Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

08.04.2025\~позивач Акціонерне товариство /АТ/ «Сенс Банк» через систему «Електронний суд» подав до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 179362,67 грн, яка складається з: 74 075,71 грн заборгованість за кредитом; 50 836,96 грн заборгованість по відсотках; 54 450,00 грн заборгованість по комісії, а також просив стягнути з відповідача на користь позивача 2\~422,40 грн сплаченого судового збору та 14\~679 грн витрат на професійну правничу допомогу. 02.04.2025 ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - передано за підсудністю на розгляд Турківського районного суду Львівської області. Справа надійшла до Турківського районного суду Львівської області 08.04.2025 та передана судді Волинець М.З. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. 23.12.2021 [PERSON] звернувся до АТ «Альфа-Банк» з метою отримання банківських послуг. 23.12.2021 підписанням оферти на укладання угоди про надання кредиту №501411504, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, відповідач запропонував банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між відповідачем та банком. 23.12.2021 шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №501411504, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, банк прийняв пропозицію відповідача на укладення Угоди про надання споживчого кредиту №501411504, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії від 23.12.2021, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. У Додатку №1 до Угоди сторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та орієнтовної реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Також сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту, в розділі 3 якого вказані основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача. Таким чином, 23.12.2021 між банком та відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства України було укладено кредитний договір, що підтверджується: офертою на укладання угоди про надання кредиту №501411504, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, акцептом пропозиції на укладання угоди про надання кредиту №501411504, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, додатком №1 «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг», паспортом споживчого кредиту; анкетою заявою про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» із наступними основними умовами: тип кредиту - «Кредит готівкою»; сума кредиту 75 000,00 грн; процентна ставка 25 % річних, тип ставки - фіксована; строк кредиту 48 місяців; дата повернення кредиту 23.12.2025; порядок повернення кредиту - графік платежів: до 23 числа кожного місяця у розмірі мінімального щомісячного платежу 4\~136,79 грн, загальна кількість платежів 48. Для повернення заборгованості за угодою визначено використовувати рахунок № [NUMBER] , відкритий у банку. Власним підписом позичальник підтвердив, що він ознайомлений зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту, інформацією про умови кредитування та орієнтовну вартість кредиту, надану виходячи із обраних умов кредитування, а також, що він отримав всі пояснення, необхідні для забезпечення можливості оцінити чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема, шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за договором. Банк виконав взяті на себе зобов`язання, надавши позичальнику кредит відповідно до узгоджених умов, що підтверджується меморіальним ордером №801724766 від 23.12.2021, виписками по рахункам № [NUMBER] та № [NUMBER] . 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Позичальник не\~виконав взяті\~на себе\~зобов`язання,\~припинивши здійснювати\~платежі в\~рахунок повернення\~кредиту та\~сплачувати проценти\~за користування\~ним,\~у зв`язку\~з чим\~загальна заборгованість\~за угодою\~№501411504\~від 23.12.2021\~становить 179\~362,67\~грн,\~з яких:\~74\~075,71\~грн \~заборгованість за\~кредитом;\~50\~836,96\~грн \~заборгованість по\~відсотках;\~54\~450,00\~грн \~заборгованість по\~комісії,\~тому позивач\~просив стягнути\~з відповідача\~заборгованість за\~кредитним договором\~№ 501411504\~від 23.12.2021\~в розмірі\~179\~362,67\~грн та судові витрати по справі. Позиція відповідача. Відповідач обставин та підстав позову не спростував, відзиву на позовну заяву не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Турківського району суду Львівської області від 14.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 06.05.2025 о 09:30 год. за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 09.04.2025 представник позивач через систему «Електронний суд» подав до суду клопотання про долучення доказів, в якому просив долучити до матеріалів справи докази направлення на адресу відповідача вимоги про усунення порушень з доказами її надсилання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за відсутності представника на підставі наявних у суду матеріалів; заявлені позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити в повному обсязі; проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечив. У зв`язку\~з неявкою\~відповідача [PERSON] , який належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток, ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 21.05.2025 вирішено проводити заочний розгляд справи № 442/2456/25 на підставі наявних у справі доказів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2\~ст.\~247\~ЦПК України\~не здійснюється. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин. 23.12.2021 відповідач [PERSON] звернувся до АТ «Альфа-Банк» з метою отримання банківських послуг. 23.12.2021 відповідач [PERSON] підписанням оферти на укладання угоди про надання кредиту №501411504, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, запропонував банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між відповідачем та банком. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». 23.12.2021 шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №501411504, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, банк прийняв пропозицію відповідача на укладення Угоди про надання споживчого кредиту №501411504, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії від 23.12.2021, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. В розділі I. «Умови споживчого кредиту» Акцепту пропозиції на укладення Угоди про надання споживчого кредиту №501411504, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії від 23.12.2021 сторонами визначено умови споживчого кредиту: тип кредиту - «Кредит готівкою»; сума кредиту 75 000,00 грн; процентна ставка 25 % річних, тип ставки - фіксована; строк кредиту 48 місяців. Відповідно до п.2 розділу I. «Умови споживчого кредиту» Акцепту, дата повернення кредиту 23.12.2025. Для повернення заборгованості за Угодою використовується рахунок № [NUMBER] , відкритий у банку. Згідно п.3 розділу I. «Умови споживчого кредиту» Акцепту, кредит надається позичальнику для власних потреб. Розмір 75\~000,00 грн, спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк», ЄДРПОУ 23494714. У Додатку №1 до Угоди про надання кредиту №501411504 від 23.12.2021 сторони узгодили Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних послуг. Сторони своїми підписами узгодили в письмовій формі складові загальної вартості кредиту, графік платежів з повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, а також суму комісійної винагороди, що становить Додаток №1 до укладеного між сторонами кредитного договору №501411504 від 23.12.2021. З паспорта споживчого кредиту вбачається, що сторонами за вказаним кредитним договором узгоджено суму кредиту 75 000,00 грн, строк кредитування 48 місяців, процентну ставку 25 % річних. За умовами договору АТ «Альфа -банк» надав відповідачу [PERSON] грошові кошти у сумі 75\~000,00 грн, які одразу після укладення договору були зараховані на банківський рахунок відповідача [PERSON] - № [NUMBER] , відкритого в АТ «Сенс Банк», що підтверджується меморіальним ордером №801724766 від 23.12.2021. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору № 501411504 від 23.12.2021 не виконав взяті на себе зобов`язання, припинивши здійснювати платежі в рахунок повернення кредиту та сплачувати проценти за користування ним, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості, згідно якого станом на 23.10.2024 заборгованість становить 179 362,67 грн, з яких: 74 075,71 грн заборгованість за кредитом; 50 836,96 грн заборгованість по відсотках; 54 450,00 грн заборгованість по комісії. Заборгованість відповідача [PERSON] підтверджується виписками по особовому рахунку № [NUMBER] та № [NUMBER] та розрахунком заборгованості станом на 23.10.2024. 09.05.2024 АТ «Сенс Банк» на адресу відповідача [PERSON] направлено вимогу про усунення порушень (вих. №22536-57.2/2024), якою останнього повідомлено про наявну у нього заборгованість за кредитним договором №501411504 від 23.12.2021, станом на 30.04.2024 в розмірі 160 213,04 грн та роз`яснено порядок сплати такої. 12.02.2025 АТ «Сенс Банк» на адресу відповідача [PERSON] направлено вимогу про усунення порушень (вих.№2849596), якою останнього повідомлено про наявну у нього заборгованість за кредитним договором №501411504 від 23.12.2021, станом на 23.10.2024 в розмірі 179 362,74 грн та роз`яснено порядок сплати такої. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість перед позивачем на загальну суму 179 362,74 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до\~ ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до\~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України). Відповідно до положень ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір 9оферти0 і прийняття пропозиції акцепту другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч.1,2 ст.639 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.ст.76,\~77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти у кредит. Відповідач скористався кредитними коштами, але свої зобов`язання за договором належним чином не виконував. Також позивачем, в розмір заборгованості відповідача, заявленої до стягнення, окрім заборгованості за кредитом та відсотками, включена заборгованість за комісією в сумі 54 450,00 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією суд зазначає таке. Відповідно до п.1 розділу I. «Умови споживчого кредиту» Акцепту пропозиції на укладання Угоди про надання споживчого кредиту № 501411504 від 23.12.2021, під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та на умовах, що визначені цим пунктом та договором. За ці послуги встановлюється комісійна винагорода, а саме: а) за надання кредиту у розмірі 0.00% від суми кредиту, зазначеної в цьому акцепті на укладення Акцепту (далі - Акцепт) без ПДВ; (б) за обслуговування (управління) кредиту 2,20 % від суми кредиту, зазначеної в цьому Акцепті без ПДВ. Комісійна винагорода може бути змінена в порядку,передбаченому умовами договору та сплачується згідно діючих тарифів банку. Тарифи є невід`ємною частиною договору та розміщені на сайті банку:www.alfabank.ua. Протягом строку дії Угоди тарифи та комісійна винагорода за кредитом, а також за супровідними послугами банку та/або третіх осіб, що надаються під час укладення угоди, можуть бути змінені в порядку, передбаченому договором та відповідним договором між позичальником та такими третіми особами та/або банком. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що положеннями ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід та обслуговування. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19. Також у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 666/4957/15-ц вказано, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. В зв`язку з цим, Верховний Суд дійшов висновку про те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, положення укладеного між сторонами кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів, є нікчемними. Відповідно до частину 2\~статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Отже, умови договору про нарахування позивачем комісії за обслуговування (управління) кредиту є нікчемними, тому відсутні підстави щодо задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача комісії за обслуговування (управління) кредитом (комісійна винагорода). За таких обставин, оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову щодо стягненню із відповідача на користь позивача 124 912, 67 грн заборгованості за кредитним договором № 501411504 від 23.12.2021 (74 075,71 грн заборгованість за кредитом; 50 836,96 грн заборгованість по відсотках). Розподіл судових витрат. Судові витрати в цій справі, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат на професійну правову допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Щодо витрат на професійну правову допомогу, то в позовній заяві позивач просив стягнути такі з відповідача в розмірі 14 679,97 грн. Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. 28.01.2025 АТ «Сенс Банк» та адвокатське об`єднання «СмартЛекс» уклали Договір про надання послуг №106. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14 679,97 грн представник позивача Лойфер А.Е подав такі докази: - договір про надання послуг №1006 від 28.01.2025, укладений між АТ «Сенс Банк» (замовник) та Адвокатським об`єднанням «СмартЛекс» (виконавець); - довіреність № 023779/25 від 03.02.2025, якою АТ «Сенс Банк» (довіритель) уповноважило адвоката Лойфера А.Е. (адвокат) представляти інтереси довірителя. Відповідно до договору про надання послуг №1006 від 28.01.2025, укладеного між АТ «Сенс Банк» (замовник) та Адвокатським об`єднанням «СмартЛекс» (виконавець), виконавець зобов`язався надавати послуги, які полягають у здійсненні від імені та в інтересах замовника юридичних і фактичних дій щодо стягнення заборгованості з боржників замовника, які виникли внаслідок невиконання/неналежного виконання такими боржниками кредитних договорів, договорів позики, інших угод, які не забезпечені заставою та/або спонуканню їх до погашення такої заборгованості, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги. Розділом 3 Договору визначено винагороду виконавця (гонорар) та порядок розрахунків. Так, передбачено, що гонорар за підготовку і подання позовної заяви до суду становить 375,00 грн, за отримання рішення суду - 225,00 грн, комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника - 7,85%. Таким чином витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 14\~679, 97 грн (із розрахунку 375,00 грн +225,00 грн + 179 362,67х7,85%). Відповідно до ст. 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з \~ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2\~ЦПК України). Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. В ч. 1 ст. 137\~ЦПК України\~зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137\~ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137\~ЦПК України). Підсумовуючи, можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини /ЄСПЛ/, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п.30, ECHR 1999-V). В пункті 269 рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п.55 з подальшими посиланнями). Як відзначено у п.95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява N 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у п.154 рішення ЄСПЛ у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Разом з тим, суд не позбавлений об`єктивної можливості оцінити рівень адвокатських витрат, достовірно встановити несення таких витрат позивачем, а також обґрунтованість рівня їх вартості. Суд не має права втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта, однак в силу вимог процесуального закону суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial