Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

23 грудня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. У позовній заяві позивач вказує, що 14.11.2022 року рішенням Гадяцького районного суду шлюб між нею та [PERSON] розірвано. Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини його доходів, однак відповідач, не належно виконує свій обов`язок по утриманню дитини, зокрема сплачує аліменти допускаючи заборгованість. Позивач зазначає, що дитина проживає з нею та перебуває на її повному утриманні, але повністю забезпечити необхідні потреби дитини вона не взмозі. Дитина вивляє бажання відвідувати гуртки для його духовного розвитку та фізичного здоров`я, а саме приватну студію англійської мови, студію образотворчого мистецтва, школу сучасного танцю, дитячий садочок тощо. За період останніх років, понесені нею витрати становлять 28 045 гривень, а тому просить стягнути з [PERSON] половину витрат за відвідані гуртки сина в сумі 14 022,50 гривень. Ухвалою судді 01 січня 2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін. 13 лютого 2025 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечив, зазнаючи, що вказані позивачем витрати не викликані особливими обставинами, як такими, що є в розумінні додаткових витрат на відміну від аліментів, вони не зумовлені особливою схильністю дитини до навчання та не пов`язані з розвитком певних здібностей дитини. Тобто зазначені позивачем витрати покриваються коштами, які має отримувати одержувач аліментів. Вважає, що правові підстави для стягнення з нього коштів у розмірі 14 022, 50 грн., відсутні, оскільки вказані витрати є поточними витратами на утримання дітей, у тому числі на навчання, відпочинок, купівлю взуття, одягу. Позивач надала відповідь на відзив, за яким просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зазначила, що з доводами відповідача, наведеними у відзиві не погоджується. При цьому зауважила, що [PERSON] сплачує аліменти на користь сина з великою заборгованістю, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості Гадяцьким ВДВС у Миргородському районі Полтавської області, хоча працевлаштований та має стабільний дохід, а тому просить відзив [PERSON] відхилити. Ухвалою судді від 06 березня 2025 року розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні в повному обсязі. Зауваживши, що відповідач участі у вихованні дитини не приймає, є працевлаштованим та має заборгованість по сплаті аліментів. Дитина має здібності до малювання, танців та вивчення іноземної мови, що нею заохочується. Можливості самій сплачувати за вказані види розвитку дитини вона немає змоги, оскільки має не високу заробітну плату. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі, оскільки вважає, що вказані позивачем витрати не є додатковими, а відповідно поточними. Заперечив, той факт, що батько участі у вихованні дитини не приймає, стверджуючи, що йому не дають можливості бачитися з сином, окрім того, повідомляє, що він надає йому особисто грошові кошти на розваги, солодощі, тощо. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процессу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1 статті 1 СК України - Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували з 06 лютого 2018 року у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Гадяцького районного суду Полтавської бласті від 14 листопада 2022 року було розірвано. Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів згідно виконавчого листа №526/2447/20 від 05.01.2021 виданого Гадяцьким районним судом Полтавської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1\\4 частини усіх видів заробітку боржника щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.02.2022 р. до досягнення повноліття, вбачається, що станом на 01.02.2025 р. заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 24 268 ,16 грн. За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5ст. 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Аналізуючи положення ст. 185 Сімейного Кодексу України слід дійти висновку, що додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. До таких правових висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 13.09.2017 року у справі № 6-1489цс17 та постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 520/12681/17. Так, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на розвиток дитини та обґрунтовує свої позовні вимоги, як вбачається з наданих позивачкою підтверджень додаткових витрат. Отже розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, обстеження, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Відповідно до наданих позивачем копій документів, вбачається, що [PERSON] навчається у студії дитячого естетичного виховання образотворчого мистецтва Гадяцького фахового коледжу культури і мистецтва ім. Котляревського, плата за навчання за 2023-2024 навчальний рік становить 900, 00 гривень, за 2024-2025 навчальний рік - 1500, 00 гривень; відповідно до довідки школи сучасного танцю «Step by Step»[PERSON] навчається у даній студії, оплата за 2023-2024 рік становить 2 100, 00 гривень; окрім того, [PERSON] начається у приватній студії англійської мови «Smart Bees English Studio», оплата за навчання у студії за 2023-2024 рік становить 7 550 гривень. Також, відповідно до платіжних інструкцій сплачених за послуги за навчання в суботній школі Гадяцького профільного ліцею ім. Є.П. Кочергіна, вартість яких сплачена позивачем склала 2 435 грн. Як вбачається з платіжних інструкцій позивачем [PERSON] за період з 2022 по 2024 рік за відвідування гуртків та садочку сплачено 28 045 грн. При цьому позивач просить стягнути з відповідача половину вартості понесених витрат. Суд виходить з того, що батьки зобов`язані займатися розвитком дитини, забезпеченням її матеріальних потреб, в разі відсутності самостійного заробітку, але, при цьому, необхідно враховувати також матеріальні можливості батьків та врегульовувати додаткові витрати за домовленістю між батьками. При цьому, суд бере до уваги, що додаткові витрати на дитину сторін стосуються його фізичного здоров`я та духовного розвитку. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно залежно від причини, що зумовила додаткові витрати. При цьому Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Доказів наявності обставин для звільнення відповідача від обов`язку брати участь у додаткових витратах на дитину чи зменшення розміру його участі у додаткових витратах на дитину стороною відповідача суду надано не було. Посилання сторони відповідача на те, що вказані позивачем витрати не викликані особливими обставинами, вони не зумовлені особливою схильністю дитини до навчання та не пов`язані з розвитком певних здібностей, суд вважає таким, що не виключає необхідність та можливість отримання дитиною вказаних умінь та навичок в обраних позивачем навчальних закладах. Суд звертає увагу, що відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Суд виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків, суд відносить частину витрат на іншого. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На думку суду, однією із відмінностей додаткових витрат від аліментів є їх передбачуваність. Тобто при зверненні до суду позивач має довести розмір коштів витрачених або тих, які будуть витрачені періодично і їх зв`язок із існуванням особливих обставин, як позитивних (наприклад розвиток здібностей), так і негативних (витрати, пов`язані зі станом здоров`я дитини). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами, наприклад: витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Тобто, не тільки факт понесення додаткових витрат на дитину має бути документально підтверджений, а й необхідність у них, а також має прослідковуватись причинно-наслідковий зв`язок між доказами понесених витрат. Тому, заявляючи вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину наперед, необхідно надати докази, суми витрат, які будуть понесені, позивач повинен довести їх необхідність. Отже, відповідно до наданих доказів у справі позивачем доведено суду, що нею за період з 2022 по 2024 рік включно, було витрачено додаткові витрати на дитину зокрема на розвиток сина, на загальну суму 28 045 грн. 00 коп., половина яких становить 14 022 грн. 50 коп. Суд не приймає в якості доказу сплати додаткових витрат на утримання дитини заяву позивачки від 26.12.2023 року, оскільки вона адресована начальнику ВДВС та згідно пояснень позивачки, стосується примусового стягнення аліментів на утримання дитини згідно рішення суду. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини є такими, що підтверджені належними доказами, в зв`язку чим підлягають задоволенню в розмірі половини вартості понесених витрат, що становить 14 022 грн. 50 коп.

Outcome: approved