Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

12 лютого 2025 року Представник ТОВ «Споживчий центр» Кузьменко Максим Віталійович подав до Самарського районного суду міста Дніпра позовну заяву про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, в якій просить: 1) стягнути з [PERSON] на користь ТОВ „Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 25.04.2024-100000610 від 25.04.2024 року в розмірі 35031 грн. 01 коп. 2) судові витрати покласти на відповідача; І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник Позивача позов обґрунтовує тим, що 25.04.2024 р. [PERSON] (надалі Відповідач) та ТОВ «Споживчий кредит» укладено Кредитний договір (оферти) № 25.04.2024-100000610, за яким останній надано кредит у розмірі 11 000,00 гривень строком на 210 днів, які нею отримані. Процента ставка фіксована та складає 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, комісія пов`язана з наданням кредиту - 20% від суми кредиту та дорівнює 2 200,00 гривень. Спосіб надання кредиту [PERSON] - перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача [NUMBER] . ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, в свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку із чим, станом на 12.02.2025 утворилась заборгованість у розмірі 35031,01 гривень, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10 000,00 гривень, по процентам в розмірі 18710,00 гривень, комісії 821,01 гривень, та неустойки 5500,00 гривень, яку Позивач просить суд стягнути з [PERSON] (а.с. 1-5). Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі та просить проводити розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву не надала, тому суд на підставі ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України та наявних у справі доказів ухвалює заочне рішення. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Відповідно до ч. 2-6 ст.\~19\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою, підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Відповідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2025, справу передано на розгляд судді Гаркуші В.В. (а.с.16). Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 13.02.2025 позовну заяву залишено без руху та надано відповідачеві термін для усунення недоліків (а.с. 18). 13.02.2025 від представника позивача на адресу Самарського районного суду міста Дніпра, через систему «Електронний суд» надійшла заява про усунення недоліків, однак вказані в вищезазначеній ухвалі недоліки усунено не в повному обсязі (а.с. 21-23). Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 14.02.2025 позовну заяву залишено без руху та продовжено термін для усунення недоліків (а.с. 25) 21.02.2025 від представника Позивача на адресу Самарського районного суду міста Дніпра, через систему «Електронний суд» надійшла заява про усунення недоліків, зазначені в ухвалі недоліки усунуто (а.с. 27-35). Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 14.04.2025 відкрито провадження у справі (а.с. 20-21). Представник Позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі та просить проводити розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву не надала. В матеріалах справи міститься конверт повернутий поштою в зв`язку з закінченням терміну зберігання (а.с. 40), окрім того суд завчасно 09.05.2025 повідомляв відповідача про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова Влада України» (а.с. 44). Суд на підставі ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України та наявних у справі доказів ухвалює заочне рішення. Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що 25.04.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 25.04.2024-100000610 у електронній формі. Електронний кредитний договір складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), розміщеної на вебсайті кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця; заявки, сформованої на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформованої на сайті кредитодавця та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. За умовами якого кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4731-21XX-XXXX-5051. У заявці зазначено, що сума кредиту складає 11 000,00 гривень, строк на який надається кредит 210 днів з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту 20 листопада 2025 року. Процента ставка - фіксована незмінна у розмірі 1% на 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 0.88% = (20373.95 / 11000)/210 ? 100%. Комісія, пов`язана з наданням кредиту - 15% від суми кредиту та дорівнює 2200,00 гривень. Орієнтована реальна річна процента ставка 3834,77%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 31373.95 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом 20373.95 грн. Неустойка: 110 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України становить 365 % річних, які нараховуються від простроченої Позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України встановлюється законом. 15. Договір підписано [PERSON] одноразовим ідентифікатором E395 (Система «Елетронний суд»). Отримання [PERSON] \~грошових коштів\~за вищезазначеним\~договором підтверджується\~квитанцією LIQPAY,\~ID\~платежу: 2454139694, з якої вбачається, що 25.04.2025 сплачено 11 000,00 гривень з призначенням: видача за договором № 25.04.2024-100000610 (а. с. 10). Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тобто зобов`язання за вказаним договором не виконав. У встановлені договором строки відповідач зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим заборгованість [PERSON] за період з 25 квітня 2024 року по 20 листопада 2024 року склала 35031,01 гривень, з яких 10000,00 гривень - сума основної заборгованості, 18710,00 гривень - проценти, 821,01 гривень - комісія, 5500 гривень неустойка, що підтверджується довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором, та картою субконто Контрагент, [PERSON] (а. с. 23, 29-34). ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно із ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором;. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на положення частини першої\~статті 1046 ЦК України, а також частини першої\~статті 1049 ЦК України\~належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики. В даному випадку матеріалами справи також підтверджено, що відповідач не виконав зобов`язання щодо своєчасного погашення кредитної заборгованості, внаслідок чого допустив заборгованість за кредитним договором. Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку, що Відповідач зобов`язана повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів Відповідачем, підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитному договорі, то позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Також частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Суд вважає, що шляхом підписанням вказаного кредитного договору Відповідач був проінформаованим також про реальну процентну ставку, загальні витрати за кредитом, та інші важливі правові аспекти його надання, що передбачені\~статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування». Приймаючи до уваги неналежне виконання Відповідачем зобов`язань з повернення кредитних коштів та сплати відсотків за його користуванням, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості, що складається з тіла кредиту, відсотках та комісії. Вказана вище заборгованість підтверджується представленим позивачем розрахунком заборгованості, який є арифметично правильним та не спростованим Відповідачем. Разом із тим, суд не погоджується з можливістю стягнення неустойки у сумі 5 500 гривень з огляду на наступне. Так, відповідно приписів пункту 18 Розділу «Прикінцеві та похідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначено \~статтею 625 цього Кодексу, а\~також відобов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Далі, воєнний стан, введений Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 64/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, неодноразово був продовженим та діє станом на дату подання позовної заяви і її розгляду в суді. Отже, з урахуванням того, що позичальником прострочене виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, і станом на дату розгляду справи в суді діє воєнний стан, суд вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення пункту 18 Розділу «Прикінцеві та похідні положення» ЦК України, та, відповідно, відсутні підстави для нарахування неустойки. V. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з приписами статті 141 ЦПК України, враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені на 84 %, сума відшкодування сплаченого судового збору становить 2034,48 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: partial