Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаною позовною заявою, відповідно до змісту якої просить постановити рішення, про стягнення аліментів з [PERSON] , 1971 р.н., на користь [PERSON] , 1981 р.н., на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/3 частини всіх його доходів до повноліття дітей, але ж не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину певного віку, з подачі позову до суду. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 31 жовтня 1998 року між нею та відповідачем по справі [PERSON] був укладений шлюб, який розірвано рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 18 грудня 2018 року. Під час перебування у шлюбі у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Також вказує, на даний час жодної матеріальної допомоги відповідач не надає, аліментів на інших дітей не сплачує, інших осіб на утриманні не має, у зв`язку з чим має можливість сплачувати аліменти на утримання своїх дітей. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 11 квітня 2025 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направлялась на адресу відповідача за зареєстрованим місцем його проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, та отримана відповідачем 02.05.2025, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Також відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 31 жовтня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Високопічської сільської ради Житомирського району Житомирської області, про що складено відповідний актовий запис №10. Згідно наявних в матеріалах справи копій свідоцтв про народження вбачається, що [INFO] народилась [PERSON] (свідоцтво серії [NUMBER] ) та [INFO] народився [PERSON] (свідоцтво серії [NUMBER] ), та їх батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Заочним рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 18.12.2018 в справі № 296/7656/18, яке набрало законної сили 18.01.2019, шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , - розірвано. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб 20.05.2021 з [PERSON] , [INFO] , після реєстрації якого змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно довідки №76 від 05 лютого 2025 року, виданої Карвинівським старостинським округом №10 Чуднівської міської ради Житомирського району Житомирської області, діти [PERSON] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , фактично постійно проживають без реєстрації разом з матір`ю в [ADDRESS] . Згідно відповіді на запит суду, яка надійшла з ВОМІРМП УДМС України в Житомирській області 19 лютого 2025 року № 1888/1355, [PERSON] , [INFO] , з 30.08.2022 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Положеннями статті 141\~Сімейного кодексу\~України від\~10.01.2002\~№2947-III (далі - СК України) встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Частиною першою статті 180\~СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями статті 182\~СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Cуд бере до уваги те, що відповідач по справі [PERSON] є особою працездатного віку, відомості про наявність у нього інших осіб на утриманні та докази фінансової неспроможності, незадовільного стану здоров`я, який виключає можливість фінансового забезпечення дітей, в матеріалах справи відсутні. Відповідач [PERSON] на спростування доводів позивачки в частині обгрунтованості розміру аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей будь-яких доказів не надав. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про необхідність присудження на користь позивачки [PERSON] аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Із матеріалів справи встановлено, що позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дітей 05 лютого 2025 року, а тому аліменти підлягають присудженню саме з цієї дати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", беручи до уваги те, що позивачка звільнена від сплати судового збору, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved