Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

13\~вересня 2024\~року до\~Приморського районного\~суду м.\~Одеси надійшла\~позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення батьківства, у якій позивач просить встановити факт того, що [PERSON] є батьком [PERSON] . За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Косіциній В.В. Ухвалою суду від 19 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку загального позовного провадження. Підготовче провадження у справі призначено на 14 жовтня 2025 року. Разом із позовною заявою до суду надійшло клопотання [PERSON] про призначення судово-медичної експертизи, у якій заявник просить призначити судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставити питання: чи є [PERSON] біологічним батьком [PERSON] ?. 14 жовтня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] про розгляд клопотання про призначення експертизи без участі. У підготовче засідання, призначене на 14 жовтня 2024 року учасники справи не з`явилися. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, прийнято рішення здійснити розгляд клопотання на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Ухвалою суду від 14 жовтня 2024 року клопотання [PERSON] про призначення судово-медичної експертизи залишено без задоволення. Підготовче засідання відкладено на 21 листопада 2024 року. Підготовче засідання по справі, призначене на 21 листопада 2024 року не відбулося у зв`язку із відсутністю в приміщення суду електропостачання, що підтверджується довідкою та було відкладено на 10 лютого 2025 року. 04 лютого 2025 року від представника [PERSON] адвоката Дубровської Ганни Володимирівни надійшла заява про відкладення розгляду справи. У підготовче засідання, призначене на 10 лютого 2025 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання задоволено клопотання представника [PERSON] та відкладено розгляд справи на 19.02.2025 року. 17 лютого 2025 року від представника [PERSON] адвоката Дубровської Ганни Володимирівни надійшла заява про відкладення розгляду справи. У підготовче засідання, призначене на 19 лютого 2025 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання задоволено клопотання представника [PERSON] та відкладено розгляд справи на 12.03.2025 року. 11 березня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника [PERSON] адвоката Дубровської Ганни Володимирівни надійшла заява, у якій заявниця просила долучити до матеріалів справи заяву [PERSON] . Також, 11 березня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника [PERSON] адвоката Дубровської Ганни Володимирівни, у якій заявниця просила долучити до матеріалів справи копію заяви про визнання позову, копію паспорта [PERSON] , відеозапис. У підготовче засідання, призначене на 12 березня 2025 року з`явився представник позивача та представник відповідача. Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання задоволено усне клопотання представника відповідача та відкладено розгляд справи на 14 квітня 2025 року. 11 квітня2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача адвоката Дроздової Аліни Сергіївни надійшла заява про виклик свідків, у якій заявник просив викликати та допитати в якості свідків [PERSON] , [ADDRESS] ; [PERSON] , [ADDRESS] . У підготовче засідання, призначене на 14 квітня 2025 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 14 квітня 2025 року задоволено клопотання про виклик свідків. Відкладено підготовчий розгляд справи на 08 травня 2025 року. У підготовче засідання, призначене на 08 травня 2025 року з`явився позивач, представник позивача та представник відповідача. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання закрито підготовчий розгляд справи та призначено справу до судового розгляду на 08.05.2025 року. Здійснено допит свідків [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання суд перейшов до стадії ухвалення рішення. Встановлено, що текст рішення буде проголошено 19.05.2025 року. Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та в якому матір`ю зазначена [PERSON] , батьком [PERSON] (а.с.6). У позовній заяві позивач зазначає про те, що свідоцтво про народження видано у Приморському райвідділу РАЦС у місті Одесі де ім`я батька вписано зі слів матері. Звертаючись до суду із позовом, заявник просить встановити юридичний факт, а саме, факт того, що [PERSON] є батьком [PERSON] . Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану (постанови Верховного Суду від 13 вересня 2023 року в справі № 552/4291/22, від 31 січня 2024 року в справі № 752/13549/22). Тобто, сімейне законодавство передбачає два правові механізми, за допомогою яких можна визнати ту чи іншу особу батьком дитини з подальшим внесенням відповідних змін до актового запису про народження дитини, а саме: - встановлення факту батьківства; - визнання батьківства. Щодо встановлення факту батьківства, то даний спосіб захисту може бути застосований за таких умов: - смерть чоловіка, якого заявник (позивач) вважає батьком дитини; - запис про батька дитини внесений в порядку статті 135 СК України. \~ \~ \~ \~Так, позивач зазначає про те, що його мати [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . Проте, на підтвердження зазначеної обставини, позивачем не було надано жодного доказу. \~ \~ \~ \~Зазначає про те, що з [PERSON] не спілкувався тривалий час. Почав спілкуватися за декілька років до 2013 року. Після його переїзду в Одесу почав регулярно з ним спілкуватися. \~ \~ \~ \~Проте, зазначене також не підтверджується доказами по справі. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні, призначеному на 08 травня 2025 року була допитана в якості свідка матір [PERSON] [PERSON] . Вона пояснила, що познайомилася з відповідачем в 1987 році, спочатку проживали на дачі, пізніше переїхали у місто Одесу та проживали по вулиці Спиридонівській. Зазначила, що [PERSON] є батьком її сина [PERSON] . \~ \~ \~ \~Також, в цьому судовому засіданні було допитано іншого свідка [PERSON] , який пояснив, що є сусідом по дачі та знайомий з відповідачем близько з 1990-х років. Про [PERSON] також знав, проте, познайомився з ним близько 2000-го року. Вказав, що підтримує дружні відносини з [PERSON] . Останній раз спілкувався з ним за чотири дні до засідання. \~ \~ \~ \~Проте, суд критично ставиться до зазначених показань, оскільки, [PERSON] є матір`ю позивача, тоді як [PERSON] перебуває у дружніх відносинах з відповідачем, що він визнав у судовому засіданні, а тому, у суду наявні підстави вважати, що зазначені свідки є заінтересованими у вирішенні спору особами. \~ \~ \~ \~У позовній заяві позивач зазначає про те, що після народження він з його матір`ю та [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] та перебували на утриманні [PERSON] . \~ \~ \~ \~Проте, зазначені обставини нічим не підтверджені. До матеріалів справи наявна фотографія, на якій зображено [PERSON] та [PERSON] , проте, зазначене фото зроблене в дорослому віці. Будь-які інші фото, які підтверджували б піклування [PERSON] поряд з [PERSON] після народження та в дитячому віці не було. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням ст.89 ЦПК України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень ч.2,3 ст. 89 ЦПК України. На цьому неодноразово наголошував у своїх постановах КЦС ВС. У позові позивач зазначає про те, що [PERSON] не заперечує проти проведення експертизи. Ухвалою суду від 14 жовтня 2024 року клопотання [PERSON] про призначення судово-медичної експертизи залишено без задоволення та роз`яснено, що задля підтвердження наведених у позовній заяві обставин, він може подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення в порядку, передбаченому ст.106 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Постановляючи зазначену ухвалу, суд виходив з того, що виконання ухвали суду про призначення судово-медичної експертизи відбуватиметься протягом значного проміжку часу, що вплине на розумність та своєчасність розгляду справи, а також з того, що у позовній заяві позивач зазначає про те, що [PERSON] згоден з проведення такої експертизи та він згоден приїхати з-за кордону задля його проведення, тому, суд вважав, що зазначений висновок учасники справи можуть отримати самостійно. \~ \~ \~ \~Проте, учасниками справи не надано до суду висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, який би підтверджував факт того, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] . \~ \~ \~ \~У засіданнях по справі представник відповідача не заперечувала проти задоволення позову. До матеріалів справи також долучено DVD-диск, на якому [PERSON] не заперечує того, що є батьком [PERSON] та просить встановити факт батьківства. \~ \~ \~ \~У підготовчому засіданні, призначеному на 12.03.2025 року представник відповідача заявила клопотання про відкладення розгляду справи, яке було мотивовано тим, що оскільки відповідач знаходиться за кордоном, необхідно час для його реєстрації в підсистемі ВКЗ задля забезпечення участі у судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Проте, безпосередньо відповідач участі у судовому засіданні не брав, клопотання про участь в судовому засіданні не подавав. \~ \~ \~ \~Будь-яких доказів, що підтверджують факт перебування [PERSON] за кордоном надано не було. \~ \~ \~ \~Тому, суд вважає, що недоведеним є те, що [PERSON] є батьком [PERSON] . \~ \~ \~ \~ У статті 51 Конституції України, частинах другій, третій статті 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі статтею 125 СК якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (частина перша статті 128 СК України). Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Проте суд вважає, що позивачем не доведено достатніми та допустимими доказами факт батьківства відповідача, а тому позов не підлягає задоволеню. На підставі зазначеного,

Outcome: dismissed