Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

У квітні 2024 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулися з позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над малолітніми особами, у якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав у відношенні малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; встановити над малолітніми дітьми - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , опіку та призначити їх опікунами - [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ). В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що вони є бабусею та дідусем малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Матір?ю [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] , [INFO] . Зазначають, що [INFO] [PERSON] народила доньку - [PERSON] , перебуваючи в шлюбі з [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси по справі №1519/21114/2012 від 21.05.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [INFO] батько [PERSON] - [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть та Свідоцтвом про поховання. [INFO] народилася [PERSON] , молодша донька [PERSON] , батьком є [PERSON] , однак дані про батька записані зі слів матері. Мати, [PERSON] , як з моменту народження старшої доньки так і з народження молодшої доньки, і по теперішній час, проявляє свою безвідповідальність та байдуже ставлення до дітей, фактично вона лише номінально є матір?ю. Діти постійно проживають з позивачами, [PERSON] (бабусею) та [PERSON] (дідусем), які замінюють їм батьків у всіх сферах життя. Відповідач за довгий час жодного разу не поцікавилася життям дітей, не приймає участі у їх вихованні, не бачиться з ним, та не намагається побачитись, не телефонує, не надає і не намагається надати ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей. Наразі її місце мешкання і перебування не відомо. Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків по вихованню дітей, не цікавився їх життям, не знає чим захоплюються діти, що люблять, до чого є схильність, які у дітей потреби. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дітьми взагалі, тобто не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Позивачі висловлюють бажання стати опікунами дітей. Позивачі мають можливість дбати про дітей, забезпечувати їх доглядом та лікуванням, створювати їм необхідні побутові умови, забезпечувати їх доглядом та лікуванням. З огляду на вищевказане, позивачі вважають за необхідне звернутись до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над неповнолітніми. 23 травня 2024 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. (а.с. 72-73) Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судовий розгля по суті позовних вимог. (а.с. 128) Згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року № 4273-IX назву Малиновського районного суду міста Одеси змінено на Хаджибейський районний суд міста Одеси. В судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] не з`явились, надали до суду заяву, у якій вказали, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відзив на позовну заяву не подала. Представник Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, як орган опіки та піклування в судове засідання не з`явився. Надіслали до суду Висновок органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради від 18.02.2025 р. за № Ко-2435 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та подання від 28.04.2025р. за № Г-790 про призначення опікуном над малолітніми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст. ст. 280,281 ЦПК України, про що не заперечувала представник позивача. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини та ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, турбуватися про його здоров`я , фізичний, моральний та духовний розвиток. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому діюче законодавство не звільняє одного з батьків від цього обов`язку залежно від того, чи перебувають вони з другим з батьків в зареєстрованому шлюбі, мешкають разом чи окремо тощо. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , являється донькою - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданого 03.11.2011 року, копія якого міститься в матеріалах справи. (а.с. 20) Встановлено, що [INFO] батько [PERSON] - [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.01.2024 року, актовий запис № 12 та Свідоцтвом про поховання № 0028 від 04.01.2024 року. (а.с. 33,34) З матеріалів справи вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , молодша донька [PERSON] , як вбачається зі Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.11.2020 року (актовий запис № 384), батьком є [PERSON] (а.с. 21) Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00028387832 від 03.11.2020 року вбачається, що відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , внесені згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. (а.с. 25-27) [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , є бабусею та дідусем малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивачі мають власне житло, а саме трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу р/н 4-1878 (серія АЕВ № 445325) від 12.09.2001 року. (а.с. 51) Відповідно до листа КНП «Дитяча міська поліклініка № 5» Одеської міської ради від 10.01.2020р. № 28/вих встановлено, що згідно рапорту лікаря педіатра в дитячу поліклініку з дитиною за медичною, консультативно-діагностичною та профілактичною допомогою мати з дитиною не звертаються протягом останнього року. Мати, [PERSON] , на телефонні дзвінки не відповідає, профілактичні щеплення дитині не проводить. (а.с. 45) Відповідно до постанови Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.11.2019 (справа № 511/2283/19) [PERSON] , [INFO] , визнана винуватою у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. (а.с. 40-41) Відповідно до довідки державної установи «Одеський слідчий ізолятор» від 05.12.2024 № 5/6-21501, [PERSON] , [INFO] , в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» не утримувалась, станом на 03.12.2024р. не утримується. Відповідно до довідки відділу державної реєстрації актів цивільного стану. місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 31.12.2024р. № 2168/11988/24.23-18, за результатами проведеної перевірки по архіву за період з 01.01.2018 року по теперішній час не виявлено актового запису про державну реєстрацію смерті відносно [PERSON] , [INFO] . Відповідно до відповіді № 13/2135 від 30.05.2024 року на ухвалу суду про витребування доказів Головне управління національної поліції в Одеській області повідомило, що громадянка [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 30.05.2024 до кримінальної відповідальності не притягується та засудженою не значиться. Крім того повідомлено, що стосовно даної громадянки відділом поліції N?2 (м. Одеса) Одеського районного управління поліції N?1 ГУНП в Одеській області 11.06.2018 був складений протокол за ч.1 ст. 181-1 КУпАП. (а.с. 82) Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Оцінюючи висновок органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради від 18.02.2025р. № Ко-2435 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , суд вважає, що даний висновок відповідає інтересам дитини. (а.с. 118-121) Окрім того в тексті вищезазначеного висновку зазначено наступне: « У відповідності до свідчень [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , діти не сприймають [PERSON] як матір. Молодша дівчинка [PERSON] взагалі не знає хто така мати [PERSON] . З дітьми завжди знаходяться виключно бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] , діти їх вважають їх своїми батьками. Відповідно до акту обстеження житлово - побутових умов проживання складеного комісією органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради від 20.01.2025р., бабусі та дідуся з дітьми за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що житлово - побутові умови квартири задовільні. [PERSON] , [PERSON] повністю утримують та матеріально забезпечують, приймають активну участь у житті [PERSON] та [PERSON].» За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. У відповідності до положень ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх доньок, не повідомила суд про намір в подальшому здійснювати піклування над ними, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] , фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, а тому, захищаючи права та інтереси дитини, суд вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав щодо її доньок. Відповідно до ст.ст. 55, 58 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ст. 59 ЦК України, піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Відповідно до ч.4. ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. З подання Хаджибейської районної адміністрації, як органу опіки та піклування № Г-790 від 28.04.2025р. вбачається, що орган опіки та піклування вважає можливим призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном над його малолітніми онуками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . (а.с.151-153) Враховуючи, що судом вирішено питання про позбавлення батьківських прав матері малолітніх [PERSON] та [PERSON] суд доходить висновку про необхідність встановлення опіки над [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] та призначення їх опікуном - [PERSON] ( [INFO] РНОКПП [NUMBER] ). Частиною 1 ст.8 Закону України«Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). На підставі викладеного та

Outcome: partial