Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просила розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, зареєстрований 27.11.1993 року Солоніцевською сільською радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис №109. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають спільних дітей, повнолітню [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що фактично сімейні стосунки та ведення будь якого спільного господарства між ними припинено. За останній час спільного подружнього життя відповідач зловживав алкогольними напоями, внаслідок чого ставав дуже агресивний та не контролював свою поведінку, у зв`язку з чим, між ними виникали постійні конфлікті ситуації та безпідставні сварки.\~ Внаслідок чого, зникла повага один до одного, доброзичливість, щирість і відвертість у стосунках. Вважає, що збереження шлюбу неможливе, сім`я фактично розпалась, а шлюб має формальний характер, тому виникла необхідність у юридичному оформленні розлучення, оскільки подальше перебування у зареєстрованому шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі чого вона звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 27.03.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судові засідання призначені 30.04.2025, 23.05.2025 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та поміщене оголошення на веб-сайті судової влади України про виклик відповідача в судове засідання, при чому з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Клопотання, заяви чи докази, від відповідача не надходили, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні та на надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у суду матеріалів. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, які не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, та їх задоволення з огляду на таке. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 27.11.1993 року Солоніцевською сільською радою Дергачівського району Харківської області, про що складено відповідний актовий запис №109, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 27.11.1993 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією паспорта громадянина України, № [NUMBER] від 21.05.2024 року, орган, що видав 3523. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, серед яких позивач зазначив, що сімейні відносини фактично припинені, суд доходить висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам позивача, якою пред`явлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до частини 1 статті 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При цьому, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернувся до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Згідно з частини 3 статті 56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Положеннями частини 1 статті 110\~СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При цьому, під час розгляду справи за наявними в ній доказами обставини, наведені у частині 2 статті 110 СК України, за яких позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений, - судом не встановлені. Як зазначено у частині 2 статті 104\~СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. З клопотанням про надання строку для примирення сторони до суду не звертались. Крім того, судом відзначається, що відповідно до статті 113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При цьому, судом відзначається, що вимога щодо відновлення дошлюбного прізвища позивачем не заявлялась, остання вказала, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». За вказаних вище обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, визнання відповідачем позову, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та достатніми, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими, достатніми та такими, що підлягають задоволенню. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень статті 141\~ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує чи є розмір таких витрат пропорційним до предмета спору з урахування, зокрема, значення справи для сторін, на підставі чого, враховуючи в даному випадку співвідношення розміру сплаченого позивачем судового збору до значення справи для позивача, яка, крім іншого, просила витрати по розірванню шлюбу залишити по фактично понесеними, - суд дійшов висновку, що понесені позивачем судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 1211,20 грн. слід вважати по фактично понесеними позивачем.

Outcome: approved