Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

У лютому 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього коштів у розмірі 85943,18 грн та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31.05.2024 в м. Новомосковську відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю транспортного засобу AUDI, н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] (далі - відповідач) та транспортного засобу TOYOTA, н.з. [NUMBER] . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області відповідача визнано винним у вчиненні ДТП та накладено адміністративне стягнення за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. Станом на дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпіла сторона звернулася до позивача із заявою на відшкодування шкоди. На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату власнику транспортного засобу TOYOTA, н.з. [NUMBER] на суму 80643,18 грн. Загальний розмір понесених позивачем витрат, з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди, склав 85943,18 грн. Тому, просить стягнути з відповідача зазначену суму в порядку регресу. Ухвалою суду від 11.02.2025 відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції на адресу зареєстрованого місця проживання. До суду повернулися поштові конверти, адресатні відповідачу, з довідкою про причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою». Як встановлено у ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У свою чергу, відповідач не повідомляв суд про зміну своєї адреси. Правом на подання відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, відповідач не скористався, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 31.05.2024 року о 16.50 годині по вул. Спаська в м. Новомосковську Дніпропетровської області, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Ауді А3», д/н [NUMBER] , виконуючи поворот ліворуч на вул. Сучкова, здійснив виїзд на полосу зустрічного руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота Раф 4» д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який стояв на перехресті на заборонений сигнал світлофора. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Зазначені обставини встановлено постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.07.2024 у справі 183/5712/24 якою на [PERSON] накладено адміністративне стягнення за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік (а.с.45). У силу ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку з тим, що станом на дату настання ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП не була застрахована, до Моторного (транспортного) страхового бюро із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпіла сторона та надала всі необхідні документи (а.с.9-14). Згідно з Висновком експерта з автотоварознавчого дослідження № 80С24 від 28.07.2024 вартість матеріального збитку, завданого внаслідок нанесених пошкоджень в ДТП автомобілю TOYOTA, н.з. [NUMBER] ,\~ становить 150155,37 грн.; вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 80643,18 грн з урахуванням ПДВ (а.с.15-33). На підставі Наказу №3.1/17658 від 12.09.2024 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, Довідки №1 від 11.09.2024 про розмір відшкодування шкоди та розрахунку вартості КТЗ (а.с.36,39), МТСБУ здійснило регламентну виплату власнику пошкодженого автомобіля TOYOTA, н.з. [NUMBER] у розмірі 80643,18 грн, що підтверджується платіжним дорученням №926556 від 12.09.2024 (а.с.41). Крім того, за збір документів та проведення огляду пошкодженого у ДТП автомобіля позивачем понесені витрати: у розмірі 3140,00 грн за проведення автотоварознавчої експертизи (оплата послуг аваркома (експерта), що підтверджується платіжною інструкцією №924466 від 08.08.2024 (а.с.40); у розмірі 2160,00 грн оплату послуг по справі, на користь ТОВ «Аудатекс Україна», що підтверджується платіжною інструкцією №927229 від 27.09.2024. Отже, загальний розмір понесених позивачем витрат склав 85943,18 грн (80643,18 грн. - регламентна виплата + 3140 грн + 2160грн - витрати за збір документів та проведення експертного дослідження). Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Згідно з ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник мав до особи відповідальної за завдані збитки. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV (надалі - Закон України № 1961-IV) вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 21.1. ст. 21 Закону № 1961-IV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без полісу\~ обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією на страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне\~ визнання договорів такого страхування. На виконання вимог Закону України № 1961-IV цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній\~ правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо)\~ володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка и завдала. Оскільки позивач відшкодував потерпілій стороні матеріальну шкоду, яка завдана з вини [PERSON] , до нього перейшло право вимоги до відповідача. Враховуючи, що матеріальні збитки відповідач у добровільному порядку не відшкодовує, будь-які підтвердження протилежного в матеріалах справи відсутні, позовні вимоги Моторного транспортного страхового бюро обґрунтовані та підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої\~ судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн (а.с.7). На підставі викладеного і

Outcome: approved