Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] і просить винести рішення яким стягнути на його користь загальну заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику у розмірі 137972,00 грн та понесені судові витрати у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 30.04.2023 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у позику №528870423, яким визначено, що договір разом із правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 17.10.2022, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Договір укладено у письмовій формі у виді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». Відповідно до договору позики позикодавець зобов`язався надати позичальнику позику у розмірі 10000,00 грн шляхом її перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти, нараховані за користування позикою. Умовами договору визначено тип позики - кредит; мета отримання кредиту - для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; строк дії договору 30 днів; знижена процентна ставка 1,99% на день (726,35% річних); процентна ставка (базова) 2,99 % на день (1091,35%); дата надання позики 30.04.2023; дата повернення позики 30.05.2023. ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти у розмірі 10000,00 грн, однак відповідач умови договору не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка, станом на день подання позовної заяви, складає 137972,00 грн (10000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 127972,00 грн - заборгованості за процентами, які нараховувалися по 02.07.2024). Станом на день подачі позовної заяви до суду відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав та інтересів ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та змусило його звернутися до суду з даним позовом. Відповідач у справі [PERSON] 13.03.2025 подав відзив по справі, відповідно до якого позовні вимоги не визнав, вважаючи їх безпідставними, виходячи з наступного. ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» не доведено надання грошових коштів позичальнику в сумі 10000,00 грн і їх отримання, а відповідно договір не набрав чинності і зобов`язання за таким договором виконуватися не можуть. Проценти за користування грошовими коштами не мають сплачуватися внаслідок пропущення строку позовної давності, внаслідок не доведення факту виконання умов кредитного договору кредитором, а саме не підтвердження факту надання грошових коштів позичальнику. Крім того, відсутні докази, що саме він будь-яким способом застосував ідентифікатор електронного підпису, відсутні докази отримання одноразового ідентифікатора, докази реєстрації саме [PERSON] у інформаційно-телекомунікаційній системі позивача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за відсутності представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, не подав, подав відзив у якому просить у задоволенні позову відмовити. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне. 30.04.2023 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] , шляхом заповнення останнім анкети клієнта 30.04.2023, з вказівкою власних даних, у тому числі номеру банківського рахунку/карки [NUMBER] , в інформаційно-телекомунікаційній системі https://finsfera.ua//, отримання та використання унікального одноразового ідентифікатора для «Паспорта кредиту» - rf6xpbqg9 та унікального одноразового ідентифікатора для «Кредитного договору» - p56uzlpiy, укладено договір про надання грошових коштів у позику №528870423 від 30.04.2023, який складає єдиний договір з правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 17.10.2022. Відповідно до умов договору товариство зобов`язалося надати відповідачу позику у сумі 10000,00 грн шляхом перерахування на банківський рахунок позичальника на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти, нараховані за користування позикою. Умовами договору визначено тип позики - кредит; мета отримання кредиту - для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; строк дії договору 30 днів (п.1.2); знижена процентна ставка 1,99% на день (726,35% річних); процентна ставка (базова) 2,99 % на день (1091,35%); дата надання позики 30.04.2023; дата повернення позики 30.05.2023. Згідно з п.1.5 договору, у випадку користування позикою понад строк, встановлений п.1.2 договору, з наступного дня після спливу строку, вказаного у п.1.2 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою у розмірі 0,99% на день перераховуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується позаакційна (базова) процентна ставка в розмірі 2,99% на день від суми позики за кожен день користування позикою з першого дня дії договору Відповідно до п.5.2 договору, строк дії цього договору, вказаний у п.2.1, діє на весь період, протягом якого сторони здійснюють свої права і виконують свої обов`язки за цим договором, але не раніше повного виконання сторонами своїх обов`язків, та визначається як період від дати отримання позивальником позики до фактичної дати повернення позики, процентів за дисконтною та/або базовою процентною ставкою, штрафних санкцій, які мають бути сплачені у рані невиконання умов договору та інших нарахувань, передбачених договором. При цьому пунктами 6.1-6.5 Правил надання грошових коштів у позику, які в силу п.1.6 договору позики є невід`ємною частиною електронного договору позики ТОВ «ІННОВА-ФІНАНС», передбачено наступне. За користування позикою позичальник сплачує проценти у розмірах, визначених в електронному договорі, він зобов`язаний повернути отриману суму позики та проценти за користування нею. Проценти за користування позикою нараховуються на суму позики (її залишок), виходячи із строку фактичного користування позикою. У разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику ( або її частину) товариство має право нараховувати неустойку (пеня, штраф) у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день такого користування позикою та/або її частиною, починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Нарахування процентів за користування позикою починається з дати зарахування коштів на банківську картку позичальника та нараховується за процентними ставками, зазначеними в електронному договорі позики, за кожен день (календарну дату) користування позикою, включаючи день (дату) видачі позики та включаючи день (дату) її повернення. Відповідно до повідомлення ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» вих.№4908-ВП від 27.06.2024, за дорученням ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», 30.04.2023 власнику картки [PERSON] , маска картки [NUMBER] , код авторизації [NUMBER] , номер транзакції в системі [NUMBER] успішно переказано 10000,00 грн. На виконання ухвали суду від 24.04.2025, АТ КБ «ПриватБанк» повідомило суд, що [PERSON] отримав на свою банківську картку, емітовану у вказаному банку № [NUMBER] , 30 квітня 2023 року - 10000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень ст.ст.3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За приписами ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 статті 1047 ЦК України визначено, що у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно з ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст. 3,12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» доведено факт укладення 30.04.2025 з [PERSON] договору надання грошових коштів у позику №528870423 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Також ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, надавши кредит у сумі 10000,00 грн відповідачу. За умовами договору сторонами погоджено суму кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов кредитних договорів, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі. Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за вказаним договором у строки, передбачені договором, щодо повернення суми позики та процентів за користування позикою не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за тілом кредиту та за процентами. Доказів повернення відповідачем позивачу отриманої у позику за вказаним договором грошової суми у розмірі 10000,00 грн матеріали справи не містять, у зв`язку з чим вимога позивача ТОВ «Іннова Фінанс» про стягнення заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованою. Щодо стягнення з відповідача процентів за користування позикою, суд зазначає наступне. За змістом\~ст.1056-1 ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч.1\~ст.1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Після спливу передбаченого договором строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31.10.2018 (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Позивач ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами за період з дати надання кредиту по 02.07.2024 (10000,00 грн х2,99% х 428 днів). Приймаючи до уваги, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за вказаним договором, у межах строку кредитування, строк дії якого узгоджено у 30 днів (п.1.2, 1.3, 1.3.1, 1.3.2), виходячи із суми позики у розмірі 10000,00 грн та узгодженої процентної ставки у розмірі 2,99% за день (п.1.5 договору), суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Іннова Фінанс» в частині стягнення заборгованості за процентами підлягають частковому задоволенню, за відсутності доказів пролонгації вказаного договору, в межах строку дії договору (п.1.2 договору) в сумі 9269,00 грн (10000,00 грн х 2,99% х 31 день). Щодо застосування строків позовної давності, суд вважає відмовити відповідачеві в такому застосування та зазначити наступне. Цивільним кодексом України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.ст.255,257 ЦК України) Статтею 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Постановою КМУ від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом» від 11 березня 2020 року впроваджено дію карантину. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного Кодексу України були продовжені на строк дії такого карантину (п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). 24.02.2024 Законом України «Про правовий режим воєнного стану в Україні» введено режим воєнного стану. Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у\~період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX,\~ перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.\~ У цей же строк позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 УК України, а також від сплати неустойки (штрафи, пені) нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, які підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Дія карантину завершена 1 липня 2023 року відповідно до Постанови КМУ №651 від 27.06.2023. Таким чином, враховуючи продовження строків позовної давності на строк дії карантину з 11.02.2020 та зупинення\~перебігу позовної давності на строк дії воєнного стану з 24.02.2024,\~позивачем не пропущений строк позовної даності з часу виникнення у нього права вимоги за кредитним договором і до часу винесення рішення по справі. Питання стягнення неустойки за даним договором (штрафи, пені) позивачем не ставиться. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з подачею даного позову, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial