Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Керівник Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області (далі Бучацька окружна прокуратура) Носовський М. В. звернувся до суду в інтересах держави в особі Монастириської міської ради з позовом до [PERSON] і Товариства з обмеженою відповідальністю «Контінентал Фармерз Карпати» (далі ТОВ «Контінентал Фармерз Карпати») про витребування на користь Монастириської міської територіальної громади в особі Монастириської міської ради з незаконного володіння відповідачів земельної ділянки площею 0,9301 га з кадастровим номером 6124289200:01:004:0410, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована в межах населеного пункту с.\~Лядське Чортківського району Тернопільської області (далі с. Лядське). В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що Бучацькою окружною прокуратурою в межах кримінального провадження № 12023211130000097 від 07.04.2023\~року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, виявлено факт порушення вимог земельного законодавства та неправомірного отримання в приватну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення. Так, згідно з матеріалами цього кримінального провадження сільський голова Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області (далі Лядська сільська рада) в період з 30.09.2020 року до 20.11.2020\~року склав та видав завідомо неправдиві офіційні документи, серед яких: розпорядження №\~24 від 30.09.2020 року «Про скликання сорок третьої сесії сільської ради сьомого скликання», протокол та рішення сорок третьої сесії сьомого скликання Лядської сільської ради № 339 від 22.10.2020 року «Про надання дозволу [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області»; розпорядження №\~27 від 30.10.2020\~року «Про скликання сорок четвертої сесії сільської ради сьомого скликання»; протокол та рішення сорок четвертої сесії сьомого скликання Лядської сільської ради № 355 від 20.11.2020 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] на території Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області». На підставі вказаних документів відповідачка [PERSON] безпідставно отримала у власність земельну ділянку з кадастровим номером 6124289200:01:004:0410 площею 0,9301 га. 22.12.2020 року державний реєстратор Монастириської міської ради здійснив державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку за [PERSON] . Ухвалою Монастириського районного суду від 11.04.2024 року [PERSON] та [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 24 КК України, а кримінальне провадження № 12023211130000097 від 07.04.2023\~року закрито. Прокурор посилається на те, що спірна земельна ділянка передана [PERSON] з порушенням встановленого законом порядку. Так, рішенням Лядської сільської ради № 339 від 22.10.2020 року [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки у власність із земель комунальної власності сільської ради, відведеної для ведення особистого селянського господарства площею 0,9301 га з кадастровим номером 6124289200:01:004:0410, яка знаходиться на території Лядської сільської ради. Вказане рішення прийнято на сорок третій сесії сьомого скликання Лядської сільської ради. Відповідно до протоколу засідання сесії, що відбулося 22.10.2020 року та на якому були присутні 13 депутатів з обраних 13, результати голосування свідчать про те, що за вищевказане рішення проголосували всі депутати. Рішенням Лядської сільської ради сорок четвертої сесії сьомого скликання № 355 від 20.11.2020 року затверджено проект землеустрою та передано безоплатно у власність [PERSON] спірну земельну ділянку. Відповідно до протоколу засідання сесії за вказане рішення проголосували усі присутні на сесії депутати (13 з обраних 13). Проте допитані як свідки в кримінальному проваджені депутати Лядської сільської ради, серед яких [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , повідомили, що не були присутні на засіданнях сесій Лядської сільської ради ні 22.10.2020 року, ні 20.11.2020 року, про проведення вказаних засідань їм не було відомо і за відповідні рішення вони не голосували. Отже, враховуючи те, що відповідні сесії не проводилися, депутати Лядської сільської ради не голосували за вищевказані рішення, що під час досудового розслідування також підтверджував сільський голова Лядської сільської ради [PERSON] , спірна земельна ділянка вибула з володіння територіальної громади без вираження її волі, чим було порушено інтереси держави. Окрім того, прокурор звертає увагу на те, що в проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] міститься заява останньої про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства від 22.10.2020 року. Проте під час виконання ухвали слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 19.04.2023 року в справі № 595/582/23 встановлено відсутність журналу реєстрації пропозицій, заяв і скарг громадян Лядської сільської ради. Також відсутні заяви [PERSON] про надання дозволу на виготовлення та затвердження проекту землеустрою. Окрім того, зауважує, що відповідачка [PERSON] перебуває в родинних стосунках з [PERSON] . А тому, зважаючи на наведені вище обставини, [PERSON] знала або, проявивши розумну обачність, могла знати про те, що земельна ділянка вибула з володіння територіальної громади з порушенням вимог закону, що ставить її добросовісність під час набуття земельної ділянки у власність під обґрунтований сумнів. Оскільки 30.12.2020 року між [PERSON] і ТОВ «Мрія Фармінг Карпати» (теперішнє ТОВ «Контінентал Фармерз Карпати») укладено договір оренди землі, предметом якого є спірна земельна ділянка, отже остання перебуває у фактичному користуванні орендаря. За таких обставин, при встановлені підстав для витребування земельної ділянки у [PERSON] наявні також підстави для її витребування і в орендаря, який є її незаконним володільцем. Вважає, що витребування земельної ділянки лише в [PERSON] не призведе до повернення земельної ділянки у фактичне володіння територіальної громади. З огляду на те, що Монастириська міська рада є правонаступником Лядської сільської ради, спірна земельна ділянка розташована на території саме Монастириської міської ради, остання наділена правом звернення до суду щодо захисту інтересів держави в спірних правовідносинах. Однак нею не вживалися та не планується вжиття заходів щодо відновлення порушених майнових інтересів територіальної громади, у тому числі й шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Про зазначені обставини Монастириська міська рада повідомила в листі № 51/02-16 від 09.01.2025\~року. Таким чином, звернення до суду із цим позовом саме прокурором відповідає положенням ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Враховуючи наведені обставини, керівник Бучацької окружної прокуратури просить витребувати з незаконного володіння відповідачів на користь Монастириської міської територіальної громади в особі Монастириської міської ради спірну земельну ділянку, а також стягнути з відповідачів сплачений судовий збір. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 03.04.2025 року задоволено клопотання керівника Бучацької окружної прокуратури про зміну назви сторони у справі та змінено найменування відповідача ТОВ «Мрія Фармінг Карпати» на ТОВ\~«Контінентал Фармерз Карпати». Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 03.04.2025 року задоволено клопотання керівника Бучацької окружної прокуратури про витребування доказів та витребувано в Бучацького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копію актового запису про шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Представник позивача прокурор Миронюк Б. С. у підготовчому засіданні підтримав позовні вимоги з мотивів, викладених у позові, та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначає, що визнає позов у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Представник відповідача ТОВ «Контінентал Фармерз Карпати» в підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання був повідомлений належним чином. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення в справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Суд встановив такі обставини. Розпорядженням сільського голови Лядської сільської ради Шумеги М. М. № 24 від 30.09.2020 року скликано чергову сорок третю сесію сільської ради сьомого скликання 09.10.2020\~року о 12:00 год (т. 1, а. с. 22). Рішенням другого засідання сорок третьої сесії сьомого скликання Лядської сільської ради № 339 від 22.10.2020 року «Про надання дозволу [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області» відповідачці [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки у власність із земель комунальної власності сільської ради, відведеної для ведення особистого селянського господарства, площею 0,9301 га, кадастровий номер 6124289200:01:004:0410, яка знаходиться на території Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області (т. 1, а. с. 26). Згідно з протоколом другого засідання сорок третьої сесії сьомого скликання Лядської сільської ради від 22.10.2020 року на сесії ради були присутні всі 13 з 13 обраних депутатів. Результати поіменного голосування свідчать, що за вищевказане рішення Лядської сільської ради № 339 від 22.10.2020 року проголосували депутати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (т. 1, а. с. 23-25). Водночас зі змісту розпорядження сільського голови Лядської сільської ради № 24 від 30.09.2020 року видно, що на порядок денний сесії не виносилось питання про надання дозволу [PERSON] на розроблення проекту землеустрою. На підставі рішення Лядської сільської ради № 339 від 22.10.2020 року фізична особа-підприємець [PERSON] розробив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 6124289200:01:004:0410 (т. 1, а. с. 35-43). Встановлено, що в матеріалах проекту землеустрою міститься заява [PERSON] від 22.10.2020 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства без відмітки про реєстрацію цієї заяви у виконкомі Лядської сільської ради (т. 1, а. с. 38, зв.). Розпорядженням сільського голови Лядської сільської ради Шумеги М. М. № 27 від 30.10.2020 року скликано чергову сорок четверту сесію сільської ради сьомого скликання 10.11.2020\~року о 13:00 год (т. 1, а. с. 27). Рішенням другого засідання сорок четвертої сесії сьомого скликання Лядської сільської ради № 355 від 20.11.2020 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] на території Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області» затверджено проект землеустрою щодо відновлення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розміром (площею) 0,9301 га, кадастровий номер ділянки 6124289200:01:004:0410, на території Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, та передано її у власність [PERSON] (т. 1, а. с. 30). Згідно з протоколом другого засідання сорок четвертої сесії сьомого скликання Лядської сільської ради від 20.11.2020 року на сесії ради були присутні всі 13 з 13 обраних депутатів. Результати поіменного голосування свідчать, що за вищевказане рішення Лядської сільської ради № 355 від 20.11.2020 року проголосували депутати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (т. 1, а. с. 28-29). Водночас зі змісту розпорядження сільського голови Лядської сільської ради № 27 від 30.10.2020 року видно, що на порядок денний сесії не виносилось питання про затвердження проекту землеустрою та передання земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] . Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №\~410410453 від 29.01.2025 року на підставі рішення Лядської сільської ради № 355 від 20.11.2020 року державний реєстратор Монастириської міської ради Савка Л. М. 22.12.2020\~року зареєструвала за відповідачкою [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,9301 га з кадастровим номером 6124289200:01:004:0410 (т. 1, а. с. 123). Як видно зі змісту витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №\~НВ-6113550032020 від 07.10.2020 року, земельна ділянка площею 0,9301 га з кадастровим номером 6124289200:01:004:0410 розташована на території Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області (теперішня території населеного пункту с.\~Лядське Чортківського району Тернопільської області) (т. 1, а. с. 77). 30.12.2020 року між [PERSON] (орендодавець) і ТОВ «Мрія Фармінг Карпати» (орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове (на 10 років) платне користування земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з метою її використання орендарем для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, площею 0,9301 га, кадастровий номер 6124289200:01:004:0410 (т. 1, а. с. 124-125). На підставі вищевказаного договору оренди землі 22.01.2021 року державний реєстратор Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області Кухаришин В. В. зареєстрував за відповідачем ТОВ «Мрія Фармінг Карпати» право оренди спірної земельної ділянки. Дата закінчення строку дії договору 30.12.2030 року (а. с. 123). Зі змісту витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 34811054 від 27.03.2025 року видно, що 17.03.2025 року ТОВ «Мрія Фармінг Карпати» (код ЄДРПОУ 40093263) змінило назву (найменування) на ТОВ «Контінентал Фармерз Карпати» (т. 1, а. с. 221-227). У зв`язку з реорганізацією Лядської сільської ради шляхом приєднання до Монастириської міської ради рішенням № 25 від 15.12.2020 року Монастириську міську раду визначено правонаступником всього майна, прав та обов`язків Лядської сільської ради (т. 1, а.\~с. 107). 07.04.2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження № 12023211130000097 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, за фактом здійснення службового підроблення службовими особами Лядської сільської ради, які протягом 2020 року вносили завідомо неправдиві відомості в протоколи та рішення сесій 7-го скликання Лядської сільської ради (т.\~1, а. с. 18). Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду від 19.04.2023 року (справа № 595/582/23) працівникам СВ ВП № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області було надано дозвіл на тимчасовий доступ до оригіналів документів розпоряджень сільського голови про проведення сорок третьої та сорок четвертої сесії сьомого скликання Лядської сільської ради, протоколів з додатками (прийнятими рішеннями) та списками поіменного голосування вказаних сесій, а також журналу реєстрації заяв, скарг (звернень), пропозицій Лядської сільської ради за 2020 рік, які знаходяться у приміщенні архівного відділу № 5 Чортківської районної державної адміністрації в м. Монастириська (т. 1, а. с. 19-20). Як видно зі змісту протоколу тимчасового доступу до речей і документів та опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, від 28.04.2023\~року, під час виконання вищевказаної ухвали слідчого судді встановлено відсутність оригіналу журналу реєстрації заяв, скарг, звернень, пропозицій Лядської сільської ради за 2020 рік (т. 1, а. с. 20-21). На підтвердження того, що вищевказані засідання сорок третьої та сорок четвертої сесії сьомого скликання Лядської сільської ради не проводились, до позовної заяви, серед іншого, долучено копії протоколів допиту свідків від 12.04.2023 року, від 23.05.2023 року, від 07.11.2023 року та від 24.01.2024 року (т. 1, а. с. 44-76). Постановою слідчого СВ відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Кобзара М. від 15.03.2024 року Монастириську міську раду визнано потерпілим у кримінальному провадженні № 12023211130000097 від 07.04.2023 року, а також залучено її представника на час проведення досудового розслідування (т. 1, а. с. 88-89). Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 11.04.2024 року (справа № 603/187/24), яка набрала законної сили 19.04.2024 року, задоволено клопотання [PERSON] та [PERSON] про звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України [PERSON] і [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження №\~12023211130000097 від 07.04.2023 року закрито (т. 1, а. с. 112-116). 01.01.2025 року Бучацька окружна прокуратура звернулася до Монастириської міської ради із запитом щодо вжиття міською радою заходів з відновлення порушених майнових інтересів територіальної громади, в тому числі шляхом звернення до суду з відповідним позовом до [PERSON] про витребування земельної ділянки з незаконного володіння (т. 1, а. с. 101-105). Зі змісту відповіді Монастириської міської ради № 51/02-16 від 09.01.2025 року видно, що міська рада не вживала заходів щодо відновлення порушених майнових інтересів територіальної громади і не звертатиметься до суду з позовом про витребування земельної ділянки з володіння [PERSON] (т. 1, а. с. 106). Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону (абз. 2 ч. 2 ст. 373 ЦК України). Суб`єктивне право власності на землю виникає на підставах та у порядку, визначеному, перш за все Земельним кодексом України (далі ЗК України), а також іншими законами України, що регулюють земельні правовідносини. Так, як видно зі змісту п. «б» ч. 1 ст. 81 ЗК України (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами визначений Главою 19 ЗК України (ст. ст. 116-1261). Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Пунктом «в» ч. 3 ст. 116 ЗК України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (ч. 6 ст. 118 ЗК України). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні, що передбачено абз. 1 ч. 7 ст. 118 ЗК України. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (ч. 9 ст. 118 ЗК України). Аналіз вказаних норм свідчить про те, що саме особисте волевиявлення особи є ключовим в аспекті реалізації гарантованого Конституцією України права кожного громадянина на землю. Закон України «Про звернення громадян» визначає під зверненням громадян викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Відповідно до ч. 3 ст. 3 вищевказаного Закону заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Як видно зі змісту ст. 13 цього Закону, діловодство щодо звернень громадян ведеться в порядку, який встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, відповідно до п. 2 Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, у медіа, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 348 від 14.04.1997 року, усі пропозиції, заяви і скарги, що надійшли, повинні прийматися та централізовано реєструватися у день їх надходження, а ті, що надійшли у неробочий день та час, - наступного після нього робочого дня на реєстраційно-контрольних картках, придатних для оброблення персональними комп`ютерами (додаток №\~1), або в журналах (додаток № 2). Як вже згадувалось, за результатом виконання ухвали слідчого судді Бучацького районного суду від 19.04.2023 року (справа № 595/582/23) встановлено факт відсутності оригіналу журналу реєстрації заяв, скарг, звернень, пропозицій Лядської сільської ради за 2020 рік. Більш того, у проекті землеустрою міститься заява відповідачки від 22.10.2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою без відмітки про її реєстрацію у виконавчому комітеті Лядської сільської ради. Наведені обставини, на переконання суду, свідчать про те, що [PERSON] не зверталася із відповідною заявою, як і не зверталася із заявою про затвердження проекту землеустрою, що суперечить вимогам ст. 118 ЗК України. Доказів протилежного суду не надано. Вказане, з огляду на наявність родинних зв`язків між відповідачкою [PERSON] та головою Лядської сільської ради Шумегою М. М., що підтверджується копією запису акта про укладення шлюбу № 9 від 26.09.1982 року (т. 1, а. с. 249) і довідкою про склад сім`ї № 487 від 22.02.2024 року (т. 1, а. с. 87), також ставить під обґрунтований сумнів добросовісність відповідачки під час набуття земельної ділянки у власність. На думку суду, [PERSON] в силу зазначених обставин знала або, проявивши розумну обачність, могла знати про те, що спірна земельна ділянка вибула з володіння територіальної громади з порушенням вимог закону. Суд, окрім того, звертає увагу і на те, що в силу приписів п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон № 280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, що передбачено ч. 1 ст. 59 Закону № 280/97-ВР. Згідно з ч. 2 ст. 59 Закону № 280/97-ВР рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст (ч. 2 ст. 2 Закону № 280/97-ВР). У силу ч. 8 ст. 60 Закону № 280/97-ВР право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. У постанові від 07.08.2024 року в справі № 337/1294/23 Верховний Суд, аналізуючи приписи ч. 8 ст. 60 Закону № 280/97-ВР, вказав, що воля територіальної громади як власника