Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 02 березня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» та позичальником [PERSON] укладено кредитний договір № 22715 про надання фінансового кредиту (далі по тексту\~рішення - Кредитний договір), який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до умов договору кредитодавець надав позичальнику грошові кошти (кредит) в розмірі 500,00 гривень, а позичальник зобов`язався повернути кредит та проценти за користування ним, однак не виконав своїх зобов`язань належним чином. 17 лютого 2022 між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК» Кеш ту гоу» укладено договір відступлення прав вимоги №02-17/02/2022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Авіра Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК Кеш ту гоу» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК» Кеш ту гоу» приймає належні ТОВ «ФК «Авіра Груп» права вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників. Згідно виписки з особового рахунку станом на 25 червня 2024 року загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором становить 3 125,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 500,00 гривень; прострочена заборгованість за процентами - становить 2625,00 гривень. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» заборгованість за Кредитним договором в розмірі 3 125 гривень, а також понесені судові витрати. Ухвалою судді від 10 лютого 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідача до Корольовського районного суду міста Житомира не надійшов. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» в судове засідання не з`явився, одночасно з поданням позовної заяви просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримав та надає згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Установлено, що відповідач зареєстрований за адресою:\~\~ [ADDRESS] . Матеріали справи містять відомості про те, що позивачем належно виконано вимоги ч. 7\~ст. 43 ЦПК України\~та надіслано відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання копію позовної заяви з додатками. Крім того, відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, а також судова повістка надіслані рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7\~ст. 128 ЦПК України. Відповідне поштове відправлення було одержано [PERSON] 07 травня 2025 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 09 травня 2025 року. Враховуючи наявність всіх умов, передбачених\~ст. 280 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд установив, що 02 березня 2021 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 22715, відповідно до якого кредитодавець надає позичальнику фінансовий кредит в розмірі 500 гривень на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (п. 1.1 Кредитного договору). Основні умови кредитування згідно договору про надання фінансового кредиту № 22715 від 02 березня 2021 року: кредит надається строком на 30 днів, тобто до 31 березня 2021 року (п. 1.2 Кредитного договору); за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю 912,5 % річних від суми кредиту, в розрахунку 2,5 % на добу. Тип процентної ставки - фіксована (п. 1.3 Кредитного договору). Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору за використання Системи для дистанційного отримання фінансового кредиту клієнт зобов`язаний сплатити Товариству комісію в розмірі 15 % від суми фінансового кредиту. Відповідно до інформаційної довідки №31466-67247-36383 від 21 травня 2024 року ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг, через платіжний сервіс «Platon» перерахувало відповідачу [PERSON] кредитні кошти в сумі 500,00 гривень за реквізитами кредитної картки № [NUMBER] . З договору відступлення прав вимоги № 02-17/02/2022, укладеного 17 лютого 2022 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» реєстру боржників до договору 02-17/02/2022, укладеного 17 лютого 2022 року, встановлено, що ТзОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором в розмірі 3\~125,00 гривень, з яких 500 гривень\~прострочена заборгованість за сумою кредиту; 2\~625,00 гривень прострочена заборгованість за процентами. Відповідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1\~ст. 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України\~визначає, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1\~ст. 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг»\~юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч. ч. 1, 3\~ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг»\~для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно з п. 5 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12\~ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1\~ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію»\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог\~законів України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України). Відповідно до абз. 1 ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1\~ст. 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно приписів ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. \~ \~ \~ \~ ТзОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали в електронному вигляді договір про надання фінансового кредиту № 22715 від 02 березня 2021 року, який за правовою природою є кредитним договором. На підставі цього договору відповідач отримав кредитні кошти (тіло кредиту) в розмірі 500 гривень, однак у встановлений договором строк кредит не повернув, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання. В подальшому право вимоги за Кредитним договором на підставі договору факторингу перейшло від ТзОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» до ТзОВ «ФК Кеш Ту Гоу». Таким чином, позов в частині вимог про стягнення суми (тіла) кредиту підлягає до задоволення. Щодо вимог позову про стягнення процентів за користування кредитом в розмірі 3125 гривень суд зазначає таке. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (такий правовий висновок викладений в п. 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12). За обставинами справи, погодженим строком кредитування є строк 30 днів (п. 1.2 Кредитного договору). Обставини продовження чи пролонгації строку кредитування позивачем не доведені та судом не встановлені. Відтак, кредитор вправі нараховувати проценти за користування кредитом лише за період погодженого строку кредитування. Здійснивши відповідний розрахунок, суд установив, що сума процентів за Кредитним договором становить 375 гривень (500 грн. (тіло кредиту) х 2,5 % (процентна ставка) х 30 днів (строк кредитування). Такий розмір процентів відповідає і узгоджується з графіком розрахунків та орієнтовною сукупною вартістю кредиту, які містяться в додатку №1 до Кредитного договору. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно ( п. 2.3 Кредитного договору). Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У спірних правовідносинах суд ураховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 (п.п. 115-116, 128): «Зазначене не означає, що сторони не можуть домовитися про те, що в разі прострочення повернення кредиту позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому він сплачував проценти як плату за наданий кредит, або в іншому розмірі. Водночас така домовленість за правовою природою є домовленістю про сплату процентів річних у визначеному договором розмірі на підставі\~статті 625 ЦК України, і цей розмір може зменшити суд (пункт 107 цієї постанови). Тобто твердження про те, що проценти за «користування кредитом» нараховуються не лише в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку, тобто до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів, свідчать про помилкове розуміння скаржниками правової природи процентів, які сплачуються позичальником у випадку прострочення грошового зобов`язання. Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень\~статті 625 ЦК України. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою\~статті 625 ЦК України.\~У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав)». Дослідивши відповідні умови Кредитного договору, суд вважає, що, передбачаючи можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування, сторони не мали на увазі встановлення такого нарахування як міри відповідальності згідно зі\~ст. 625 ЦК України, а визначили його саме як плату за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»), що законом не передбачено. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» 875 гривень заборгованості за Кредитним договором, з яких 500 гривень\~- тіло кредиту, 375 гривень - проценти за користування кредитом. Розподіл судових витрат. Частиною 1\~ст.141 ЦПК України\~визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи висновки суду щодо часткового задоволення позову,

Outcome: partial