Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до Макарівського районного суду Київської області з позовом до Бишівської сільської\~ради Фастівського\~району Київської\~області (далі - відповідач) про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. В обґрунтування позову посилався на те, що йому на підставі виписки з погосподарської книги на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . У березні 2025 року він звернувся до Центру надання адміністративних послуг Бишівської сільської ради, для державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, яка передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01 січня 2013 року). При перевірці наданих документів, державним реєстратором Бишівської сільської ради, надано роз`яснення в усній формі, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно здійснюється на підставі ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 25 грудня 2015 р. №1127. Для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення по господарського обліку, та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року необхідно подати документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна. Враховуючи факт відсутності державної реєстрації на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна рекомендовано звернутися до суду. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду про визнання права власності на належний позивачу, житловий будинок з господарськими будівлями. Враховуючи викладене, позивач просив суд: визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на житловий будинок (літера А) - побудований у 1987 році, загальна площа 101,0 м.2, житлова площа 70,6 м.2, який складається з приміщень: 1. Веранда - 11,6 м.2, 2. Коридор 7,0 м.2, 3. Житлова 8,6 м.2, 4. Житлова 25,3 м.2, 5. Житлова 13,0 м.2, 6. Житлова 9,1 м.2, 7. Житлова 14,6 м.2, 8. Кухня 11,8 м.2; господарські будівлі та споруди: (літера А1) житлова прибудова; (літера а) ганок; (літера Б) літня кухня; (літера В) хозблок; (літера Г) сарай; (літера Д) сарай; (літера К) погріб; (літера Ж) вбиральня; (літера З) літній душ; № 1 колодязь питний; № 2 ворота з хвірткою; № 3 огорожа, що розташований адресою: [ADDRESS] . Судові витрати покласти на позивача. Ухвалою суду від 01.04.2025 року позов [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.05.2025 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 21.05.2025 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті в цей же день. Від представника позивача адвоката Богданчук О.В. надійшла заява про розгляд справи у її та позивача відсутність, про підтримання позовних вимог, які просила задовольнити. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з наведеним суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до виписки з погосподарської книги №165 від 19.03.2025 року Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області, встановлено, що в погосподарській книзі № 10 за 2021-2025 роки зроблений особовий запис № 01-0681-1 про те, що власником житлового будинку, розташованого у [ADDRESS] є [PERSON] . Житловий будинок: рік побудови 1987 р., загальна площа - 101,0 м.2, житлова площа - 70,6 м.2 (а.с. 11). З довідки № 02-21/353 від 18.02.2025 року виданої Бишівською сільською радою Фастівського району Київської області встановлено, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на якій розташований житловий будинок громадянина [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), не сформована, кадастровий номер не визначено, право власності та користування не оформлюється, земельна ділянка не приватизована та не перебуває у власності третіх осіб (а.с. 12). Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, до складу домоволодіння за адресою: [ADDRESS] входить: житловий будинок (літера А) - побудований у 1987 році, загальна площа 101,0 м.2, житлова площа 70,6 м.2, який складається з приміщень: 1. Веранда - 11,6 м.2, 2. Коридор 7,0 м.2, 3. Житлова 8,6 м.2, 4. Житлова 25,3 м.2, 5. Житлова 13,0 м.2, 6. Житлова 9,1 м.2, 7. Житлова 14,6 м.2, 8. Кухня 11,8 м.2; господарські будівлі та споруди: (літера А1) житлова прибудова; (літера а) ганок; (літера Б) літня кухня; (літера В) хозблок; (літера Г) сарай; (літера Д) сарай; (літера К) погріб; (літера Ж) вбиральня; (літера З) літній душ; № 1 колодязь питний; № 2 ворота з хвірткою; № 3 огорожа (а.с. 13-16). Як вказав позивач та що не заперечив відповідач, у березні 2025 року він звернувся до Центру надання адміністративних послуг Бишівської сільської ради, для державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, яка передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01 січня 2013 року). При перевірці наданих документів, державним реєстратором Бишівської сільської ради, надано роз`яснення в усній формі, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно здійснюється на підставі ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127. Для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення по господарського обліку, та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року необхідно подати документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» Для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна; виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Позивач, право власності на земельну ділянку на якій розташований житловий будинок не зареєстрував. З урахуванням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» для реєстрації права власності на нерухоме майно в Єдиному державному Реєстрі речових прав необхідно мати право власності на земельну ділянку під будівництво на якій розташований житловий будинок. Вирішуючи даний спір, суд керується також наступним. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Відповідно до ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 15-16 ЦК України, кожна особа має прав на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, якщо він не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу, шляхом визнання права. Положеннями ст. ст. 8, 24, 41 Конституції України зокрема визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та є непорушним. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на визначене майно, тобто право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно положень ст. 15 та ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними правовстановлюючими документами, піддається сумніву і не визнається іншими особами. При цьому положення ст. 41 Конституції та ст. 328 ЦК України, гарантують та визначають презумпцію правомірності набуття права власності, а не виникнення у подальшому шляхом державної реєстрації. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особі на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно ви волі інших осіб. В силу положень ч. 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до ст.\~31\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Як встановлено судом, звернувшись до відповідно органу реєстрації позивач отримав відмову у державній реєстрації його права власності через відсутність документу, що підтверджує реєстрацію права власності на земельну ділянку на якій розташований житловий будинок. Тож, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати позивача за його клопотанням з відповідача не стягуються. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved