Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

У лютому 2025 року Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів надміру виплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що, 10 серпня 2022 року Відповідач звернувся до управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району із заявою про додання до його особової справи по виплаті допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання двох його дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Рішенням управління від 17.08.2022 року [PERSON] призначено допомогу внутрішньо переміщеним особам на проживання з 01.08.2022 року у розмірі 8000,00 грн. на місяць (2000,00 грн. йому особисто і по 3000,00 грн. на двох дітей). У серпні 2023 року за результатами перевірки, проведеної Міністерством соціальної політики України, було встановлено, що [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) 19.10.2022 були зняті з обліку у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб у Шевченківському районі м.Запоріжжя, а допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам на дітей [PERSON] продовжував отримувати по липень 2023 року включно. Виплата допомоги на дітей була зупинена, та на підставі пункту 11 Порядку 332 проведений розрахунок неправомірно отриманих сум допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам [PERSON] .. Відповідач свідомо отримав надмірно виплачену допомогу за період з листопада 2022 по липень 2023 року, загальний розмір якої становить 54 000,00 грн., по причині зняття з обліку своїх дітей як внутрішньо переміщених осіб, та неподання заяви про припинення виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, при цьому добровільно не повернув надмірно виплачені суми допомоги, тому позивач був вимушений звернутися до суду з позовом. \~ \~ \~ \~Вищевказана справа була призначена до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. При цьому, сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд без виходу до нарадчої кімнати ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено,\~що 30 квітня 2022 року [PERSON] через Єдиний державний веб-портал електронних послуг (Портал Дія) самостійно облікував себе та отримав електронну довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Разом з цим Відповідачем було оформлено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам також через Портал Дія у розмірі 2000,00 гривень щомісячно. У подальшому, 10 серпня 2022 року Відповідач звернувся до управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району із заявою про додання до його особової справи по виплаті допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання двох його дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Згідно рішення Запорізької міської ради від 07.12.2022 №71 «Про реорганізацію управлінь соціального захисту населення Запорізької міської ради та перейменування управління соціального захисту населення Запорізької міської ради в Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради» та Положення про Департамент затвердженого додатком 1 до вказаного рішення (опубліковано у відкритому доступі на офіційному сайті Запорізької міської ради в мережі Internet) Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради є правонаступником, серед іншого, Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району (далі - управління). Відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2017 №509 (зі змінами та доповненнями) (далі Порядок оформлення і видачі довідки ВПО), довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Пунктом 2 Порядку оформлення і видачі довідки ВПО, передбачено, що для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік за формою згідно додатком 1 до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад. З метою обліку внутрішньо переміщених осіб орган соціального захисту населення на підставі отриманої електронної справи включає інформацію про таких осіб до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. В абзаці 18 пункту 2 Порядку оформлення і видачі довідки ВПО (в редакції, чинній на момент виникнення обставин) визначено, що на отримання довідки мають право особи, які після введення Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» воєнного стану перемістилися з території адміністративно-територіальної одиниці, на якій проводяться бойові дії та яка визначена в переліку, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204 Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми єПідтримка. Згідно Рішення управління від 17.08.2022 року [PERSON] призначено допомогу внутрішньо переміщеним особам на проживання з 01.08.2022 року у розмірі 8000,00 грн. на місяць (2000,00 грн. йому особисто і по 3000,00 грн. на двох дітей). У серпні 2023 року за результатами перевірки, проведеної Міністерством соціальної політики України, було встановлено, що [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) 19.10.2022 були зняті з обліку у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, а допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам на дітей [PERSON] продовжував отримувати по липень 2023 року включно. Виплата допомоги на дітей була зупинена, та на підставі пункту 11 Порядку 332 проведений розрахунок неправомірно отриманих сум допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам [PERSON] . Згідно довідки-розрахунку від 12.09.2023 сума надмірно отриманих коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам [PERSON] складає 54\~000,00 грн. Згідно повідомлень від 05.12.2023 та 22.03.2024 Відповідачу були направлені повідомлення про припинення надання та повернення державної соціальної допомоги у розмірі 54000,00 грн., за період з 01.11.2022 р. по 31.07.2023 р. Однак, станом на момент подання позовної заяви належна до повернення сума заборгованості, яка становить 54000,00 грн. (за 9 місяців) повернута не була. Отже, Відповідач отримав надмірно виплачену допомогу за період з з 01.11.2022 р. по 31.07.2023 р., загальний розмір якої становить 54000,00 грн., по причині зняття з обліку своїх дітей як внутрішньо переміщених осіб, та неподання заяви про припинення виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, при цьому добровільно не повернув надмірно виплачені суми допомоги, тому вимоги Департаменту є цілком правомірними та обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до статті 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. За приписами статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 1 ч. 1ст. 1215 ЦК України, встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, за змістом зазначеної норми щомісячна допомога не підлягає поверненню у випадку, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки та відсутності недобросовісності з боку набувача. Аналіз положень ст. 1215 ЦК України, дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою щомісячна допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Таким чином, повернення надмірно сплачених сум щомісячної допомоги передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи, яка отримала таку допомогу, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем: 3028,00 гривень судового збору, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з Відповідача. На підставі викладеного, згідно ст. ст.1166,1212,1213,1214 ЦК України, постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 «Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам»», ст. ст. 12, 13, 80, 81, 89, 128, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 280-284, 354 ЦПК України, суд

Outcome: approved