Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 24.09.2022 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №1159. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбу. За час перебування у шлюбі в них, [INFO] народився син [PERSON] . Зазначає, що спочатку їхні подружні відносини ґрунтувались на почуттях любові, поваги та вірності, однак з часом відносини між ними погіршились. І хоча вони намагались зберегти сім`ю та жити разом заради дітей, однак бжаного результату це не дало. На даний час вони спільно не проживають, їхній шлюб існує лише формально, а тому подальше збереження суду суперечитиме її інтересам. Строк на примирення просить не надавати. У підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, 22.05.2025 на електронну пошту суду надіслала заяву (а.с. 10), в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, хоча про місце, дату і час проведення такого був повідомленим належним чином. На електронну пошту суду 22.05.2025 надіслав заяву (а.с. 9), в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та просить розгляд справи проводити без його участі. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 30.04.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. Сторони 22.05.2025 на електронну пошту суду надіслали заяви про розгляд справи без їх участі та про визнання позовних вимог. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав, визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання ним позову та приходить висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Беручи до уваги те, що сторони в судове засідання не з`явились, суд ухвалює рішення без їх участі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенню ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 24.09.2022 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 4), сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем, які вони враховуючи наявність малолітньої дитини не можуть вирішити в позасудовому порядку. ІV. Оцінка суду: дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні відносини, позивачка не бажає зберегти сім`ю, відповідач з цього приводу заперечень не заявляв, позов визнав, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати. V. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що понесені судові витрати позивачка просила залишити за нею та з відповідача не стягувати. На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved