Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

11.12.2024 до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13.11.2024 за підсудністю надійшла вищезазначена цивільна справа. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до укладеного кредитного договору № 861-93-2 від 12.10.2023 між ТОВ «ФК «Процент» та [PERSON] , відповідач отримав кредит в сумі 5\~000,00 грн строком на 365 днів (до 11.10.2024) шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «Приватбанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5% від суми кредиту за кожен день користування (1277,5% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до ЗУ «Про електрону комерцію». Позивач взяті на себе зобов`язання за договором виконав вчасно та в повному обсязі, але відповідач в порушення умов договору зобов`язання не виконує, в результаті чого станом на 29.10.2024 має заборгованість у сумі 68 875, 00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 5 000, 00 грн та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 63 875, 00 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути на свою користь з відповідача вказану суму заборгованості, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2\~422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10\~000,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2024, цивільну справу було розподілено головуючому судді Іваницькій І.В., яка передана канцелярією суду 17.12.2024. 23.12.2024 ухвалою суду від Міністерства соціальної політики України витребувано інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відносно відповідача, на виконання якої\~07.01.2025\~листом Міністерства\~соціальної політики\~України за\~вих.№365/0/290-25/19\~від 06\~січня 2025\~повідомлено,\~що в\~ЄІБД ВПО\~міститься інформація,\~що [PERSON] (РНОКПП\~ [NUMBER] ) був зареєстрований\~та фактично\~проживав:\~ [ADDRESS] ,\~адреса листування\~та фактичного\~місця проживання: [ADDRESS] \~з 31.08.2019\~(тел. [NUMBER] ).\~ [PERSON] знятий з обліку 11.12.2024 самостійно через «Дію». Ухвалою суду від 24.02.2024 відкрито провадження у справі, яке визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Також, вказаною ухвалою на підставі клопотання представника позивача було витребувано від АТ КБ «Приватбанк» інформацію щодо видачі відповідачу банківської карти, виписки по картковому рахунку тощо. Позивач явку повноважного представника у судові засідання не забезпечив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач в судові засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом публікації\~оголошення на\~офіційному веб-порталі\~«Судова влада\~України».\~Клопотань про\~розгляд справи\~за його\~відсутності відповідач\~не надав,\~про причини\~неявки не\~повідомив. З урахуванням викладених вище обставин, на підставі ст. 280 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку, про що в судовому засіданні постановлено ухвалу. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 12.10.2023 між ТОВ «ФК «Процент» та [PERSON] укладено кредитний договір № 861-93-2 від, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 5\~000,00 грн, строком на 365 днів (до 11.10.2024), шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «Приватбанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5% від суми кредиту за кожен день користування (1277,5% річних), періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет в ТОВ «Фінансова компанія «Процент», які розміщені на сайті https://procent.com.ua. Умовами договору також передбачено, що нарахування процентів за кредитним договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання позичальнику (дня перерахування грошових коштів на електронний платіжний засіб позичальника), до дня повернення суми кредиту, визначеної у пункту 1.1 кредитного договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства, зазначений у пункті 8 цього Договору) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом (п.4.2). У разі прострочення з оплати чергового платежу нарахованих процентів за кредитом, позичальник зобов`язаний протягом 30 календарних днів сплатити заборгованість по простроченим нарахованим процентам, строк платежу яких настав, а також фактично нараховані проценти за користування кредитом станом на дату оплати. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Розмір та строки сплати позичальником платежів за цим договором погоджений сторонами в Додатку №1 до цього договору. Сума кредиту та проценти за користування кредитом підлягають сплаті позичальником шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок товариства, зазначений у пункті 8 цього договору у строки відповідно до графіку, визначеному у додатку № 1. З копії витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи https://procent.com.ua вбачається, що [PERSON] заповнив Анкету-заяву на кредит № 8854, створену 12.10.2023, в якій, зокрема, зазначено: сума кредиту 5\~000,00 грн у валюті української гривні, строк кредиту 365 днів, процентна ставка становить 3,5% за кожен день строку користування кредитом. Детальна хронологія дій щодо укладення вказаного кредитного договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем (інтернет ресурсу https://procent.com.ua) відображається у витязі з ІТС. Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ "ФК "Процент" передбачені всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до копії квитанції № 665015130 від 12.10.2023, ТОВ «ФК «Процент» перерахувало кошти в сумі 5\~000,00 грн за договором № 861-93-2 від 12.10.2023 на умовах фінансового кредиту на платіжну картку № [NUMBER] . З детального розрахунку заборгованості (щоденні нарахування і погашення) за договором № 861-93-2 від 12.10.2023 вбачається, що станом на 29.10.2024 загальна сума заборгованості відповідача за договором становить 68\~875, 00 грн, з яких: 5\~000,00 грн заборгованість за сумою кредиту, 63\~875,00 грн прострочена заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом. На виконання ухвали суду від 24.02.2025 АТ КБ «Приватбанк» надано інформацію, яка підтверджує: факт видачі картки № [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); надано виписку, з якої вбачається зарахування на вказану картку 12.10.2023 грошових коштів у сумі 5\~000,00 грн, а також користування відповідачем вказаними коштами; повідомлено про фінансовий номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за вказаною платіжною карткою та який знаходиться в анкетних даних [PERSON] - [NUMBER] . Саме такий номер телефону вказаний [PERSON] в кредитному договорі № 861-93-2 від 12.10.2023, укладеному між ним та ТОВ "ФК "Процент" і підписаному відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 785220. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Закон України «Про електронну комерцію»\~визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону\~встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. На підставі досліджених доказів, судом встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, відповідач користувався кредитними коштами, втім у порушення умов договору взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконує неналежним чином, у зв`язку з чим має заборгованість за тілом кредиту в сумі 5 000, 00 грн та за нарахованими за період з 12.10.2023 по 11.10.2024 процентами в сумі 63 875, 00 грн, які нараховані відповідно до п.1.2. кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом (1277,5% річних). Доказів повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними грошима [PERSON] матеріали справи не містять. Відтак, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується вимог про відшкодування судових витрат на професійну правовничу допомогу, то слід зазначити наступне. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положень ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За змістом ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі та до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. При обчисленні гонорару слід керуватися зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») (правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, позивачем було надано: договір №03/06/2024 про надання юридичної допомоги від 03.06.2024, укладений між ТОВ «ФК «Процент» та ФОП [PERSON] ; акт приймання - передачі наданих послуг № 2 до договору № 03/06/2024 від 24.07.2024; витяг з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 2 до договору № 03/06/2024 на суму 10\~000,00 грн, з яких підготовка позовної заяви\~ 9\~000,00 грн та складання адвокатського запиту\~ 1\~000,00 грн; копію платіжної інструкції № 741 від 25.07.2024 про сплату коштів за надання правової допомоги до договору №03/06/2024 від 03.06.2024, згідно акту № 2 від 24.07.2024 загальна кількість складених позивних заяв становить 8 шт. на суму 80\~000,00 грн. Суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, а й за власної ініціативи,

Outcome: approved