Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача звернулася до суду із позовом в якому, просить стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини від всіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.04.2025 року до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що позивач та відповідач певний час проживали разом та є батьками неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає та знаходяться на утриманні позивача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Ухвалою від 15.05.2025 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. \~ \~ \~ \~Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що обставини викладені в позові не відповідають дійсності, оскільки відповідач опікувалась сином , купувала йому речі, їжу одяг по мірі необхідності. Разом з тим, відповідач не заперечувала той факт, що її неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком. Крім цього, вказала, що на даний час проживає в Федеративній республіці Німеччині та має на утриманні молодшого сина, у зв`язку з чим не має матеріальної можливості сплачувати аліменти в розмірі частини від всіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Разом з тим відповідач в повній мірі усвідомлює свій обов`язок матеріально утримувати сина, тому просить суд стягнутим аліменти на утримання дитини в твердій грошовій суму в розмірі 2000 грн. 07.05.2025 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якому вказала, що жодної матеріальної допомоги на утримання сина матір не надавала. Крім цього, в обгрунтування своїх заперечень представник позивача вказала, що запропонована відповідачкою сума аліментів в розмірі 2000 грн. є мінімальною і не враховує реальних потреб дитини. 13.05.2025 року представником відповідача подано до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому вказала, що відповідач по справі проживає з малолітнім сином за кордоном під тимчасовим захистом та соціальних виплат, які вона отримує вистачає лише на харчування, інших доходів вона не має. У зв`язку з цим, матеріальне становище відповідачки дозволяє сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 2000 грн., щомісячно. Вказана сума є розумною та достатньою і відповідає інтересам дитини не є заниженою та не буде порушувати прав та інтересів відповідача. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явився, надала свої повноваження представнику, яка подала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала свої повноваження представнику, яка подав заяву про розгляд справи без їх участі.. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 17.11.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні. З матеріалів справи встановлено, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . До матеріалів справи надано свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , де матір вказано [PERSON] . Згідно\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України\~визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналізуючи ст.181 СК України, суд виходить з того, що виключно позивачу належить право визначати, як стягувати аліменти у частці від доходу матері або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України\~передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову Отже,\~\~закон\~\~визначає\~\~аліменти\~\~саме\~\~як\~\~кошти,\~\~що\~\~необхідні\~\~та достатні для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону матеріально утримувати дитину до повноліття зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.\~Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Визначаючи частку заробітку (доходу) матері дитини\~, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, приймає до уваги, що у неї на утриманні є неповнолітній син, а тому дійшов висновку про стягнення аліментів на дитину в розмірі 1/6 частини усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн \~На підставі ст. ст.\~\~180, 181, 182, 183, 191 України,\~\~

Outcome: partial