Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з постачання електроенергії в розмірі 20558,40 гривень та сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 гривень. (а.с. 1-4) Рух справи. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 03.01.2025 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про дату, час та місце розгляду справи. (а.с. 38) 13.02.2025 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву та пояснення. (а.с. 47-48, 50-54) 26.02.2025 року від представника позивача Д.Горох до суду надійшла відповідь на відзив, а також клопотання про\~залучення АТ\~"Харківобленерго"\~в якості\~ІІІ особи,\~що не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору,\~на боці\~позивача (а.с. 56-60, 65-67, 121-123) Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26.03.2025 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, АТ "Харківобленерго". (а.с. 84-86) 21.04.2025 року від представника третьої особи АТ "Харківобленерго" Н.Остапчук надійшли пояснення по справі, в якому ІІІ особою підтримано позовні вимоги в повному обсязі, та представник просив розглянути справу за його відсутності. (а.с. 131-134) Позиції учасників справи. В обґрунтування позову зазначено, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 26.10.2018 року №1268, позивач є постачальником електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам на території Харківської області. На підставі Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 року, позивачем розроблено Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який разом з комерційною пропозицією, копією ліцензії та іншими установчими документами розміщений для публічного доступу на офіційному сайті позивача: zbutenergo.kharkov.ua, та який, відповідно до положень статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України є Договором приєднання. Абзацом п`ятим пункту 13 розділу ХVІІ Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що фактом приєднання споживача до умов Договору постачання електричної енергії є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунку постачальникові послуг та/або факт споживання електричної енергії. Працівниками ПрАТ "Харківенергозбут" було здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] , та складено Акт зняття показів розрахункового засобу комерційного обліку електричної енергії, в якому зазначено, що за цією адресою проживає [PERSON] , що засвідчено його підписом. 25.08.2023 року працівниками АТ\~"Харківобленерго" було проведено заміну розрахункового засобу обліку електричної енергії (далі - ЗКО), про що свідчить доданий до матеріалів справи Акт заміни, технічної перевірки та пломбування розрахункових засобів обліку у побутовому секторі №3769 від 25.08.2023 року за адресом: [ADDRESS] . При знятті показань лічильника на дату складання акту було зафіксовано наступні показники: 7882,8, що зазначено в Акті заміни, технічної перевірки та пломбування розрахункових засобів обліку у побутовому секторі №3769 від 25.08.2023 року, а також додано до матеріалів справи окремий розрахунок основного боргу за електричну енергію з зазначеним номером ЗКО №1587551 та фото лічильника на момент його заміни. При заміні лічильника з останніми показниками відповідач погодився та підтвердив відсутність зауважень до кріплення й роботи розрахункового вузла обліку, дані, показання та відсутність пошкоджень встановлених засобів обліку електроенергії, а також наявність пломб Держповірки АТ "Харківобленерго", відсутність пошкоджень пломб, пломбувального матеріалу, ізоляції живильного дроту, шафи обліку, в комплекті з комутаційними апаратами та існуючою схемою обліку, доказом чого є його підпис підтвердження. Враховуючи наведене, та те, що [PERSON] користується житловим будинком та спожив електричну енергію за адресом: [ADDRESS] , що підтверджується актом зняття показників розрахункового засобу комерційного обліку електричної енергії, підписаний відповідачем, а також акт заміни, технічної перевірки та пломбування розрахункових засобів обліку у побутовому секторі №3769 від 25.08.2023 року, котрий також підписаний відповідачем, [PERSON] фактично проживав за даною адресою в спірний період, та спожив електричну енергію, таким чином, приєднався до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 року на умовах комерційної пропозиції для побутових споживачів (далі - Договір). Таким чином місцем виконання Договору є адреса електроустановки споживача, до якої постачається електрична енергія: [ADDRESS] . За період з 01.08.2023 року по 01.12.2024 року за вказаною адресою згідно переданих у відповідності до вимог п. 11 Постанови №312, п. 4.3 "Правил роздрібного ринку електричної енергії", затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312, п. 1.1 Розділу ІХ Кодексу комерційного обліку від оператора системи розподілу АТ\~"Харківобленерго" у загалій сумі відповідачу проведено нарахування за електричну енергію у розмірі 20558,40 гривень. Згідно постанови Кабінету Міністрів України №483 від 05.06.2019 року зі змінами від 30.05.2023 року за №544 та від 27.12.2023 року №1375 фіксована ціна на електричну енергію для побутових споживачів з 01.06.2023 року до 30.04.2024 року складає за 1 кВт.год. без ПДВ 2,20 гривень з ПДВ -2,64 гривень. Проте вказану суму боргу за виставленими рахунками споживач не сплатив, у зв`язку з чим станом на 01.12.2024 року утворилася заборгованість за електричну енергію у сумі 20558,40 гривень. Відповідач [PERSON] не погодився з пред`явленим позовом та у відзиві на позовну заяву заперечував проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що Договір між ним та АТ "Харківобленерго" був складений 04.04.2006 року, лічильник використовується тільки для гаража. З цей час він сплачував рахунки, передавав показники, допускав до лічильника працівників обленерго, виконував умови договору. Він сплачував та сплачує рахунки, окрім періоду з 07.08.2023 року по 06.09.2023 року - де було 7778 квт/год - з чим він не погоджується. При заміні лічильника ніяких зауважень не було. Всі показники, які були на лічильнику він передавав. Що стосується роботи лічильника, то це стосується постачальника, вони повинні проходити обов`язкову планову повірку (однофазний дисковий через кожні 8 років). Повинен бути акт, що стосується дотримання термінів повірки (тобто повірка повинна була бути 04.04.2014 та 04.04.2024 року). Цей обов`язок повністю покладається на операторів системи розподілу згідно договору. По [ADDRESS] він не проживає. Вважав, що у обленерго повинен бути дозвіл на установку лічильника, оскільки це приватна власність і там є лічильник. За цією адресою проживають його батьки, за якими він доглядає, приїжджає три рази на день. Працівники ПрАТ "Харківенергозбут" при складанні Акта зняття показників добре знали, що він проживає за іншою адресою, незважаючи на це зазначили, що він все таки проживає по [ADDRESS] . Вважав, що акт не дійсний, оскільки не має печатки. Крім того, вважав, що умови договору були порушені позивачем: лічильник повинен обов`язково проходити планову повірку (кожні 8 років), це це обов`язок постачальника електроенергії. Без повірки лічильник вважається несправним. Відповідно до п. 9 Правил користування електричною енергією для населення (ПКЕЕН), затверджених постановою КМ України від 26.07.1999 року, у квартирах або на інших об`єктах споживача, розташованих за однією адресою, встановлюється один прилад обліку незалежно від кількості господарських будівель. Виконувати повірку електричних лічильників можуть виключно обленерго і їхні підрядники - метрологічні центри та повірочні лабораторії, які уклали договір з РЕМ щодо ведення такої діяльності. Роботи, пов`язані з демонтажем лічильника та зняттям пломб, повинні проводитися виключно в присутності самого споживача або його представника, навіть у тих випадках, коли прилад обліку розташовується за межами домоволодіння. За підсумком таких робіт складається відповідний акт. Що стосується дотримання термінів повірки, то цей обов`язок повністю покладається на операторів систем розподілу. Абоненту залишається тільки надати представнику РЕМ доступ до лічильника в потрібний час. Лічильники, які знаходяться в експлуатації, повинні обов`язково проходити планову повірку. Для різних типів пристроїв міжповірочний інтервал може відрізнятися. Актуальн терміни повірки лічильників електроенергії на 2020 рік, електромеханічні електронні прилади, що були виготовлені до 01.12.2016 року: індукційні (дискові) однофазні - 8 років; індукційні (дискові) трифазні - 4 роки. Планова повірка лічильників електроенергії, які є власністю абонентів фізичних осіб, а також виконання всіх супутніх робіт - демонтаж, транспортування, ремонт та монтаж, здійснюється за рахунок підприємств, що забезпечують електропостачання. Це пов`язано з тим, що дані витрати вже включені в платіжки споживачів. Крім того, зазначив, що підписаний 28.10.2024 року Акт №137, не відповідає дійсності, тому просив визнати Акт недійсним. 26.02.2025 року від представника позивача Д.Горох до суду надійшла відповідь на відзив. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що Договір про користування електричною енергією був укладений з відповідачем в 2006 році, з чим він погоджуєтся. Дійсно, за адресою [ADDRESS] , існує два особових рахунки, а саме [NUMBER] укладений з [PERSON] , ЗКО № [NUMBER] , [NUMBER] та [NUMBER] укладений з [PERSON] ЗКО № [NUMBER] , [NUMBER] (гараж). Слід додати, що постанова, на яку посилаєтся відповідач у своїх додатках, а саме пункт 9 Правил корстування електричною енергією для населенння (ПКЕЕН), що затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року, втратила чинність на підставі Постанови КМ №502 від 20.06.2018 року. Тож, можна дійти висновку, що між [PERSON] та АТ "Харківобленерго" було укладено договір про користування електричною енергією (о/р [NUMBER] ) в 2006 році на гаражне приміщення, що зазначено в договорі. Надалі у зв`язку з відокремлення функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 року (далі Закон), з 01.01.2019 року ПрАТ "Харківенергозбут" є постачальником електричної енергії постачальником універсальних послуг на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 19.06.2018 року №505 та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 року №1268. У відповідності до вимог Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 року №1268 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території України". Ці Методичні рекомендації розроблені з метою надання методологічної допомоги при здійсненні заходів з відокремлення оператора системи розподілу та визначають механізм передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території (далі ПУП), суб`єктами господарювання, які провадять діяльність з передачі електричної енергії локальними (місцевими) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом, які мають намір отримати ліцензію на розподіл електричної енергії та на яких не поширюються вимоги пункту 13 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону (далі ліцензіати). АТ "Харківобленерго" в установленому порядку, у відповідності до вимог додатка 1 (крім графи 17) та додатка 2 (крім графи 14) Методичних рекомендацій в електронному вигляді у форматі "xls" передали інформацію правонаступнику, тобіж новоствореному ПрАТ "Харківенергозбут". Отже, з [PERSON] було укладено договір про користування електричною енергією, та в наслідок відокремлення функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії приєднався до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на вимогу Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 року №1268. ПрАТ "Харківенергозбут" направило оферту (розміщений договір про постачання електричної енергії споживачу на офіційному сайті ПрАТ "Харківенергозбут" zbutenergo.kharkov.ua.) та виконувало послуги з постачання електроенергії, відповідач в свою чергу користувався наданими йому послугами, проводив оплати, регулярно з`являєтся за місцем надання послуг та не направляв претензій та скарг до постачальника електричної енергії, таким чином приєднався до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 року на умовах комерційної пропозиції для побутових споживачів. Щодо роботи лічильника та нарахованому обсягу кВт/год зазначив наступне: розрахунки за спожиту електроенергію між споживачем, ПрАТ "Харківенергозбут", як електропостачальником, та АТ\~"Харківобленерго", як оператором системи розподілу, здійснюються на підставі даних оператора системи розподілу АТ "Харківобленерго". Визначення обсягу спожитої електричної енергії не відноситься до компетенції ПрАТ "Харківенергозбут", а відноситься до ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, що затверджені Постановою НКРЕКП від 27.12.2017 №1470 (пп. 2 п. 2.3 Розділ 2). Ані чинним законодавством України, ані умовами Договору, не передбачено права Постачальника електричної енергії не враховувати чи ставити під сумнів обсяги спожитої електричної енергії по споживачу, які передаються йому оператором системи розподілу. Також, згідно доданого до матеріалів справи акту заміни, технічної перевірки та пломбування розрахункових засобів обліку у побутовому секторі №3769 від 25.08.2023 року за адресом: [ADDRESS] , відповідач підтвердив останні показники ЗКО №1587551, відсутність зауважень до кріплення й роботи розрахункового вузла обліку, дані, та відсутність пошкоджень встановлених засобів обліку електроенергії, а також наявність пломб Держповірки АТ "Харківобленерго", відсутність пошкоджень пломб, пломбувального матеріалу, ізоляції живильного дроту, шафи обліку, в комплекті з комутаційними апаратами та існуючою схемою обліку, доказом чого є його підпис в акті. Крім того, [PERSON] було відомо про наявну заборгованість щодо нарахованої суми за спожиту електричну енергію, претензій та скарг до ПрАТ "Харківенергозбут" не надходило, в судовому порядку нараховані обсяги спожитої електричної енергії не оскаржені. Щодо дійсності Акту зняття показників, посилання на відсутність печатки на акті, не є коректними, оскільки згідно переліку реквізитів, обов`язкових для первинних документів, що зазначено в статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року (далі Закон № 996), а також у п. 2.3 Положення про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Мінфіну від 24.05.1995 року №88 (далі Положення № 88). Ні в Законі №996, ні в Положенні №88 печатка не фігурує як обов`язковий реквізит. У вищезгаданих нормах є вказівка, що залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити, зокрема, такий реквізит, як печатка. Тож слід розуміти, що у цьому разі йдеться не про обов`язковий реквізит. Крім того, у п.\~2.4 Положення №88 зазначено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою (тобто необов`язково). 21.04.2025 року представник третьої особи Н.Остапчук подала пояснення, в яких зазначила, що 09.09.2006 року між [PERSON] та АТ "Харківобленерго" було укладено договір про користування електричною енергією №934115, на підставі чого за адресою: [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . З початком функціонування ринку електричної енергії - 01.01.2019 року взаємовідносини між сторонами регулюються умовами публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, розміщеного на офіційній сторінці веб-сайту оператора системи АТ "Харківобленерго" за посиланням: https://www.oblenergo.kharkov.ua/uk. Відповідач приєднаний до електричних мереж системи розподілу товариства, шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] та споживанням електричної енергії електроустановкою розташованою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується оплатою рахунків за спожиті обсяги електричної енергії, які він кожного місяця самостійно передає через мобільний додаток "ХАРЕНЕРГО". Отже з 01.01.2019 року за зазначеною адресою діє договір між оператором системи розподілу АТ "Харківобленерго" та відповідачем на умовах публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. Щодо роботи лічильника електричної енергії, 25.08.2023 року працівники АТ "Харківобленерго" виконали планову заміну електролічильника за адресою: [ADDRESS] . Замість демонтованого лічильника типу СО5У №1587551 на кінцевих показниках 7882 кВтг, з обмінного фонду товариства встановлено лічильник типу NIK 2100 АР2.0000.0.11 на початкових показах 000001 кВтг, клемну кришку лічильника опломбовано пломбою №10825717. Схема підключення приладу обліку відповідала вимогам Правил улаштування електроустановок (ПУЕ). Візуально у демонтованого лічильника ознак втручання не встановлено, його метрологічні переметри відповідають класу точності електролічильника даного типу. Заміна лічильника електричної енергії здійснювалась у присутності споживача, який підписав акт заміни, технічної перевірк та пломбування розрахункових засобів у побутовому секторі №3769 від 25.08.2025 року, чим погодився із встановленням нового засобу комерційного обліку за його об`єктом. При виконанні робіт з демонтажу попередньо встановленого засобу комерційного обліку за вищевказаною адресою, споживачем не були заявлені будь-які зауваження щодо роботи чи точності вмірювання лічильника. Відповідно до п.п. 9 п. 5.5.5 гл. 5 ПРРЕЕ, споживач зобов`язани невідкладно повідомляти оператора системи та постачальника послуг комерційного обліку про недоліки в роботі засобу вимірювання. Згідно п. 6.2.3 Договору, споживач зокрема, зобов`язаний виконувати умови цього Договору, а також невідкладно повідомляти АТ "Харківобленерго" про недоліки в роботі вузла вимірювання. З копій рахунків за електроенергію вбачається, що відповідач кожного місяця зчитував фактичних покази з лічильника та надавав їх оператору системи розподілу, згідно яких розрахунок електричної енергії проводився по фактичних показниках лічильника електричної енергії, водночас, дій щодо своєчасного письмового повідомлення оператора системи розподілу, в даному випадку, про виявлені пошкодження засобів вимірювальної техніки, не вчиняв. Відповідач не навів фактичні дані щодо наявності не правильного (хибного) нарахування обсягів спожитої електричної енергії за йогог об`єктом, не надав відповідні докази, а лише послався на викопіювання з інтернету. Тому просила задовольнити позовну заяву в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] просив відмовити в задоволенні позовних вимог та вказав, що постійно зареєстрований та проживає з родиною за іншою адресою. У домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , постійно проживають його батьки, яки при цьому є власниками цього домоволодіння. Він особисто користується лише приміщенням гаражу, де встановлено окремий лічильник електроенергії з номером 1587551. Приміщенням гаражу користується виключно він, батьки туди не заходять. Він постійно добросовісно передавав всі показання згідно лічильника, однак за один місяць з невідомих йому причин лічильник накрутив 7882,8 кВт, з чим він категорично не згоден, бо такого не могло бути. З чим пов`язана така кількість кіловатт, йому невідомо. Вважає, що це відбулося з вини працівників позивача, які жодного разу не забирали лічильник на повірку, що суперечить і нормам діючого законодавства, наведених ним у відзиві та запереченнях. Під час зняття лічильника в його присутності працівниками позивача будь-яких пошкоджень відлікового механізму встановлено не було, стороннє втручання встановлено не було. Однак, оскільки на його думку сталася якась помилка в показаннях лічильника електроенергії з невстановлених причин, вважав проведені нарахування заборгованості протииправними та просив відмовити в задоволенні позову. Представник позивача [PERSON] наполягав на задоволенні позову та вказав, що дійсно відповідач [PERSON] не є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , однак користується гаражним приміщенням зі встановленим лічильником електроенергії 1587551, тобто є користувачем наданих послуг. Оскільки відповідно до положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги", вимоги про стягнення заборгованості можуть бути пред`явлені постачальником послуг як до власників, так і до користувачів, тому позивач звернувся з позовом саме до [PERSON] як до одного з користувачів послуг за вказаною адресою. При цьому, споживання електроенергії в обсязі 7882,8 кВт обліковується саме за лічильником 1587551, вартість якої за розрахунковими цінами склала 20171,04 грн. За лічильником з номером 20289868 обліковується спожита електроенергія за цей же період на суму 387,36, а отже загальна сума заборгованості складає 20558,40 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача. Фактичні обставини, встановлені судом, та письмові докази, досліджені в судовому засіданні Повноваження позивача щодо стягнення заборгованості за поставлену електричну енергію виникли на підставі Закону України "Про ринок електричної енергії" в зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії. ПрАТ "Харківенергозбут" (позивач) є постачальником універсальних послуг на території Харківської області відповідно до постанови НКРЕКП № 1268 від 26.10.2018 року, і в частині функцій прийняття оплати від споживачів за надані послуги з постачання електроенергії є правонаступником прав і обов`язків АТ "Харківобленерго". Згідно інформації Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області №2870 від 26.12.2024 року, Витягу з реєстру Зміївської територіальної громади №2025/001413553 від 30.01.2025 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: в [ADDRESS] (а.с. 37, 49). 09.03.2006 року між АТ "Харківобленерго" (ІІІ особа) та [PERSON] укладено договір №934115 про користування електричною енергією (гараж) за адресою: [ADDRESS] , на якому встановлений лічильник (Засіб комерційного обліку, ЗКО) 1587551 , згідно якого Енергопостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати Споживачеві електричну енергію у необхідних обсягах, а Споживач зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами у терміни, передбачені договором. (ч.1 Договору) Згідно пункту 11 Договору, споживач, крім іншого, зобов`язується невідкладно повідомляти Електропостачальника про недоліки в роботі приладу обліку, вносити плату за спожиту електроенергію, забезпечувати представникам Електропостачальника безперешкодний доступ до приладів обліку. Згідно пункту 20 Договору, споживач несе відповідальність за прострочення внесення платежів за електричну енергію, порушення правил користування електричною енергією. (а. с. 10-11, 135-138,). Крім того, в обгрунтування позовних вимог позивачем до матеріалів справи надано Типовий договір про постачання електричної енергії, розроблений від імені ПрАТ "Харківенергозбут", Комерційна пропозиція № 21, №24, 26, 28 як Додаток № 3 до Договору, які не містять підпису відповідача та доказів його ознайомленнязі змістом вказаних документів (а.с.12 -19). При цьому, доказів невиконання чи неналежного виконання Електропостачальником зобов`язань з постачання електричної енергії відповідачу за цим Договором (зокрема Актів, претензій споживача, тощо) матеріали справи не містять. 25.08.2023 року співробітниками АТ "Харківобленерго" проведено ПЛАНОВУ заміну, технічну перевірку та пломбування розрахункових засобів обліку у побутовому секторі за адресою: [ADDRESS] , про що складено відповідний Акт, згідно якого місцем розташування обох засобів обліку № 1587551 та 20289868 є приміщення гаражу, проведено перевірку працездатності вузла обліку, зазначено перелік встановлених пломб, які на відповідальне зберігання прийняв споживач [PERSON] , про що свідчить власноручний підпис відповідача. Претензій до роботи лічильника, цілісності плоб, будь-яких інших недоліків в Акті споживачем не зазначено. (а.с.21-22) Як вказав у відповіді на відзив представник позивача [PERSON] , за цією ж адресою: [ADDRESS] , існує також другий особовий рахунок № [NUMBER] , укладений з [PERSON] , за яким рахуються показання за лічильником (ЗКО) №20290260 (а.с.57), який встановлений в іншому приміщенні домоволодіння, а тому твердження відповідача, що він не зобов`язаний відповідати за цим позовом, бо не є власником домоволодіння, є безпідставними, оскільки позовні вимоги пред`явлені до особи, з якою укладено Договір та яка є безпосереднім споживачем електроенергії за цим вузлом постачання. В судовому засіданні відповідач підтвердив факт одноосібного користування приміщенням гаражу у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , власниками якого є його батьки. Підтвердив, що до виникнення спору самостійно сплачував за спожиту електроенергію відповідно до показань лічильників, жодних нарікань на роботу лічильників не виникало. Однак, на теперішній час вважав, що не зобов`язаний сплачувати нараховану заборгованість, оскільки показання приладу обліку з невідомих причин завищилися, він стільки електроенергії не спожива. А з`ясовувати в чому причина, має позивач та провести відповідну повірку засобу комерційного обліку електроенергії. Згідно розрахунку заборгованості за електроенергію, складеного ПрАТ "Харківенергозбут", за період з 01.08.2023 року по 01.09.2023 року, за адресою: [ADDRESS] , (Договір №100000934115 укладений з відповідачем [PERSON] ЗКО [NUMBER] , ) обліковується заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 20171,04 гривень,\~а саме:\~спожито \~-\~7774,00\~кВт/год,\~нараховано - 20523,36 гривень, оплачено - 352,32 гривні; (а.с.7) Згідно розрахунку заборгованості за електроенергію, складеного ПрАТ "Харківенергозбут", за період з 01.08.2023 року по 01.09.2023 року, за адресою: [ADDRESS] , (Договір №100000934115 укладений з відповідачем [PERSON] , ЗКО [NUMBER] , )за період з 01.08.2023 року по 01.12.2024 року виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 387,36 гривень, а саме спожито - 120 кВт/год, нараховано - 387,36 гривень, оплачено - 0,00 гривні (а.с. 8,). Норми права, застосовані судом та мотиви їх застосування. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд зазначає наступне: Згідно ч.1 статті 2 ЦПК України Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1, 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до пунктів 1-4 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд має вирішити, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до ст.ст.76-81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Підставами виникнення\~цивільних прав\~та обов`язків,\~відповідно до\~ч.2\~статті 11\~Цивільного кодексу\~України,\~зокрема,\~є договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Правовідносини в сфері споживання електричної енергії, окрім загальних норм цивільного законодавства, регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії», «Правилами роздрібного ринку електричної енергії», затвердженими постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року (зі змінами), Законом України «Про житлово-комунальні послуги», тощо. Відповідно до п.62 частини першої статті 1 Закону «Про ринок електричної енергії», побутовий споживач це фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність. Відповідно до п.1 ч.3 статті 59 цього ж Закону, споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно ч.1, п.4 ч.2 статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку; Відповідно до\~Постанови НКРЕКП\~від 26.10.2018\~№ 1268\~"Про\~затвердження Методичних\~рекомендацій щодо\~передачі даних\~побутових та\~малих не\~побутових споживачів\~постачальнику електричної\~енергії,\~на якого\~відповідно до\~Закону України\~"Про\~ринок електричної\~енергії"\~покладається виконання\~функції універсальної\~послуги на\~закріпленій території",\~згідно Переліку\~постачальників універсальних\~послуг на\~території Харківської\~області таким\~постачальником визначено ПрАТ "Харківенергозбут", яке має ліцензію на постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19.06.2018 № 505). Згідно ч. 4 статті 63 Закону України "Про ринок електричної енергії", постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті. Відповідно до пункту 13 розділу XVII Закону України "Про ринок електричної енергії", під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу упродовж семи років з 01.01.2019 року електропостачальник виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території. Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих не побутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам. Згідно пункту 2.1.3. Правил роздрібного ринку електричної енергії, ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач. Споживачі укладають договір споживача про розподіл (передачу) електричної енергії шляхом приєднання\~до публічного\~договору за наявності паспорта точки розподілу. Згідно з п. 4.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. У відповідності з п. 4.7. ПРРЕЕ, оплата електричної енергії здійснюється побутовим споживачем виходячи з умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і може, зокрема, бути у формі оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. Згідно з п. 4.8. ПРРЕЕ, форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору). Згідно п. 2.1 Типового Договору про постачання електричної енергії, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (куплено) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Відповідно до п. 5.8 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Пунктом 5.9 Договору передбачено, що оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Відповідно до п. 5.11 Договору, якщо споживач не здійснив оплату за цим Договором у строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ. У разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції. Пунктом 5.12 Договору передбачено, що у разі виникнення у споживача заборгованості за електричну енергію за цим Договором споживач повинен звернутися до постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність (обмежену платоспроможність) споживача. Графік погашення заборгованості оформляється додатком до цього договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. Укладення сторонами та дотримання споживачем графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від здійснення поточних платежів за цим договором. Пунктом 5.10 Договору передбачено споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника, із зазначенням обраного способу оплати в комерційній пропозиції. Відповідно до п. 6.2 Договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору. За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством (п. 9.1 Договору). Частинами 1, 2 статті 714 Цивільного кодексу України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. За змістом положень статей 626-628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин другої, четвертої статті 631 Цивільного кодексу України, договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Крім того, відповідно до ч.1, ч.2 статті 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно частин першої, другої статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач ПрАТ "Харківенергозбут" є правонаступником прав і обов`язків постачальника електричної енергії АТ "Харківобленерго", з яким у відповідача [PERSON] був укладений Договір на постачання електричної енергії за особовим рахунком [NUMBER] про користування електричною енергією (гараж) за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не відмовлявся від отримання електричної енергії та продовжує отримувати послуги електропостачання від ПрАТ "Харківенергозбут", а отже приєднався до Типового договору про постачання електричної енергії, який є публічним договором приєднання, а отже зобов`язаний дотримуватися положень вказаного Договору та вимог законодавства в сфері постачання електричної енергії. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства Позивачем надано достовірні й допустимі докази існування з боку відповідача невиконаних зобов`язань зі сплати наданих послуг за користування електричною енергією. В свою чергу доказів, які б спростовували суму заборгованості чи обов`язок щодо її погашення, відповідачем не надано. За таких обставин, позовні вимоги ПрАТ "Харківенергозбут" про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв`язку із задоволенням позову суд, відповідно до ч.1 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved