Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

08 квітня 2025 року до Металургійного районного суду міста Кривого Рогу звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Омега Фінанс» в особі представника Кумко О.Д. з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про комплексне банківське обслуговування. В обґрунтування заявлених позовних вимог, представник позивача зазначив, що 13 липня 2018 року між АТ «ЮНЕКС БАНК» та [PERSON] був укладений договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб шляхом підписання анкети-заяви на оформлення кредитної картки та встановлення кредитного ліміту, на підставі якої 12 липня 2018 року відповідачем було підписано виписку-повідомлення №26202053049002. UAН до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «ЮНЕКС БАНК». Відповідно до виписки-повідомлення №26204049426002.UAН від 12 липня 2018 року та анкети-заяви відповідачу здійснено відкриття поточного рахунку № [NUMBER] з використанням платіжної картки №5375хххххххх1658 у гривні та встановлено кредитний ліміт у розмірі 10 000 грн., процентна ставка за користування кредитними коштами фіксована 48,00% річних, строк кредитування до 13 липня 2019 року з можливістю продовження на новий строк (продовження строку дії на 12 місяців). [PERSON] користувалася кредитними коштами у розмірі кредитного ліміту, встановленому на платіжну картку, проте допускала прострочення виконання зобов`язань, внаслідок чого за відповідачем обліковувалася, як прострочена заборгованість по тілу кредиту, так прострочена заборгованість по відсоткам, відповідне підтверджується виписками по особовому рахунку. 28 березня 2021 року на електронному майданчику (електронна торгова система) ТОВ «Смарттендер» відбувся електронний аукціон з продажу лоту №1, до складу якого входять: Права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, організатором аукціону та власником активів якого було АТ «ЮНЕКС БАНК». Переможцем електронного аукціону є ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс», що підтверджується протоколом електронного аукціону №UA-PS-2021-03-19-000106-1 від 28 березня 2021 року Між АТ «ЮНЕКС БАНК» та ними 31 березня 2021 року укладено договір факторингу № 31/03-2021. Відповідно до умов договору факторингу ТОВ «ФК «Омега Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржників АТ «ЮНЕКС БАНК», в тому числі і до відповідача [PERSON] за кредитним договором №2620404926002.UAН від 13 липня 2018 року (виписка-повідомлення). Посилаючись на те, що станом на 31 березня 2021 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором №2620404926002.UAН від 13 липня 2018 року становить 17496,27 грн., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту 987,42 грн., 1 819 грн. 48 коп. прострочена заборгованість за процентами, які нараховані за ставкою 48 % річних за період з 13.07.2018 р. по 13.07.2020 р.; 1 800 грн. 00 коп. штрафи, пені за період з 13.07.2018 р. по 13.07.2020 р.; 4 029 грн. 37коп. - прострочені проценти, які нараховані за ставкою 60% річних за період 14.07.2020\~р.\~(виникнення\~несанкціонованого овердрафту)\~по 31.03.2021\~р.\~Відповідно до Реєстру прав вимоги станом на кінець дня 31.03.2021 р. прострочення Відповідача по нарахованим процентам за договором № 26204049426002.UAH від 13.07.2018 р. період з 13.07.2018 р. по 13.07.2020 р. складає 366 днів та нарахованим процентам несанкціонованої заборгованості (несанкціонованого овердрафту) по рахунку № [NUMBER] .UAH-NO PRO від 14.07.2020 р. за період з 14.07.2020 р. (виникнення несанкціонованого овердрафту) по 31.03.2021 р. складає 261 день. 24 червня 2021 року позивачем було направлено на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги №06-21/1715/Ф і надано строк для погашення суми заборгованості, чого відповідачем зроблено не було, просили суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість у розмірі 17496,27 грн., а також понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 481 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 квітня 2025 року, вказана справа надійшла до провадження судді Вікторович Н.Ю. Ухвалою суду від 14 квітня 2025 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику з повідомленням сторін. Відповідач повідомлявся належним чином про перебування в провадженні суду даної цивільної справи, шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження за зареєстрованим місцям проживання відповідача. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надійшло. Відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 1ст. 128 ЦПК України. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17\~Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~при розгляді справи, ч.1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами,утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (AlimentariaSandersS.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлялася про перебування в провадженні суду даної справи. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін, - не подала, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. 13 липня 2018 року між АТ «Юнекс Банк» та [PERSON] шляхом підписання Виписки-повідомлення № 26204049426002.UAN до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Юнекс Банк» (далі - Договір) та Анкети-заяви було укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачеві надано кредит шляхом кредитування поточного рахунку № [NUMBER] з використанням платіжної картки № [NUMBER] у гривні та встановленням відновлювальної кредитної лінії з кредитним лімітом у розмірі 10 000 грн., процентною ставкою за користування кредитними коштами у розмірі 48,00% річних та строком до 13 липня 2020 року. Згідно виписки по особовому рахунку за період з 13.07.2019 по 31.03.2021 [PERSON] отримала кредитні кошти, активно користувався ними, здійснював зняття готівки та часткове погашення кредиту. Після закінчення строку кредитного договору № 26204049426002.UAN від 13.07.2019, сума заборгованості [PERSON] станом на 13.07.2020 складала 9847,42 грн. простроченої заборгованість за тілом кредиту та 1819,48 грн. прострочених процентів за кредитом. 31 березня 2021 року за результатами електронного аукціону, проведеного 28.03.2021, між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 31/03-2021, на підставі якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 26204049426002.UAN від 13.07.2019 до боржника [PERSON] 28 травня 2021 року ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» на адресу [PERSON] було направлено повідомлення № 04-21/902/Ф про відступлення права вимоги та надано строк протягом семи банківських днів з дня отримання повідомлення для погашення суми заборгованості за кредитним договором від 13.07.2018 № 26204049426002.UAN-NO PRO (зі змінами та доповненнями) по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитною лінією та нарахованими штрафними санкціями у сумі 13876,79 грн., яке було вручене відповідачу. Повідомлення про відступлення права вимоги та необхідність сплати заборгованості за кредитним договором від 13.07.2019 № 26204049426002.UAN.UAN (зі змінами та доповненнями) у сумі 3619,48 грн. було направлено відповідачу 24.06.2021 року та повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України). Договір факторингу є підставою для сингулярного правонаступництва, в силу якого не відбувається припинення попереднього кредитного зобов`язання. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу - на стороні кредитора - у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного з їх учасників. Отже, у подібних випадках не відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. Таким чином, у разі відступлення права вимоги новий кредитор замінює собою особу у всіх правах, що існували на момент здійснення відступлення і не припинилися внаслідок такої заміни кредитора у зобов`язанні (див. постанову Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 639/4836/17 (провадження № 61-21697св19)). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України). За загальними правилами чинності правочину (стаття 203, 205, 207, 215 ЦК України) та вимог статті 1055 ЦК України щодо обов`язкової письмової форми кредитного договору, недодержання якої тягне його нікчемність, умови кредитного договору, що становлять його зміст та є обов`язковими для виконання сторонами (статті 626-629 ЦК України) мають бути зафіксовані в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, та підписані сторонами договору. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20) викладено правовий висновок, що під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду (див. постави від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16, від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16) після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. Отже, позивач, як правонаступник первісного кредитора, має право на одержання від відповідача заборгованості за кредитним договором № 26204049426002. UAN від 13.07.2019 у розмірі 9847,42 грн. простроченої заборгованості за тілом кредиту та 1819,48 грн. простроченої заборгованості по процентам за кредитом, нарахованим в межах строку кредитування. Позовні вимоги ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» про стягнення з відповідача [PERSON] прострочених процентів у сумі 4029,37 грн., які нараховані за ставкою 60% річних, що умовами договору не передбачена, та за період з 14.07.2020 по 31.03.2021 - після закінчення строку кредитного договору, є безпідставними та до задоволення не підлягають з наведених вище мотивів. Статтями 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Доказів виконання зобов`язання первісному кредиторові після відступлення права вимоги позивачу відповідач [PERSON] не надав. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 11666,90 грн. (9847,42 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту; 1819,48 грн. прострочена заборгованість за проценти які нараховані за ставкою 48 % річних за період з 13.07.2018 по 13.07.2020), а тому суд відмовляє у задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення з відповідачки на користь позивача 4029,37 грн. Згідно з ч. 2 ст. 137 цього Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому, за приписами ч. 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу за наданні послуги до суду позивачем надано Договір про надання правової допомоги б/н від 03.02.2025 року, Акт наданих послуг від 04.04.2025 в розмірі 6000 грн. Суд зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial