Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

Позивач, «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГ-ПОНГ»,звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 15 740 гривень. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що 15.03.2020 р. в Особистому кабінеті на офіційному вебсайті ТОВ «МІЛОАН», [PERSON] подала Заявку на отримання кредиту № 1359676. Дана заява знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Оскільки ТОВ «МІЛОАН» направлено Відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого Відповідач підтверджує прийняття умов Договору про споживчий кредит № 1359676 від 15.03.2020 р. Відповідно до умов Кредитного договору, відповідач отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору. Таким чином, Відповідач уклав Договір про споживчий кредит № 1359676 від 15.03.2020 р. з ТОВ «МІЛОАН» (ЄДРПОУ: 40484607) та на підставі платіжного доручення (долучено до позовної заяви) Відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 5000 грн. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого, 09.10.2020р. згідно умов Договору факторингу №03/10, ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за Кредитним договором № 1359676 від 15.03.2020 р. на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до Відповідача. В подальшому 24 січня 2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ укладено Договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого та згідно Додатку № 1 до Договору факторингу, набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором про споживчий кредит № 1359676 від 15.03.2020 р. Згідно Додатку № 1 до Договору факторингу сума боргу перед ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 15740 грн., із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 5000 грн.; - заборгованість за відсотками становить 9740 грн.; - заборгованість за комісією становить 1000грн.; - заборгованість за пенею становить 0 грн. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 1359676 від 15.03.2020 р. у розмірі 15740 грн., судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу, у розмірі 6 000,00 грн. Представник позивача\~ТОВ «ФК\~«ПІНГ-ПОНГ» про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлений належним чином як шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду в електронний кабінет, так і шляхом надсилання електронного повідомлення про виклик на номер телефону представника позивача, вказаний у матеріалах справи, у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Натомість, в позовній заяві зазначає про розгляд справи за відсутності представника позивача, також не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про дату, місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином як шляхом надсилання судового виклику на зареєстровану адресу проживання, так і шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-ресурсі судової влади. У судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про свою обов`язкову участь також не подала. Від відповідача не надходило клопотань про розгляд справи у поряду загального позовного провадження. Суд, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, а враховуючи, що належним чином повідомлена відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, суд, виходячи з положень ст.281 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення, як за правилами загального, так і спрощеного позовного провадження, вважає доцільним ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України. Як вбачається з анкети-заяви на отримання кредиту № 1359676 від 14.03.2020 р. в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН», [PERSON] подала вищезазначену анкету, згідно якої сума кредиту 5000 грн., строк кредиту 30 днів, дата повернення кредиту 14.04.2020. Сума до повернення 9750. Складові частики кредиту: комісія 1000 грн, нараховується одноразово за ставкою 20.00 % від суми кредиту за договором, проценти за користування кредитом 3750 грн, нараховуються за ставкою 2,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до кредитного договору № 1359676 від 15.03.2020 р., ТОВ «МІЛОАН» надає Позичальнику Кредит у розмірі 5000 гривень, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його у день закінчення строку або достроково та сплатити Кредитодавцю комісію за надання кредиту. Кредит надається загальним строком на 30 днів з 15.023.2020. Термін повернення кредиту 14.04.2020. Загальні витрати позичальника складають 4750 грн. в грошовому виразі та 1,156% річних у процентному значенні і включає в себе складові, визначені у п.п.1.5.1-1.5.2 Договору. Згідно з п.1.5.2. Договору, проценти за користування кредитом 3750 грн., які нараховуються за ставкою 2,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Пунктом 1.6. Договору передбачено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до платіжного доручення №16622350 від 15.03.2020 [PERSON] на карту [NUMBER] отримала кредит у сумі 5000 грн. Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення, ТОВ «МІЛОАН» надало [PERSON] 15.03.2020 року кредит у сумі 5000 гривень. Того ж дня їй нарахована комісія за оформлення кредиту та з 15.03.2020 почали нараховуватись проценти згідно п. 1.5.2 договору. Таким чином заборгованість за тілом кредиту становить 5000 грн.; заборгованість за відсотками становить 9740 грн.; заборгованість за комісією становить 1000грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн. А всього 15 740 грн. Згідно умов Договору факторингу №03/10 від 09.10.2020 р., ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за Кредитним договором № 1359676 від 15.03.2020 р. на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги, в тому числі і до Відповідача. Відповідно до Витягу з Додатку до Договору факторингу №03/10 від 09.10.2020 р. сума боргу [PERSON] перед ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» становить 15740 грн., із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 5000 грн.; - заборгованість за відсотками становить 9740 грн.; - заборгованість за комісією становить 1000грн.; - заборгованість за пенею становить 0 грн. У відповідності до умов Договір факторингу № 1/15, укладеного 24 січня 2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» та згідно Додатку № 1 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором про споживчий кредит № 1359676 від 15.03.2020 р. Згідно Додатку № 1 до Договору факторингу сума боргу [PERSON] перед ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» становить 15740 грн., із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 5000 грн.; - заборгованість за відсотками становить 9740 грн.; - заборгованість за комісією становить 1000грн.; - заборгованість за пенею становить 0 грн. Відповідачу було надіслано досудову вимогу вих. №1359676-АВ від 02.11.2024 року щодо погашення кредитної заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що 01.11.2024 між ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» та адвокатом Білецьким Б.М. укладено договір про надання правової допомоги № 43657029, відповідно до якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу, в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Крім того, додатковою угодою №1359676 від 03.03.2025 до Договору № 43657029 про надання правової допомоги предмет договору розширили та доповнили пунктом змісту, щодо представництва у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] . Відповідно до детального опису робіт, виконаного адвокатом Білецьким Б.М., останнім надано обсяг робіт на загальну суму 6000 гривень. Вирішуючи заявлені позивачем позовні вимоги, суд керується наступними положеннями законодавства. Частинами 1, 3 статті 512\~ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514\~ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] має суму заборгованості перед ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» за Договором про споживчий кредит № 1359676 від 15.03.2020 р., яка становить 15740 грн., із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 5000 грн.; - заборгованість за відсотками становить 9740 грн.; - заборгованість за комісією становить 1000грн.; - заборгованість за пенею становить 0 грн. А тому ці кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Частиною другою статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Водночас, в силу вимог ч.4\~ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 зазначеної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до вимог ч.3\~ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторони, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто, закон вимагає від суду дослідження питань розумності і справедливості цього виду судових витрат. Так, у справі № 755/9215/15 Верховний Суд вказав: «Велика Палата Верховного Суду приймає до уваги положення ч. 3\~ст. 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню». Тобто, суд вправі зменшити розмір відшкодування правничої допомоги у разі несправедливості (необґрунтованості) такої вимоги або і взагалі відмовити у такому відшкодуванні (якщо у таких витратах відсутня необхідність). Тому, враховуючи складність вказаної справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого ним на виконання таких робіт, а також те, що справа розглядалась в порядку спрощеного провадження і адвокат не приймав безпосередню участь в судових засіданнях, а його участь фактично звелась лише до складання позовної заяви, а також, враховуючи принцип розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 гривень з урахуванням співмірності виконаних адвокатом робіт та заявленої суми до стягнення. Згідно із наданою до суду платіжною інструкцією № 1359676 від 10.03.2025 року ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» було сплачено судовий збір за подання до суду даного позову в сумі 2422,40 гривень. Приймаючи до уваги те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ», то вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідно до яких у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, ст.526, 530, 536, 610, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved