Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

Адвокат Кучерина Богдан Васильович в інтересах [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СП «Атад К» (далі - ТОВ «СП «Атад К»), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Ентерпрайзіс» (далі - ТОВ «Глобал Ентерпрайзіс»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Веб-Дизайн Енд Софт Солюшнз» (далі - ТОВ «Веб-Дизайн Енд Софт Солюшнз») про скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію права власності, визнання недійсними договорів, визнання права власності, витребування майна із чужого незаконного володіння. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що ТОВ «СП «Атад К» виступало забудовником адміністративно-житлового будинку по [ADDRESS] , будівництво якого здійснювалось із залученням коштів фізичних та юридичних осіб шляхом продажу майнових прав на окремі об`єкти нерухомого майна. 14.12.2017 ТОВ «СП «Атад К» продало, а позивачі придбали майнові права на нежитлові приміщення №56 площею 112,9 кв.м та [ADDRESS] , про що був укладений договір №14/12-17 від 14.12.2017, відповідно до якого покупці набували майнові права після введення в експлуатацію адміністративно-житлового будинку. Згідно з сертифікатом ДАБІ від 05.11.2020 №ІУ123201105316 адміністративно-житловий будинок по [ADDRESS] визнаний готовим до експлуатації. Відповідно до розпорядження Голосіївської РДА від 24.12.2020 №613 йому присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . Кожен позивач сплатив на користь забудовника кошти в розмірі 1692341,66 грн., а забудовник видав довідку від 16.11.2020 про 100% оплату майнових прав та довідку про набуття у власність майнових прав згідно з договором купівлі-продажу №14/12-17 від 14.12.2017. 16.11.2020 ТОВ «СП «Атад К» передало в рівних частках позивачам майнові права на нежитлові приміщення №56, №57, про були складені акти приймання-передачі. 12.01.2021 позивачам з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стало відомо, що спірні нежитлові приміщення 04.01.2021 були зареєстровані на праві власності за ТОВ «СП «Атад К». Зазначене рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М, позивачі оскаржили до Міністерства юстиції України, проте під час розгляду скарги спірні об`єкти нерухомого майна були двічі відчужені, право власності на них було зареєстроване за ТОВ «Веб-Дизайн Енд Софт Солюшнз», яке до того ж було обтяжене іпотекою та забороною на відчуження. Позивачі належним чином виконали свої зобов`язання за договором купівлі-продажу майнових прав, проте були позбавлені можливості зареєструвати своє право власності на спірні об`єкти нерухомого майна внаслідок порушення ТОВ «СП «Атад К» своїх договірних зобов`язань. Реєстрація права власності на спірне майно за ТОВ «СП «Атад К» не свідчить, що воно є їй дійсним власником, оскільки відповідачами ТОВ «СП «Атад К» таТОВ «Веб-Дизайн Енд Софт Солюшнз» були допущені порушення чинного законодавства. 13.02.2021 між ТОВ «СП «Атад К» та ТОВ «Глобал Ентерпрайзіс» був укладений договір купівлі-продажу спірних об`єктів нерухомого майна. Вже 15.02.2021 між ТОВ «Глобал Ентерпрайзіс» та ТОВ «Веб-Дизайн Енд Софт Солюшнз» був укладений договір іпотеки, за яким спірні об`єкти нерухомого майна були передані в іпотеку. 18.02.2021 між ТОВ «Глобал Ентерпрайзіс» та ТОВ «Веб-Дизайн Енд Софт Солюшнз» був укладений договір про задоволення вимог іпотекодержателя, згідно з яким останнє отримало у власність спірні об`єкти нерухомого майна. Укладені договори є недійсними, оскільки ТОВ «СП «Атад К» не був їх власником, а тому ТОВ «Глобал Ентерпрайзіс» не могло набути їх у власність та передавати в іпотеку та відчужити ТОВ «Веб-Дизайн Енд Софт Солюшнз», яке не є добросовісним набувачем. Крім того, вказані договори містять ознаки фіктивності. Просив: визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни №56063803 від 04.01.2021 про державну реєстрацію права власності за ТОВ «СП «Атад К» на нежитлове приміщення загальною площею 112,9 кв.м, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] (РНОНМ 2265206080000); визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення загальною площею 112,9 кв.м, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, б. 80, приміщення 56 (РНОНМ 2265206080000), укладений 13.02.2021 між ТОВ «СП «Атад К» та ТОВ «Глобал Ентерпрайзіс» та посвідчений приватним нотаріусом Біловар І.О. за реєстровим №276; визнати недійсним договір іпотеки, посвідчений 15.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біловар І.О. та зареєстрований в реєстрі за №283, укладений між ТОВ «Глобал Ентерпрайзіс» та ТОВ «Веб-Дизайн Енд Софт Солюшнз» в частині, що стосується нежитлового приміщення загальною площею 112,9 кв.м, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, б. 80, приміщення 56 (РНОНМ 2265206080000); визнати недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя посвідчений 18.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З. за реєстровим №182, укладений між ТОВ «Веб-Дизайн Енд Софт Солюшнз» та ТОВ «Глобал Ентерпрайзіс» ТОВ в частині, що стосується нежитлового приміщення загальною площею 112,9 кв.м, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, б. 80, приміщення 56 (РНОНМ 2265206080000); визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку у праві власностінежитлового приміщення загальною площею 112,9 кв.м, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] (РНОНМ 2265206080000); визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку у праві власності нежитлового приміщення загальною площею 112,9 кв.м, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] (РНОНМ 2265206080000); витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ «Веб-Дизайн Енд Софт Солюшнз» на користь [PERSON] та [PERSON] нежитлове приміщення загальною площею 112,9 кв.м, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] (РНОНМ 2265206080000); визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни №56063834 від 04.01.2021 про державну реєстрацію права власності за ТОВ «СП «Атад К» на нежитлове приміщення загальною площею 3,9 кв.м, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] (РНОНМ 2265207180000); визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення загальною площею 3,9 кв.м, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] (РНОНМ 2265207180000), укладений 13.02.2021 між ТОВ «СП «Атад К» та ТОВ «Глобал Ентерпрайзіс» та посвідчений приватним нотаріусом Біловар І.О. за реєстровим №277; визнати недійсним договір іпотеки, посвідчений 15.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біловар І.О. та зареєстрований в реєстрі за №283, укладений між ТОВ «Глобал Ентерпрайзіс» та ТОВ «Веб-Дизайн Енд Софт Солюшнз» в частині, що стосується нежитлового приміщення загальною площею 3,9 кв.м, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, б. 80, приміщення 57 (РНОНМ 2265207180000); визнати недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя посвідчений 18.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З. за реєстровим №182, укладений між ТОВ «Веб-Дизайн Енд Софт Солюшнз» та ТОВ «Глобал Ентерпрайзіс» ТОВ в частині, що стосується нежитлового приміщення загальною площею 3,9 кв.м, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, б. 80, приміщення 57 (РНОНМ 2265207180000); визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку у праві власностінежитлового приміщення загальною площею 3,9 кв.м, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] (РНОНМ 2265207180000); визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку у праві власності нежитлового приміщення загальною площею 3,9 кв.м, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] (РНОНМ 2265207180000); витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ «Веб-Дизайн Енд Софт Солюшнз» на користь [PERSON] та [PERSON] нежитлове приміщення загальною площею 3,9 кв.м, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] (РНОНМ 2265207180000); судові витрати покласти на відповідачів. 22.09.2021 ТОВ «СП «Атад К» надало відзив на позовну заяву, в якому просило поновити строк на подання відзиву та відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог. Зазначив, що причини пропуску строку є поважними, оскільки суд ще не розпочав розгляд справи по суті, а тому є всі підстави для поновлення процесуального строку для подачі відзиву та прийняття його до розгляду. Слід врахувати, що згідно з ухвалою від 31.05.2021 судом відповідачу був встановлений 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву, а тому за приписами ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Відповідач не просив продовжити йому строк для подання відзиву на позовну заяву, не навів жодних поважних причин його пропуску, а тому суд не вбачає законних підстав для поновлення строку на подання відзиву, а тому суд залишає відзив на позовну заяву без розгляду. 23.03.2021 постановлено ухвалу про роз`єднання позовних вимог. 09.04.2021постановлено ухвалу про залишення позову без руху. 31.05.2021 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. 19.07.2021 постановлено ухвалу про витребування доказів. 04.08.2022 постановлено ухвалу про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову. 15.08.2022 постановлено ухвалу про зупинення провадження у справі. 07.08.2024 постановлено ухвалу про прийняття справи до провадження, поновлено провадження у справі, та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Інші учасники справи своїм правом на подання відзиву на позовну заяву та пояснень не скористались. Представник позивачів підтримав заявлений позов. Представник ТОВ «СП «Атад К» заперечував проти заявлених позовних вимог. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 08.04.2008 ТОВ «СП «Атад К» отримало дозвіл на виконання будівельних робіт №0242-Гл з будівництва адміністративного будинку за адресою: [ADDRESS] . 14.12.2017 між ТОВ «СП «Атад К» та [PERSON] , [PERSON] укладений договір купівлі-продажу майнових прав №14/12-17 на нежитлове приміщення на 6 поверсі площею 116,01 кв.м вільного планування, вартістю 3394858,63 грн., повна вартість яких має бути сплачена покупцями до 17.02.2019. [PERSON] та [PERSON] , окремо кожний, сплатили на користь ТОВ «СП «Атад К» кошти в загальному розмірі 1692341,66 грн. 01.02.2018 ТОВ «СП «Атад К» видало позивачам довідку №6 про повну оплату вартості майнових прав за договором купівлі-продажу №14/12-17 від 14.12.2017 на нежитлове приміщення на 6 поверсі за адресою: [ADDRESS] , у сумі 3384683,32 грн. за загальну фактичну площу 116,01 кв.м. Довідка містить застереження, що вона є документом, який підтверджує право покупців на отримання у власність закріпленого за ними об`єкта інвестування. Згідно з витягом з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва 13.06.2019 було закінчено будівництво адміністративно-житлового будинку по [ADDRESS] , а 05.11.2020 об`єкт введений в експлуатацію. 16.11.2020 між ТОВ «СП «Атад К» та [PERSON] , [PERSON] укладений додатковий договір до договору купівлі-продажу майнових прав №14/12-17 від 14.12.2017, в якому погодили, що предметом договору є об`єкти нерухомості - нежитлове приміщення №56 загальною площею 112,9 кв.м та нежитлове приміщення №57загальною площею 3,9 кв.м вільного планування на 6 поверсі в адміністративно-житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , а також погодили загальну вартість майнових прав в розмірі 3384683,32 грн. 16.11.2020 ТОВ «СП «Атад К» видало позивачам довідку про повну оплату вартості майнових прав за договором купівлі-продажу №14/12-17 від 14.12.2017 нежитлового приміщення №56 загальною площею 112,9 кв.м та нежитлового приміщення №57 загальною площею 3,9 кв.м на 6 поверсі в адміністративно-житловому будинку по [ADDRESS] та сплатили кошти в обсязі 3384683,32 грн. 16.11.2020 ТОВ «СП «Атад К»видало позивачам довідку про право набуття у власність майнових прав у рівних частках (по 1/2 кожний) на нежитлове приміщення №56 загальною площею 112,9 кв.м та нежитлове приміщення №57 загальною площею 3,9 кв.м в адміністративно-житловому будинку по [ADDRESS] та сплатили кошти в обсязі 3384683,32 грн. 16.11.2020 ТОВ «СП «Атад К» передало в рівних частках позивачам майнові права на нежитлові приміщення №56, №57, про що були складені акти приймання-передачі. 24.12.2020 розпорядженням Голосіївської РДА №613 об`єкту будівництва присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . 04.01.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №56063834 про реєстрацію за ТОВ «СП «АТАД К» на праві приватної власності нежитлового приміщення загальною площею 3,9 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, б. 80, приміщення 57 (РНОНМ 2265207180000) та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №56063803 про реєстрацію за ТОВ «СП «АТАД К» на праві приватної власності нежитлового приміщення загальною площею 112,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (РНОНМ 2265205180000). 13.02.2021 між ТОВ «СП «Атад К» та ТОВ «Глобал Ентерпрайзіс» був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біловар І.О за реєстровим № 276, згідно з яким покупець придбав у власність нежитлове приміщення загальною площею 112,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , за ціну 97206,90 грн. 13.02.2021 між ТОВ «СП «Атад К» та ТОВ «Глобал Ентерпрайзіс» був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біловар І.О за реєстровим № 277, згідно з яким покупець придбав у власність нежитлове приміщення загальною площею 3,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , за ціну 3357,90 грн. 13.02.2021 за ТОВ «Глобал Ентерпрайзіс» було зареєстровано право на зазначені нежитлові приміщення. 15.02.2021 між ТОВ «Глобал Ентерпрайзіс» та ТОВ «Веб-Дизайн Енд Софт Солюшнз» був укладений договір позики, за умовами якого ТОВ «Глобал Ентерпрайзіс» отримало безпроцентну позику в розмірі 200000 грн. на строк до 17.02.2021, забезпечену іпотекою нерухомого майна, в тому числі і спірних нежитлових приміщень. 15.02.2021 між ТОВ «Глобал Ентерпрайзіс» та ТОВ «Веб-Дизайн Енд Софт Солюшнз» був укладений договір іпотеки, за яким було забезпечено виконання зобов`язання, що виникло у ТОВ «Глобал Ентерпрайзіс» за договором позики від 15.02.2021 на суму 2000000 грн., укладеним з ТОВ «Веб-Дизайн Енд Софт Солюшнз». Предметом іпотеки, поміж іншого, були нежитлове приміщення №56 загальною площею 112,9 кв.м. та нежитлове приміщення №57 загальною площею 3,9 кв.м. в адміністративно-житловому будинку по [ADDRESS] (п.1.2.10, 1.2.11 договору іпотеки) та накладено заборону відчуження на зазначені об`єкти нерухомого майна. 18.02.2021 право власності на спірні нежитлові приміщення зареєстроване за ТОВ «Веб-Дизайн Енд Софт Солюшнз» на підставі договору від 18.02.2021, укладеного між ТОВ «Глобал Ентерпрайзіс» та ТОВ «Веб-Дизайн Енд Софт Солюшнз», про задоволення вимог іпотекодержателя, згідно з яким останнє отримало у власність спірні об`єкти нерухомого майна. Копія договорупро задоволення вимог іпотекодержателя від 18.02.2021, укладеного між ТОВ «Глобал Ентерпрайзіс» та ТОВ «Веб-Дизайн Енд Софт Солюшнз», в матеріалах справи відсутня. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 вказано, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Однією з підстав виникнення зобов`язання є договір (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). За змістом ч.1 ст. 177 ЦК Україниоб`єктами цивільних прав є речі, гроші, цінні папери, цифрові речі, майнові права, роботи та послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні та нематеріальні блага. Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами (частини перша, друга та третя статті 202 ЦК України). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, закріплені у ст. 203 ЦК України. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч.1 ст.215 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Частиною 1 ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. За приписами ч. 3 ст.388 ЦК України якщо майно було набуте безпідставно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребовувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України). Відповідно до ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому. Особливості купівлі-продажу об`єктів незавершеного будівництва та майбутніх об`єктів нерухомості визначаються законом. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14 вересня 2021 рокуу справі № 359/5719/17 захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.Саме інвестор, як особа, за кошти якої і на підставі договору з яким був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування.Інвестор після виконання умов інвестування набуває майнові права (тотожні праву власності) на цей об`єкт і після завершення будівництва об`єкта нерухомості набуває права власності на об`єкт інвестування як первісний власник шляхом проведення державної реєстрації речових прав на зазначений об`єкт за собою. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 1 частини першої статті 2 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (частина друга статті 3 Закону № 1952-IV). Відповідно до частин першої та четвертої статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі. Не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії, крім меліоративних мереж, складових частин меліоративної мережі. Пунктом 9 ч.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. Щодо позовних вимог, заявлених до відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. суд відзначає наступне. Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно (п.36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16). У постанові Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 369/14294/17 зроблено висновок, що позовна вимога про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на квартиру не може бути звернена до приватного нотаріуса, якого позивач визначив відповідачем. Державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Таким чином, оскільки позовні вимоги заявлені до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М., яка є неналежним відповідачем, то слід відмовити в їх задоволенні. Щодо решти позовних вимог суд відзначає наступне. Судом встановлено, що позивачі на підставі договору купівлі-продажу майнових прав №14/12-17 від 14.12.2017 з урахуванням пізніше укладеного до нього додаткового договору набули в рівних частках по 1/2 кожний майнові права на нежитлові приміщення №56 загальною площею 112,9 кв.м. та [ADDRESS] . Відповідач ТОВ «СП «Атад К» визнав, що позивачі виконали свої зобов`язання за договором купівлі-продажу майнових прав №14/12-17 від 14.12.2017 та сплатили повну вартість майнових прав відповідно до ціни, визначеної у договорі. На підтвердження виконання позивачами цього зобов`язання ТОВ «СП «Атад К» видало довідки від 16.11.2020 про повну оплату вартості майнових прав на спірні нежитлові приміщення, про право набуття у власність майнових прав у рівних частках (по 1/2 кожний) на нежитлове приміщення №56 загальною площею 112,9 кв.м та нежитлове приміщення №57 загальною площею 3,9 кв.м в адміністративно-житловому будинку по [ADDRESS] . 16.11.2020 ТОВ «СП «Атад К» передало в рівних частках позивачам майнові права на спірні нежитлові приміщення згідно з актами приймання-передачі. Наведене свідчить про те, що ТОВ «СП «Атад К» підтвердив право покупців на отримання у власність закріплених за ними об`єктів інвестування, а позивачінабули право власності на об`єкти інвестування, як первісні власники, шляхом проведення державної реєстрації речових прав за собою на ці об`єкти. Не зважаючи на те, що ТОВ «СП «Атад К» повністю отримало від позивачів плату за майнові права на спірні об`єкти та документально підтвердило право покупців на отримання у власність закріплених за ними об`єктів інвестування, 04.01.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №56063834 про реєстрацію за ТОВ «СП «АТАД К» на праві приватної власності нежитлового приміщення загальною площею 3,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (РНОНМ 2265207180000) та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №56063803 про реєстрацію за ТОВ «СП «АТАД К» на праві приватної власності нежитлового приміщення загальною площею 112,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (РНОНМ 2265205180000). Державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. Суд зауважує, що позивачами доведено, що саме їм як інвесторам, що повністю виконали свої зобов`язання, належить право власності на спірні нежитлові приміщення. Суд вважає, що реєстрація права власності на зазначені об`єкти за відповідачем була проведена незаконно, оскільки за встановлених обставин не існувало ніяких підстав, для набуття ТОВ «СП «Атад К» права власності на спірні об`єкти нерухомого майна. Проте вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за ТОВ «СП «Атад К» не може призвести до відновлення порушених прав позивачів без застосування додаткових способів захисту, та не вирішить тим самим спір про право, наявний між сторонами, а тому задоволенню не підлягає. Суд встановив також, що 13.02.2021 ТОВ «СП «Атад К» продало спірні нежитлові приміщення ТОВ «Глобал Ентерпрайзіс», яке останнє як покупець набуло їх у власність та за яким було проведено державну реєстрацію права власності на це нерухоме майно. 15.02.2021 між ТОВ «Глобал Ентерпрайзіс» та ТОВ «Веб-Дизайн Енд Софт Солюшнз» був укладений договір іпотеки, за яким було забезпечено виконання зобов`язання, що виникло у ТОВ «Глобал Ентерпрайзіс» за договором позики від 15.02.2021 на суму 2000000 грн., укладеним з ТОВ «Веб-Дизайн Енд Софт Солюшнз». Наведене свідчить про те, що права позивачів, як власників, були порушені, оскільки внаслідок укладання ТОВ «СП «Атад К», ТОВ «Глобал Ентерпрайзіс» та ТОВ «Глобал Ентерпрайзіс» договорів, позивачі незаконно були позбавлені права власності шляхом відчуження нежитлових приміщень, передачі їх в іпотеку. Зазначене свідчить про те, що відповідачі порушили законні права позивачів, які обґрунтовано вимагають відновлення своїх прав на отримання у власність закріплених за ними і повністю оплачених об`єктів інвестування. Суд вважає, що позивачі як інвестори, які повністю виконали свої зобов`язання за договором, набувають прав власника нежитлових приміщень, а тому відчуження такої нерухомості без їх згоди є неправомірним, а майно має бути витребуване від останнього вододіючого не власника, яким є ТОВ «Веб-Дизайн Енд Софт Солюшнз». Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 21 грудня 2022 року у справі №914/2350/18 вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно не може бути розцінена судами як неналежний спосіб захисту. Як зауважила Велика Палата Верховного Суду, положення абзацу третього частини третьої статті 26 Закону №1952-IV адресовані насамперед суду, який, задовольняючи позов, зокрема, про скасування рішення державного реєстратора, має чітко визначитися з тим, кому саме і яке речове право внаслідок задоволення такого позову належить. Задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності може призвести до відновлення порушених прав особи без застосування додаткових способів захисту, таких як поновлення права власності, за умови, якщо суд, задовольнивши таку позовну вимогу, вирішить тим самим спір про право, наявний між сторонами. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2023 року у справі №910/20036/20. Враховуючи обставини конкретної справи та за умови, якщо правовідносини між сторонами щодо спірного нерухомого майна мають договірний характер та таке майно не було відчужено до третіх осіб, вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно не може бути розцінена судами як неналежний спосіб захисту. Задоволення такого позову призводить до внесення державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про речове право позивача на спірне нерухоме майно. Це відновлює становище, яке існувало до прийняття державним реєстратором оспорюваного рішення. Зазначене відповідає способу захисту, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 16 ЦК України (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2023 року у справі № 756/9405/21). Відтак, оспорювані договір купівлі-продажу від 13.02.2021, укладений між ТОВ «СП «Атад К» та ТОВ «Глобал Ентерпрайзіс», та договір іпотеки від 15.02.2021, укладений між ТОВ «Глобал Ентерпрайзіс» та ТОВ «Веб-Дизайн Енд Софт Солюшнз», не підлягають визнанню недійсним, оскільки це не відновить становище позивачів, яке існувало до їх укладання. Доказів фіктивності оспорюваних договорів, про що зазначено у позові, судом не встановлено. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 30 липня 2020 року в справі № 752/13695/18, віндикаційний позов - це вимога про витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння. Тобто позов не володіючого власника до володіючого не власника. Віндикаційний позов заявляється власником при порушенні його правомочності володіння, тобто тоді, коли майно вибуло з володіння власника: (а) фізично - фізичне вибуття майна з володіння власника має місце у випадку, коли воно в нього викрадене, загублене ним тощо; (б) «юридично» - юридичне вибуття майна з володіння має місце, коли воно хоч і залишається у власника, але право на нього зареєстровано за іншим суб`єктом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16 виснувала, що рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Таким чином, з урахуванням приписів приписи п.9 ч.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна само по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачами права власності на нерухоме майно у відповідних частках, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. На підставі такого рішення суду не потрібно окремо скасовувати запис про державну реєстрацію права власності за відповідачем. Відтак, пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права. Великої Палати Верховного Суду у постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 466/8649/16-ц виснувала, якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права. Задоволення віндикаційного позову є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас такий запис вноситься виключно в разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Суд враховує, що станом на час розгляду справи право власності на спірні нежитлові приміщення зареєстровані за ТОВ «Веб-Дизайн Енд Софт Солюшнз», що є незаконним та створює позивачам перешкоди щодо володіння, користування та розпорядження своїм нерухомим майном. Вимога про витребування з незаконного володіння ТОВ «Веб-Дизайн Енд Софт Солюшнз» на користь позивачів спірних нежитлових приміщень призводить до ефективного захисту їх прав на зазначені об`єкти нерухомого майна, оскільки є підставою для внесення відповідних записів про право спільної часткової власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що задоволенню підлягають вимоги витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ «Веб-Дизайн Енд Софт Солюшнз» на користь [PERSON] та [PERSON] (по 1/2 частці на користь кожного) спірні нежитлові приміщення №56 та №57, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що призведе до ефективного захисту прав позивачів на спірну нерухомість, оскільки є підставою для внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що виключає задоволення вимоги про визнання за позивачами права власності і на спірне нерухоме майно. Решта позовних вимог є неефективним способом захисту порушеного права позивачів, а тому в їх задоволенні слід відмовити. Доводи представників сторін, які не узгоджуються із зазначеними вище висновками, суд відхиляє. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). Відповідно до ст. 141 ЦПКУ України з відповідача ТОВ «Веб-Дизайн Енд Софт Солюшнз» на користь кожного позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 11350 грн.

Outcome: partial