Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту народження, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що при її народженні [INFO] у c. Орлівка Ренійського району Одеської області, її батьки [PERSON] та [PERSON] не звернулись до відповідних органів для отримання свідоцтва про народження їх дитини [PERSON] . У 2021 році заявник звернулась до відділу громадянства імміграції реєстрації осіб Ренійського РВ ДМС для отримання паспорту громадянки України, однак для його оформлення у неї було відсутнє свідоцтво про народження. При зверненні до відділу реєстрації актів цивільного стану для отримання свідоцтва про народження, заявнику було повідомлено, що у книзі реєстрації актових записів про народження відсутні відомості про її народження. Крім того, з підстав порушення батьками заявника строків передбачених ст. 144 Сімейного Кодексу України, необхідних для реєстрації народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, заявнику було відмовлено в отриманні свідоцтва про народження. З огляду на вищевикладене, заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, встановлення факту народження. Заявник у судове засідання не з`явилась, від її представника - адвоката Златі Н.С. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВН № 1153328) до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі та за відсутності заявника. Представник заінтересованої особи - Стеценко О.В. до судового засідання не з`явилась, направила на адресу суду письмові пояснення, відповідно яких зазначила про необхідність зазначення в рішенні суду відомостей про батьків заявника, просила розглянути заяву без участі представника відділу. Судом в ході судового розгляду заяви встановлені наступні обставини. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 19 вересня 1974 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області, про що складено відповідний актовий запис № 32. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу записано: « [PERSON] ». Згідно довідки виконавчого комітету Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області № 190 від 06 лютого 2019 року, [PERSON] , [INFO] , з 1975 року була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Згідно записів погосподарської книги № 8, у січні 1986 року [PERSON] вибула до м. Рені Одеської області. Відповідно до медичного свідоцтва про народження № 13 від 21 січня 2014 року, встановлено народження [INFO] дитини дівчинки у [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . У 2021 році заявник звернулась до відділу громадянства імміграції реєстрації осіб Ренійського РВ ДМС для отримання паспорту громадянки України, однак для його оформлення у неї було відсутнє свідоцтво про народження. При зверненні до відділу реєстрації актів цивільного стану для отримання свідоцтва про народження, заявнику було повідомлено, що у книзі реєстрації актових записів про народження відсутні відомості про її народження. Крім того, з підстав порушення батьками заявника строків передбачених ст. 144 Сімейного Кодексу України, необхідних для реєстрації народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, заявнику було відмовлено в отриманні свідоцтва про народження. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть (ч. 3 ст. 49 ЦК України). Згідно з ч. 4 ст. 49 ЦК України, реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Статтею 122 СК України, передбачено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Таким чином, усі доводи заявника викладені в заяві про встановлення факту народження знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому її вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved