Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності за спадкове майно. В обгрунтовання поданого позову зазначено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з: - земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,83 га, розташованої на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 296463 від 13.06.2005 pоку, виданого на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 22.11.2004 року №699, кадастровий номер 5122310100:01:003:0383 та 5122310100:01:003:0384. Позивач, відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] та прийняв спадщину, шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, внаслідок чого було відкрито спадкову справу. Позивач, як спадкоємець за законом, звернувшись до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після померлого батька [PERSON] отримав роз`яснення, що у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих родинні відносини зі спадкодавцем, оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку неможливо та за вирішенням даного питання необхідно звернутися до суду. Так, в паспорті позивача його прізвище зазначено як « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть прізвище батька зазначено як « [PERSON] ». В зв`язку з зазначеним позивач просить суд: - встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , померлим [INFO] , як між сином та батьком; -визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,83 га, розташовану на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 296463 від 13.06.2005 pоку, виданого на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 22.11.2004 року №699, кадастровий номер 5122310100:01:003:0383 та 5122310100:01:003:0384, в порядку спадкування після смерті спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача - Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги позивача визнає. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] зареєстрованого та виданого 27.01.1986 року м. Кілія рай відділ ЗАГС Одеської області встановлено, що (далі викладено мовою оригіналу) « [PERSON] » народився [INFO] , про що було складено відповідний актовий запис №37 від 27.01.1986 року. Батьками записані (далі викладено мовою оригіналу) « [PERSON] » та « [PERSON] », /а.с.7/. З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 20.02.2014 року Кілійським РС ГУДМС України в Одеській області вбачається, що паспорт видано на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кілія Кілійського району Одеської області, /а.с.4-6/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.12.2023 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис № 62 від 06.12.2023 року, /а.с.8/. Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 296463, виданого 13.06.2005 року головою Кілійської районної державної адміністрації вбачається, що [PERSON] , який мешкає в м. Кілія, на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 22 листопада 2004 року № 699 є власником земельної ділянки загальною площею 2,83 гектарів, у межах згідно з планом, яка розташована на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010552200595. Кадастровий номер земельної ділянки: 5122310100:01:003:0383 та 5122310100:01:003:0384, /а.с. 12/. Згідно повідомлення Одеського державного нотаріального Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 1116/02-20 від 30.04.2025 року вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Богачовою Н.М. 30.05.2024 року була заведена спадкова справа до майна померлого за № 83/2024, однак свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 80953002 від 25.04.2025 року. Та Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 77151629 від 30.05.2024 року інформація в Спадковому реєстрі відносно [PERSON] , [INFO], як заповідача - відсутня. Згідно копії спадкової справи №83/2024, заведеної 30.05.2024 року приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Богачовою Н.М. до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що заявою №202 від 30.05.2024 року, поданою [PERSON] , [INFO] , до нотаріальної контори, заявник приймає спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] . При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками). Таким чином, родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). В постанові Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі №737/120/18 зазначено про те, що в порядку окремого провадження може бути встановлений факт родинних відносин лише між кровно спорідненими родичами. Згідно роз`яснень, викладених в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з роз`ясненнями п. 7 Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника та ін. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Верховний Суд України в листі від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначає, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути:- спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки;- особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини;- інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). Оскільки з досліджених в ході розгляду справи достовірно встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] є сином та батьком, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині встановлення факту родинних відносин та беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє зазначену вимогу. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із статтею 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як зазначено в п. п. 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до п. п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку та позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, у зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved