по 14.06.2021 - 14 149,00 грн (чотирнадцять тисяч сто сорок дев?ять гривень нуль копійок) які були сплачені в рахунок даної заборгованості. Тому, як видно із вищезазначеного, заявлені позивачем суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах кредитного договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому і не підлягають задоволенню. Відповідач вважає, що не вбачається підстав для стягнення з відповідача на користь позивача вищевказаної заборгованості за кредитним договором у зв`язку з їх недоведеністю. Щодо строків позовної давності, то 24.01.2021 року кредитний договір №102371244 між товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено терміном на 30 днів, по 23.02.2021 р., згідно з п.1.4. договору про споживчий кредит від 24.01.2021. У звязку з чим, вважаю, що термін закінчення договору є саме 23.02.2021. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Тому, вважаю доречним рахувати строки для подання позовної заяви саме з 23.02.2021 року по 23.02.2024 року відповідно. В свою чергу це доводить про факт спливу терміну позовної давності. Щодо стягнення судових витрат в розмірі 6000 грн, понесених на професійну правничу допомогу то відповідач вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є цілком співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами, наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. На відзив представник ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» Чуприна К.В. подала відповідь, у якій просила позов задовольнити у повному обсязі. Вказує, що 24.01.2021 р. за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «МІЛОАН» [PERSON] подано Заявку на отримання кредиту №102371244. Дана заява знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Законодавством України передбачено, що оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договорув паперовій формі власноручним підписом. Таким чином, електронним повідомленням (SMS) на номер телефону [NUMBER] відповідачу було направлено від первісного кредитора одноразовий ідентифікатор, який при введенні відповідачем підтверджує прийняття умов договору, що також доступний у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства за адресою https://miloan.ua/. Отже, наявність одноразового ідентифікатора та доступ до нього через особистий кабінет є підтвердженням того, що відповідач мав змогу ознайомитися з умовами кредитного договору та підтвердити свою згоду на їх виконання, що в свою чергу свідчить про належне виконання всіх процедур, передбачених договором. Кредитний договір не визнаний недійсним чи/або неукладеним у встановленому законом порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена ст. 204 ЦК України, не спростована. Поряд з цим, звертаємо увагу суду, що Відповідач не заперечує факт укладання кредитного договору, що підтверджує у відзиві на позовну заяву. Згідно відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №102371244 від 24.01.2021 вбачається, що відповідачем вчинялися дії по сплаті комісії за пролонгацію за кредитним договором, а саме: 24.01.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 2 400,00 грн., з яких: 1 200,00 грн. сплата тіла кредиту; 1 200,00 грн. сплата комісії за пролонгацію; 19.02.2024 сплачено на погашення заборгованості 1 209,00 грн. , а саме 324,00 грн. сплата тіла кредиту; 324,00 грн. сплата комісії за пролонгацію, 561,00 грн. сплата процентів по кредиту; 09.03.2024 сплачено на погашення заборгованості 2 811,00 грн. , а саме 523,00 грн. сплата тіла кредиту; 523,00 грн. сплата комісії за пролонгацію, 1765,00 грн. сплата процентів по кредиту; 19.03.2024 сплачено на погашення заборгованості 1 501,00 грн., а саме 298,00 грн. сплата тіла кредиту; 298,00 грн. сплата комісії за пролонгацію, 905,00 грн. сплата процентів по кредиту; 23.03.2024 сплачено на погашення заборгованості 1 469,00 грн. , а саме 289,00 грн. сплата тіла кредиту; 289,00 грн. сплата комісії за пролонгацію, 891,00 грн. сплата процентів по кредиту; 27.03.2024 сплачено на погашення заборгованості 2 747,00 грн. , а саме 468,00 грн. сплата тіла кредиту; 468,00 грн. сплата комісії за пролонгацію, 1811,00 грн. сплата процентів по кредиту; 02.04.2024 сплачено на погащення заборгованості 1 363,00 грн. , а саме 266,00 грн. сплата тіла кредиту; 266,00 грн. сплата комісії за пролонгацію, 831,00 грн. сплата процентів по кредиту; 10.04.2024 сплачено на погашення заборгованості 2 842,00 грн. , а саме 431,00 грн. сплата тіла кредиту; 431,00 грн. сплата комісії за пролонгацію, 1980,00 грн. сплата процентів по кредиту; 17.04.2024 сплачено на погашення заборгованості 1 398,00 грн. , а саме 246,00 грн. сплата тіла кредиту; 246,00 грн. сплата комісії за пролонгацію, 906,00 грн. сплата процентів по кредиту. Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку договору, а також погодили умови і строк нарахування процентів за користування кредитом. Щодо розміру витрат на професійну допомогу, позивач надав разом із позовом усі необхідні докази отримання професійної правничої допомоги по справі, що підтверджують співмірність та справедливість витрат на професійну правничу допомогу із складністю справи, часом, обсягом та ціною позову, а отже стягнення із відповідача витрат на професійну (правову) допомогу адвоката у розмірі 6 000,00 підлягають до задоволення. Щодо доводів відповідача, що строк позовної давності сплив. Враховуючи, що кредитний договір №102371244 укладений між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем 24.01.2021, трьох річний строк загальної позовної давності спливав би 23.02.2024, але враховуючи продовження строків позовної давності на строк дії карантину з 11.03.2020 та зупинення перебігу позовної давності на строк дії воєнного стану з 24.02.2022, позивачем не пропущений строк позовної даності за кредитним договором №102371244 від 24.01.2021 і до цього часу, а отже доводи відповідача, що позивачем пропущено строк позовної давності, протягом якого останній мав право пред?явити даний позов, є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності. 07 січня 2025 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача було постановлено ухвалу про відкриття провадження та розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. 28.01.2025 року відповідач [PERSON] подала відзив на позов. 30.01.2025 через систему «Електронний суд» представник ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» Чуприна К.В. подала відповідь на відзив. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, надала через свого представника - адвоката Зачепіло З.Я. подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. У судове засідання представник позивача не з`явився, у поданій заяві просив справу розглядати у відсутність представника ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом установлено, що 24.01.2021 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» URL: https://miloan.ua/, [PERSON] (далі відповідач) було подано Заявку на отримання кредиту №102371244. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/. Законодавством України передбачено, що оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання Договору в паперовій формі власноручним підписом. Оскільки ТОВ «МІЛОАН» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного Договору №102371244 від 24.01.2021 р, який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/. Таким чином, відповідач уклала Договір про споживчий кредит №102371244 від 24.01.2021 (надалі Кредитний договір) з ТОВ«МІЛОАН» та на підставі платіжного доручення (долучено до позовної заяви) відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 12 000,00 грн. Кредитний договір №102371244 від 24.01.2021 укладено строком на 30 днів. Також погоджені умови кредитування: проценти за користування кредитом: 7 200,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; стандартна (базова) ставка за користування кредитом - 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за Кредитним договором. Як вбачається з положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Проте, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання. 08.07.2021 згідно умов Договору відступлення прав вимоги № 04Т, ТОВ «МІЛОАН» (ЄДРПОУ: 40484607) було відступлено право вимоги за Кредитним Договором №102371244 від 24.01.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до відповідача. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» становить 38 472,03 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 7 955,00 грн; заборгованість за відсотками у розмірі 30 517,03; заборгованість за комісійними винагородами у розмірі 0 грн; заборгованість за пенею становить 0 грн. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва. Отже, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є правонаступником ТОВ «МІЛОАН» та стало новим кредитором у зобов`язанні за кредитним договором, який укладений з [PERSON] . З досудової вимоги від 27 вересня 2024 року № 3090222106-АВ, яка була направлена на адресу відповідача, вбачається, що відповідача було повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором №102371244 від 24.01.2021 та запропоновано сплатити заборгованість за кредитом на банківські реквізити ТОВ «Діджи фінанс» та вказано, що у разі невиконання зобов`язань щодо погашення заборгованості ТОВ «Діджи фінанс» буде змушене звернутися до суду. Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Станом на дату подання позовної заяви, заборгованість відповідача по Кредитному договору перед ТОВ «ДІДЖИФІНАНС» не виконана і складає 38 472,03 грн. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, [PERSON] порушує зобов`язання за Кредитним договором. Як вбачається з положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано відомостей, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом у добровільному порядку. Отже, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення суми заборгованості за Кредитним договором №102371244 від 24.01.2024 у розмірі 38 472,03 грн. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Щодо витрат на правничу допомогу. При вирішенні заяви позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого. Порядок розподілу судових витрат визначений у статті 141 ЦПК України. Відповідно до частин першої та другої цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача;2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, до позовної заяви додані Акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 30 вересня 2024 року, детальний опис робіт (наданих послуг). Суд дійшов висновку, що обсяг та розмір наданих адвокатом позивача послуг та виконаних робіт, який зазначений у договорі, акті виконаних робіт є обґрунтованими, оскільки у повній мірі узгоджується з матеріалами справи, тому необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача 6000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, які підлягають стягненню на його користь з відповідачки.

Outcome: approved