може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та інтересам територіальної громади. Розпорядження майном органом місцевого самоврядування не у спосіб та не у межах повноважень, передбачених законом, не може бути оцінено як вираження волі територіальної громади, тому відчужене таким чином майно підлягає поверненню на підставі статей 387-388 ЦК України. В постанові від 14.11.2018 року в справі № 183/1617/16 Верховний Суд також зазначив, що необхідною передумовою виникнення права власності на земельну ділянку за певних обставин має бути рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, які діють від імені власника, про передання у власність земельної ділянки, а відсутність такого рішення з боку держави як власника земельних ділянок, свідчить про відсутність рішення уповноваженого органу виконавчої влади, на підставі якого відповідач набув право власності на земельну ділянку. Частиною 2 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Як згадувалось вище, розпорядженням сільського голови Лядської сільської ради Шумеги М. М. № 24 від 30.09.2020 року скликано чергову сорок третю сесію сільської ради сьомого скликання на 12:00 год 09.10.2020\~року. Водночас на порядок денний сесії згідно з цим розпорядженням не виносилось питання про надання дозволу [PERSON] на розроблення проекту землеустрою. Розпорядженням № 27 від 30.10.2020 року скликано чергову сорок четверту сесію сільської ради сьомого скликання на 13:00 год 10.11.2020\~року, на порядок денний якої також не виносилось питання про затвердження проекту землеустрою та передання земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] . Поряд з цим, рішенням другого засідання сорок третьої сесії сьомого скликання Лядської сільської ради № 339 від 22.10.2020 року та рішенням другого засідання сорок четвертої сесії сьомого скликання Лядської сільської ради № 355 від 20.11.2020 року [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, а також затверджено такий проект та передано їй безоплатно у приватну власність спірну земельну ділянку відповідно. На підставі зазначених рішень Лядської сільської ради відповідачка [PERSON] отримала у власність спірну земельну ділянку всупереч визначеному законом порядку. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до приписів ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків встановлених цим кодексом та іншими законами України. У силу ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації (постанова Верховного Суду від 24.01.2020 року в справі № 910/10987/18). Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 5 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року, вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому, діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК). Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Велика Палата Верховного Суду в п. 84 постанови від 09.11.2021 року (справа № 466/8649/16-ц) зазначила, що відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлено, що спірна земельна ділянка площею 0,9301 га з кадастровим номером 6124289200:01:004:0410, призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована в межах населеного пункту с. Лядське Чортківського району Тернопільської області (колишньої Лядської сільської ради), вибула з володіння територіальної громади незаконно та всупереч її волі, а також за відсутності визначених законом дій відповідачки [PERSON] , які повинні були передувати переданню земельної ділянки безоплатно у власність із земель комунальної власності. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача, викладених у позовній заяві, відповідачами не надано. Водночас відповідачка [PERSON] визнала позов та не заперечила проти його задоволення. Зважаючи на вищевикладене, з огляду на те, що [PERSON] набула у власність спірну земельну ділянку з порушенням визначеної законом процедури, і право власності на неї зареєстроване саме за [PERSON] , вищевказана земельна ділянка підлягає витребуванню з її володіння на користь Монастириської міської територіальної громади, яка є правонаступником Лядської сільської ради, та на території якої ця земельна ділянка розташована. Поряд з цим суд також встановив, що спірна земельна ділянка перебуває в оренді відповідача ТОВ «Контінентал Фармерз Карпати» (до зміни назви - ТОВ «Мрія Фармінг Карпати»), за яким на підставі договору оренди землі від 30.12.2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.01.2021 року зареєстровано інше речове право право оренди. З огляду на наведене суд зазначає таке. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Істотною умовою договору оренди землі, серед іншого, є умова щодо об`єкта оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки), що передбачено ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі». Як видно зі змісту ст. 3 Закону України «Про оренду землі», ст. 761 ЦК України, ч. 8 ст. 93 ЗК України, об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Статтею 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Як вже згадувалось, ст. 387 ЦК України визначає, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Поряд з цим, за приписами п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Отже, відповідно до вимог ст. ст. 330, 388 ЦК України право власності на земельну ділянку, яку було відчужено поза волею власника не набувається добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою цього майна. Окрім того, в постанові від 17.11.2021 року (справа № 672/386/20) Верховний Суд, аналізуючи положення п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зробив висновок про те, що внесення змін до запису про державну реєстрацію права власності на підставі рішення суду про задоволення віндикаційного позову лише щодо останнього власника ніяким чином не може призвести до зміни чи скасування запису про похідні від права власності речові права на вказане майно, яким розпорядилася особа, яка не мала права цього робити, оскільки є володіючим невласником. Таким чином, повернення земельної ділянки у володіння власника (титульного володільця) в повній мірі не відбувається, якщо існують зареєстровані обмеження щодо володіння таким майном у вигляді запису про похідне від права власності право користування земельною ділянкою, й земельна ділянка не повертається у фактичне володіння з можливістю власника нею як користуватися, так і розпоряджатися. У зв`язку з наведеним Верховний Суд зазначив, що витребування спірної земельної ділянки також у орендаря, який виступає користувачем земельної ділянки, тобто останнім набувачем, відповідатиме меті віндикаційного позову, спрямованого на захист прав власника майна. Оскільки [PERSON] набула право власності на спірну земельну ділянку не у встановленому законом порядку, та, як наслідок, будучи її володіючим невласником не мала права нею розпоряджатися, вказане, на переконання суду, свідчить про невідповідність укладеного згодом договору оренди землі вимогам ст. ст. 3, 4 Закону України «Про оренду землі», ст. 761 ЦК України, ч. 8 ст. 93 ЗК України, якими передбачено, що орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. А тому користування ТОВ «Контінентал Фармерз Карпати» спірною земельною ділянкою на підставі договору оренди землі, укладеному з [PERSON] , не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Вищевказаним договором оренди землі, предметом якого є спірна земельна ділянка, порушуються інтереси держави в особі Монастириської міської ради, якій на цю земельну ділянку належить право власності. Відповідач ТОВ «Контінентал Фармерз Карпати» є володільцем спірної земельної ділянки, за ним зареєстроване інше речове право право оренди вказаної земельної ділянки, а тому порушує права дійсного її власника. Таким чином, витребування спірної земельної ділянки також і в орендаря ТОВ «Контінентал Фармерз Карпати», на думку суду, відповідатиме меті віндикаційного позову, спрямованого на захист прав дійсного власника. Суд, окрім того, враховує, що звернення прокурора до суду із цим позовом спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання про безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність та повернення у державну власність землі, що вибула з власності держави незаконно, поза її волею. Суспільний інтерес, який полягає у поверненні в розпорядження держави земельної ділянки, є умовою реалізації функцій держави з забезпечення громадян правом власності на земельні ділянки, зокрема, для ведення особистого селянського господарства, забезпечення рівності можливостей всіх громадян використати своє право на землю. Таке втручання, на переконання суду, є законним, оскільки воно переслідує «суспільний», «публічний» інтерес, і такий захід є пропорційним визначеним цілям. При цьому, інтереси власника, який позбувся володіння земельною ділянкою внаслідок протиправних дій, за обставин цієї справи, перевищують інтереси набувача, і порушені права позивача підлягають захисту саме шляхом витребування спірної земельної ділянки з чужого незаконного володіння. Оцінивши надані докази, їхню достатність і взаємний зв`язок в сукупності, суд приходить висновку про наявність правових підстав для витребування у відповідачів на користь Монастириської міської територіальної громади в особі Монастириської міської ради земельної ділянки з кадастровим номером 6124289200:01:004:0410 площею 0,9301 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої в межах населеного пункту с. Лядське, задовольнивши таким чином позовні вимоги у повному обсязі. Щодо судових витрат позивача суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Встановлено, що згідно з платіжною інструкцією № 182 (внутрішній номер 401582080) від 29.01.2025 року Тернопільська обласна прокуратура сплатила судовий збір у розмірі 2422,40 грн (3028 грн * 0,8) за подання цієї позовної заяви за допомогою підсистеми «Електронний суд». Отже, відповідно до вимог ст. ст. 141, 142 ЦПК України з ТОВ «Контінентал Фармерз Карпати» на користь прокуратури слід стягнути 1211,20 грн сплаченого судового збору. Водночас, враховуючи визнання [PERSON] позову, з відповідачки слід стягнути на користь прокуратури 605,60 грн судового збору (50 % від 1211,20 грн), а 605,60 грн повернути прокуратурі з державного бюджету. На підставі наведеного,

Outcome: approved