Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] в\~інтересах якого\~діє представник\~ [PERSON] \~ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ нерухомого майна в натурі, що належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, обґрунтовуючи свої вимоги, тим що позивач, [PERSON] є власником 7/10 частини житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Даний факт підтверджується договором купівлі-продажу від 21.09.1983 року, посвідченим державним нотаріусом Синельниківської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1522 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав. Відповідач, [PERSON] , є власником 3/10 частини житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Спірне домоволодіння за адресою: [ADDRESS] складається з: житловий будинок А1-1 (загальна площа - 22,3 кв.м., житлова площа - 9,9 кв.м.); житловий будинок А2-1, прибудова а2, прибудова а3, прибудова а4 (загальна площа - 51,6 кв.м., житлова площа - 37,6 кв.м.); літня кухня Д, сарай Б, гараж Г, погріб пг, вбиральня 3, літній душ Л, огорожа №1-3. Спірне домоволодіння за адресою: [ADDRESS] за технічними показниками може бути поділено. Склад новоутвореного об`єкта нерухомого майна: 7/10 частин спірного домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , належні [PERSON] : житловий будинок А2-1, прибудова а2, прибудова а3, прибудова а4 (загальна площа - 51,6 кв.м., житлова площа - 37,6 кв.м.); господарські будівлі та споруди: літня кухня Д, сарай Б, гараж Г, вбиральня 3, літній душ Л, огорожа №1. Факт технічної можливості поділу нерухомого майна в натурі підтверджується Висновком щодо технічної можливості виділу об`єкту нерухомого майна. Згоди про порядок користування спільним майном між співвласниками не досягнуто. Крім того, на даний час позивач не може звернутись до органів місцевого самоврядування з питанням щодо присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, оскільки не вирішено питання про поділ житлового будинку в натурі. Таким чином, право позивача, як власника вищезазначеного житлового будинку, вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном порушено. Просить суд, поділити домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , виділивши в натурі належні [PERSON] , [INFO] , на підставі договору купівлі-продажу від 21.09.1983 року, посвідченого державним нотаріусом Синельниківської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1522 - 7/10 частини житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель, що складається з: житлового будинку А2-1, прибудови а2, прибудови а3, прибудови а4 (загальна площа - 51,6 кв.м., житлова площа - 37,6 кв.м.); літня кухня Д, сарай Б, гараж Г, вбиральня 3, літній душ Л, огорожа №1, припинивши право спільної часткової власності нерухомого майна. Позивач у судове засідання не з`явився, але до його початку його представник Миргородський В.П. надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов не надала, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Згідно умов та порядку, визначених ст. ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 21.09.1983 року, посвідченого державним нотаріусом Синельниківської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1522 - [PERSON] , [INFO] належить 7/10 частини житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідачу у справі [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, [NUMBER] від 11.11.2008 року належить 3/10 часток вищезазначеного будинку. Згідно технічного паспорта від 30.01.2025 року об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: [ADDRESS] складається із: житлового будинку А1-1; житлового будинку А2-1, прибудови а2, прибудови а3, прибудови а4 (загальна площа - 51,6 кв.м., житлова площа - 37,6 кв.м.); літня кухня Д, сарай Б, гараж Г,пг-погріб, вбиральня 3, літній душ Л, огорожа №1. Відповідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 18 лютого 2025 року № 124 за адресою: [ADDRESS] , встановлено що до його складу не входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) будівлі та споруди, та за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними (СС1) наслідками, і відповідають державним будівельним нормам та встановлено їх можливість безпечної експлуатації - нерухоме майно є відокремлене, огороджено парканом, має Індивідуальне підведення комунікації (електрика, водопостачання, каналізація), опалення газове, подвір`я має окремий вхід. Об`єкт нерухомого майна утворився шляхом виділу без проведення будівельних робіт, без втручання в несучі конструкції, перепланування та переобладнання. За технічними показниками частини об`єкту нерухомого майна 7/10 частки є відокремлені, мають окремий вихід і можуть бути виділені в натурі. Згідно порядку проведення технічної Інвентаризації затвердженої Постановою КМУ від 12.05.2023р. № 488 змінено літерацію житлового будинку, господарчих будівель та споруд, та у переліку майна указані прибудови а2, а3, а4, які входили до складу будинку та окремо не виділялися, збільшення житлової площі відбулося в зв`язку з демонтуванням печі та груби в житловому будинку (змінилось призначення приміщення кухні та сіней під житлові кімнати ), гараж г, збудований до серпня 1992 р. і не відносяться до категорії самовільного будівництва. За технічними показниками об`єкт може бути поділено. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно зі ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику частка, якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своєї частки в ньому, то здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яке відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Як роз`яснено в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» /зі змінами/, у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Суд, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, оцінивши належність, допустимість, а також достатність наданих доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved