Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з\~\~вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка відповідно до Державного акту на землю серія І-ІФ № 007229. 08.11.2005 [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого всі належні їй майнові права та майно заповіла [PERSON] . [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Позивачка зазначає, що пропустила строк з поважних причин, оскільки після смерті матері в її будинку ніхто не проживав, тому їй не було відомо про наявність державного акту на право власності на земельну ділянку. У березні 2025 року їй зателефонувала працівник ТОВ «Прикарпатагро» і повідомила про те, що у [PERSON] у власності була земельна ділянка (пай), яку вони орендують, і порекомендувала переоформити її. Після цього [PERSON] виявила в будинку своєї матері папку з документами, а саме державний акт на право власності на земельну ділянку. Позивачка зразу звернулася до нотаріуса. У зв`язку з цим,\~ [PERSON] \~просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини,\~яка відкрилась після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. У підготовче судове засідання позивач\~не з`явилася,\~однак подала\~суду заяву,\~в якій\~просить розгляд\~справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити (а.с.28). Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у відсутності сторони відповідача. Зазначив, що відповідач не заперечує щодо задоволення позову (а.с.25-26). Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] (а.с.7, 12, 18). [PERSON] постійно проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). 08.11.2005 [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого всі належні їй майнові права та майно заповіла [PERSON] (а.с.9, 11). Позивачка [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження та укладення шлюбу (а.с.19, 20). Відповідно до Державного акту на землю серія І-ІФ № 007229 від 16.11.1999, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,60 га, на території с. Бережниця (а.с.17). 17.03.2025 [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, однак 10.04.2025 їй було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.5, 6). Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст.\~1217, 1218 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкодавець [PERSON] за життя зробила розпорядження щодо майна, належного їй на праві приватної власності, у вигляді заповіту. Згідно зі\~статтею 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України\~встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до ст. ст. 1269,1270\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав спільно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1272 ЦК України, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови "Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування"\~№7\~від 30\~травня 2008\~року роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як зазначено в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Судом встановлено,\~що позивачка\~пропустила строк\~для прийняття\~спадщини з\~поважних причин, оскільки після смерті спадкодавиці в її будинку ніхто не проживав, тому позивачці не було відомо про наявність державного акту на право власності на земельну ділянку. Тільки березні 2025 року [PERSON] виявила в будинку своєї матері папку з документами, а саме державний акт на право власності на земельну ділянку. Суд також враховує, що відповідачем позов визнано, заперечення щодо задоволення позову відсутні. У зв`язку з цим суд вважає, що позивачці [PERSON] слід визначити додатковий строк три місяці, який обчислювати з моменту набрання рішенням законної сили, що буде достатнім для подання нею заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного та

Outcome: approved