Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач ТОВ "Фінансова компанія "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17 жовтня 2023 року між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та відповідачем [PERSON] було укладено договір №4062030 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Згідно умов Кредитного договору, сума кредиту складає 11000 грн. (п.п 1.2, 1.3 Кредитного договору) на строк 360 днів (11 жовтня 2024 року). \~ \~ \~ \~ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 11000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. 24 травня 2024 року між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" було укладено Договір факторингу №24/05/2024, згідно з умовами якого ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" відступило ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" право грошової вимоги за Кредитним договором. \~ \~ \~ \~Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" повідомило відповідача у особистому кабінеті шляхом розміщення відповідного оголошення. \~ \~ \~ \~Станом на дату звернення до суду, заборгованість відповідача по Кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає: 11000 грн. - тіло кредиту, 48620 грн. - нараховані проценти первісним кредитором, а також нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів в сумі 13200 грн., а всього 72820 грн. \~ \~ \~ \~Крім того, 05 жовтня 2023 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та відповідачем [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" було укладено електронний договір №7139371 про надання споживчого кредиту. \~ \~ \~ \~Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", затверджених наказом №205-ОД від 10 лютого 2022 року та розміщених на їх сайті: https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов Кредитного договору, з урахуванням Додаткової угоди до Договору, сума кредиту складає 2500 грн. на строк 360 днів (29 вересня 2024 року). \~ \~ \~ \~ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 2500 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача №№ [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1.5.1 Кредитного договору, стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується: у межах кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору. У період з 05.10.2023 по 26.05.2024 Відповідачем здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора в розмірі 0,00 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 0,00 грн. 27 травня 2024 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" було укладено Договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" відступило ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" право грошової вимоги за Кредитним договором. \~ \~ \~ \~Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту відповідача, зазначену при укладенні Кредитного договору, відповідного повідомлення. \~ \~ \~ \~Станом на дату звернення до суду, заборгованість відповідача по Кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає: 2500 грн. - тіло кредиту, 4577 грн. - нараховані проценти, а також нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів в сумі 2985 грн., а всього 10062 грн. \~ \~ \~ \~Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання вкотре не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позов не подав. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 1 статті 280\~ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин, не подала відзив, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється \~ \~ \~ \~Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 17 жовтня 2023 року між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та відповідачем [PERSON] було укладено договір №4062030 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с.38-46). Згідно умов Кредитного договору, сума кредиту складає 11000 грн. (п.п 1.2, 1.3 Кредитного договору) на строк 360 днів (11 жовтня 2024 року). \~ \~ \~ \~Встановлено, що зазначений Кредитний договір було укладено в електронній формі, який був підписаний відповідачем у відповідності до вимог ч.ч. 6 та 8 ст. 11 і ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором М226. Отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів в сумі 11000 грн. на платіжну карту № [NUMBER] підтверджується листом ТОВ "Універсальні платіжні рішення" (а.с.23). Так, відповідач [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала. Так, 24 травня 2024 року між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" було укладено Договір факторингу №24/05/2024, згідно з умовами якого ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" відступило ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" право грошової вимоги за Кредитним договором №4062030 від 17 жовтня 2023 року (а.с.70-75). \~ \~ \~ \~ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" повідомило відповідача [PERSON] про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором шляхом розміщення відповідного оголошення у особистому кабінеті (а.с.52) Отже, до ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" відповідно до укладеного Договору Факторингу №24/05/2024 від 24 травня 2024 року, Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, витягу з Реєстру Боржників, перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №4062030 від 17 жовтня 2023 року в загальному розмірі 72820 грн. Також встановлено, що 05 жовтня 2023 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та відповідачем [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" було укладено електронний договір №7139371 про надання споживчого кредиту (а.с.32-37). \~ \~ \~ \~Згідно умов Кредитного договору, з урахуванням Додаткової угоди до Договору, сума кредиту складає 2500 грн. на строк 360 днів (29 вересня 2024 року). \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1.5.1 Кредитного договору, стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується: у межах кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору. \~ \~ \~ \~Встановлено, що зазначений Кредитний договір був укладені відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", затверджених наказом №205-ОД від 10 лютого 2022 року та розміщених на їх сайті: https://creditplus.ua/ru/documents, який був підписаний відповідачем у відповідності до вимог ч.ч. 6 та 8 ст. 11 і ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А1446. Отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів в сумі 2500 грн. на платіжну карту № [NUMBER] підтверджується листом ТОВ "Пейтек Україна" про перерахування коштів (а.с.137-139), що свідчить про виконання ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" взятих на себе за кредитним договором зобов`язань. Так, 27 травня 2024 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" було укладено Договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" відступило ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" право грошової вимоги за Кредитним договором №7139371 від 05 жовтня 2023 року (а.с.76-86). 27 травня 2024 року ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" повідомило відповідача [PERSON] про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором електронним листом на електронну пошту відповідача, яка зазначена нею у договорі про надання споживчого кредиту (а.с.51). Отже, до ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" відповідно до укладеного Договору Факторингу №27.05/24-Ф від 27 травня 2024 року, Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, витягу з Реєстру Боржників, перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №7139371 від 05 жовтня 2023 року в загальному розмірі 10062 грн. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору (ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію"). Частиною 2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із ч. 4 ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивач довів факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання кредитних договорів між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та [PERSON] , а також між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та [PERSON] . Крім того, факт перерахування коштів підтверджено матеріалами справи на платіжну картку відповідача, що останнім не спростовано. Так, ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА", правонаступником яких у зобов`язанні є ТОВ "ФК "Фінтраст Україна", належним чином виконували свої обов`язки по наданню кредиту, а саме: відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти, але належним чином не виконував свої зобов`язання за договором. \~ \~ \~ \~Рішенням єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» ФІНТРАСТ УКРАЇНА» від 25.11.2024 за № 251124/1 було змінено найменування підприємства на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Враховуючи, що відповідач належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитними договорами між нею та ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", а також ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" в обумовлені договором строки не виконала, позивач, який отримав право вимоги до відповідача за договорами факторингу, внаслідок такого порушення, позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд дійшов висновку, що необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним и договорами. Щодо судових витрат, то суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції №4197 від 19 грудня 2024 року (а.с.145) позивачем при зверненні до суду з позовом, сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено, понесені позивачем витрати на сплату судового збору слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал". Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 гривень на підставі: копії договору про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року (а.с.135-136); заявкою №6070 на виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року (а.с.26-27); рахунком на оплату №6070-20/12-2024 від 24 грудня 2024 року (а.с.53). Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Дослідивши надані представником позивача докази понесених витрат на професійну правничу допомогу та враховуючи доводи відповідача щодо необґрунтованості таких витрат, суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є завищеним. Згідно рахунку на оплату замовлення, до складу витрат на професійну правничу допомогу адвоката включені наступні послуги: зустріч адвоката і клієнта для надання консультації, на що витрачено 1 годину, а вартість роботи склала 890 грн.; дослідження документів та аналіз практики та правових позицій, на що витрачено 2 години, а вартість роботи склала 1760 грн.; аналіз законодавства та судової практики, на що витрачено 1 годину, а вартість роботи склала 890 грн.; підготовка позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту, на що витрачено 1 годину, а вартість роботи склала 890 грн.; письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку, на що витрачено 2 години, а вартість роботи склала 1760 грн.; проведення адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних доказів, на що витрачено 2 години, а вартість роботи склала 1760 грн.; складання позовної заяви, на що витрачено 3 години, а вартість роботи склала 2640 грн.; складання та оформлення інших документів, на що витрачено 1 годину, а вартість роботи склала 890 грн.; складання та оформлення процеулаьних документів, на що витрачено 2 години, а вартість роботи склала 1760 грн.; представництво інтересів в судових засіданнях, на що витрачено 2 години, а вартість роботи склала 1760 грн. Суд вважає, що вартість послуг є завищеною, оскільки позовна заява є незначною за обсягом, тому її складання, враховуючи професійну підготовку адвоката, який є фахівцем у галузі права, не може становити стільки тривалий час. Крім того, враховуючи, що позовна заява була надіслана через систему «Електронний суд», суд вважає явно завищеною вартість послуги адвоката з подання до суду позовної заяви. Зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських послуг, а також розумності їхнього розміру, з урахуванням висловлених відповідачем заперечень щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до суми 7000 грн.

Outcome: approved