Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суд із вищезазначеним позовом відповідно до якого просить суд: - встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , уроженця міста Запоріжжя, громадянина України, який помер [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] ; - внести зміни до актового запису № 1035 про народження дитини [PERSON] , [INFO] , вчиненого 18 жовтня 2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, де у графі «відомості про батька» вказати батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України; - встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , уроженця міста Запоріжжя, громадянина України, який помер [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] ; - внести зміни до актового запису № 490 про народження дитини [PERSON] , [INFO] , вчиненого 18 травня 2010 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, де у графі «відомості про батька» вказати батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України; В обґрунтування позову зазначає, що з 2005 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , [INFO] (паспорт громадянина України: серії [NUMBER] , виданий Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області, 01.02.2000 р., ідентифікаційний номер: [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) Під час проживання однією сім`єю народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 18.10.2007 р., видане Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського територіального управління юстиції України, актовий запис №1035), та син [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 18.05.2010 р., видане Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського територіального управління юстиції України, актовий запис №490). Здійснення державної реєстрації народження обох дітей відбулося шляхом внесення записів про батька дітей до Книги реєстрації народження відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України , шляхом внесення записів щодо прізвища дітей по матері- « [PERSON] » та « [PERSON] », по батькові дітей було записано на ім`я батька [PERSON] , « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно. 24.02.2014 року між нею (дівоче прізвище позивача-« [PERSON] ») та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.02.2014 р., виданим виконавчим комітетом Новогупалівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, актовий запис №01. Прізвище після реєстрації шлюбу : чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] ». 27.03.2019 р. шлюб між позивачем та [PERSON] був розірваний, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №10. Прізвище після державної реєстрації розірвання шлюбу: чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] ». Не зважаючи на розірвання шлюбу позивач та [PERSON] проживали разом у одному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, разом піклувалися про дітей, займалась їх вихованням та утриманням. 04.10.2022 [PERSON] було призвано [INFO] до лав Збройних Сил України на особливий період під час мобілізації у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України. Матрос [PERSON] проходив військову службу на посаді кулеметника відділення піхоти взводу морської піхоти роти морської піхоти батальйону морської піхоти у військовій частини [NUMBER] . Під час виконання бойового завдання неподалік населеного пункту Мар`їнки Покровського району Донецької області [INFO] отримав поранення несумісні життям та загинув, що підтверджується Сповіщенням №16 від 08.02.2023 р., яке надійшло на адресу його сестри [PERSON] . Також, факт смерті [PERSON] [INFO] підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.02.2023р., виданого Вільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса),актовий запис №106. [PERSON] з самого народження дітей по день його смерті виконував усі батьківські обов`язки щодо спільних з позивачем дітей. Проте, за час життя [PERSON] , вони не встигли подати заяву про визнання його батьком відносно доньки [PERSON] та сина [PERSON] . Для підтвердження батьківства позивач 21.02.2023 звернулась до КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради із заявою про проведення генетичної експертизи. Згідно отриманого висновку експерта №549 (ім) від 10.03.2023 встановлено: вірогідність того, що померлий [PERSON] є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , за результатами молекулярно-генетичного дослідження складає не менше 99,999%; вірогідність того, що померлий [PERSON] є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , за результатами молекулярно-генетичного дослідження складає не менше 99,999%. У зв`язку із смертю [PERSON] виникла необхідність у встановленні факту його батьківства щодо доньки [PERSON] та сина [PERSON] для реалізації прав дітей на отримання пільг та виплат, передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів ї х сімей», Законом України «Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту» а також для отримання пенсії по втраті годувальника. Крім того, встановлення юридичного факту батьківства має значення для спадкових правовідносин. Ухвалою судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 29.01.2025 року [PERSON] , було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 15.04.2025 року підготовче судове засідання було закрито, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на викладені в позовній заяві доводи та долучені до матеріалів справи докази. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак 04.03.2025 подала до суду письмову заяву, у якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Треті особи головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), управління соціального захисту населення Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про розгляд справи у передбаченому законом порядку, в матеріалах справи наявні заяви за змістом, яких просять здійснювати розгляд справи за їх відсутності, рішення просять прийняти в інтересах дитини. Третя особа Міністерство оборони України, були повідомлені про розгляд справи у передбаченому законом порядку. В матеріалах справи наявне пояснення третьої особи від 03.03.2025 року, де зазначають, що для вирішення справи потрібен висновок судової молекулярної-генетичної експерти. Крім того, зазначають, що позивачу потрібно було звертатись в порядку окремого провадження. 10.03.2025 позивач надав відповідь на відзив Міністерства оборони України. 08.05.2025 на виконання ухвали суду від 15.04.2025 Вільнянська державна нотаріальна контора надала відповідь, в якій зазначила, що після померлого [INFO] [PERSON] , спадкова справа не заводилась. Заслухавши пояснення учасників судового провадження, покази свідків та дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 8 статті 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Частиною 1 статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до частини 2 статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Згідно з частиною 3 статті 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. За змістом частини 4 статті 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 цього Кодексу. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , народилась [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 18.10.2007 р., видане Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції України, актовий запис №1035), [PERSON] , народився [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 18.05.2010 р., видане Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції України, актовий запис №490. Відомості про батька обох дітей вказані на підставі статті 135 Сімейного кодексу України зі слів матері. 24.02.2014 року [PERSON] та [PERSON] одружилися, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. 27.03.2019 шлюбу між розірвано. Згідно до Сповіщенням №16 від 08.02.2023, [PERSON] , [INFO] , під час виконання бойового завдання неподалік населеного пункту Мар`їнки Покровського району Донецької області [INFO] отримав поранення несумісні життям та загинув. Відповідно до висновку експерта №549 (ім) від 10.03.2023 встановлено: вірогідність того, що померлий [PERSON] є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , за результатами молекулярно-генетичного дослідження складає не менше 99,999%; вірогідність того, що померлий [PERSON] є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , за результатами молекулярно-генетичного дослідження складає не менше 99,999%. Також в матеріалах справи наявні фотознімки, які підтверджують обставини, що викладені у позовній заяві. Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтями 125, 126 та 128 СК України. Так, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду, згідно до частини 2 статті 125 СК України. За змістом статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Як вбачається зі статті 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до статті 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо: дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по-батькові дитини записано за вказівкою матері. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно з п. 9 цієї ж постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по-батькові матері, батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Справи про визнання батьківства щодо дитини суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved