Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи. 02 квітня 2025 року Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Одеської міської ради, КЗ «Балтська спеціалізована школа Одеської міської ради», яким просить: - позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,, на користь та на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26.06.2014 року (справа № 520/7231/14-ц) малолітній [PERSON] , [INFO] , усиновлений громадянами України [PERSON] та [PERSON] . Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції внесені відповідні зміни до актового запису про народження дитини, а саме змінено прізвище, ім`я та по батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », батьками дитини записані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У мотивувальній частині рішення Київського районного суду м. Одеси від 26.06.2014 року (справа № 520/7231/14-ц) про усиновлення, вказано: - Відповідно до висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини, складеного головним лікарем Комунальної установи «Міський спеціалізований будинок дитини № 1», малолітній [PERSON] , [INFO] , має діагноз: ураження головного мозку не уточненої етіології у вигляді затримки темпів розмовного розвитку; - Заявники проживають за адресою: [ADDRESS] . Загалом створені всі умови для проживання, виховання та розвитку дитини; - Відповідно до висновків про стан здоров`я, заявники мають добрий стан здоров`я та є придатними до усиновлення. Зі станом здоров`я дитини вони ознайомлені та усвідомлюють взяту на себе відповідальність. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] , на момент здійснення усиновлення, були обізнані про соціальне походження та стан здоров`я дитини. Малолітній [PERSON] , [INFO] , протягом десяти років проживав у родині [PERSON] та [PERSON] , які займалися його вихованням та утриманням. Дана родина у період з липня 2014 по серпень 2023 року перебувала на обліку у Службі у справах дітей Одеської міської ради та спеціалістами Служби, відповідно до покладених обов`язків, здійснювався нагляд за умовами проживання [PERSON] , [INFO] , скарг на погіршення стосунків між усиновлювачами та дитиною подружжя [PERSON] до 2023 року не висловлювало. У зв`язку із погіршенням стосунки між батьками та усиновленою дитиною [PERSON] , усиновлювачи звернулися до суду з позовом про скасування усиновлення. Наразі, в провадженні Пересипського районного суду м. Одеси перебуває на розгляді цивільна справа № 523/15932/24 за позовною заявою [PERSON] до Пересипської районної адміністрації ОМР в особі органу опіки та піклування, третя особа Служба у справах дітей Одеської міської ради, про скасування усиновлення. В обґрунтування вимог [PERSON] посилається на те, що протягом всього часу перебування дитини в родині прийомних батьків, ними здійснювалися всі можливі зусилля для адаптації та комфортного проживання дитини, приділялося багато уваги дитині, його вихованню та навчанню, створенню усіх необхідних умов для нормального та повноцінного розвитку, але у 2023 році стосунки між батьками та усиновленим [PERSON] почали погіршуватися, у зв`язку з постійними конфліктними ситуаціями, що виникли на фоні поведінки дитини. У [PERSON] час від часу спостерігалися систематичні прояви агресії, збудження в пориві, на фоні яких він міг образити своїх прийомних батьків. Позивачами впродовж 2023 - 2024 років проведено декілька обстежень малолітнього [PERSON] , та відповідно до протоколу обстеження від 30.01.2023 року складеного лікарем [PERSON] та у заключенні зазначено, що у малолітнього [PERSON] спостерігаються помірні зміни біоелектрогенезу регуляторного характеру, незрілість корково-підкоркових зв`язків, порушення ритму по зонам, даних за очагову патологічну або епілептиформну активність немає, реактивність нейронів збережена. Також 08.11.2023 року за зверненням позивача [PERSON] проведено комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи [PERSON] , [INFO] , з якої з`ясовано, що хлопчик проживає у повній родині, умови виховання позитивні та достатні для повноцінного розвитку. Зі слів матері, [PERSON] багато часу проводить за комп`ютером, граючи в ігри. Якщо встановити заборону, хлопчик проявляє негативну, некеровану поведінку. Відповідно до рекомендацій зазначених у висновку, з дитиною необхідно 2 години на тиждень практичному психологу проводити корекційно-розвиткові заняття спрямовані на емоційно-вольові сфери; допомогти до адаптацій нових умов навчання; спонукати до спілкування однолітками; сприяти формуванню позитивного ставлення до пізнавальної діяльності. Батькам рекомендовано пройти консультації лікаря невролога та лікаря психіатра. Відповідно до Епікризу КНП «ООМЦПЗ» ООР від 12.07.2024р. дитині встановлений діагноз гіперкінетичний розлад поведінки із емоційно-вольовими порушеннями (Е=90.1) та рекомендовано спостереження райпcихіатра та психологічна корекція. Відповідно до Консультативного висновку за даними психодіагностичного дослідження складеного КУ «Одеський інклюзивно-ресурсний центр №5» рекомендовано вжиття заходів щодо подолання негативних поведінкових проблем та негативного розвитку особистості, а також консультації клінічного психолога, лікаря психіатра та нейропсихолога. Але, не зважаючи на вищезазначені рекомендації, усиновлювачі [PERSON] та [PERSON] їх проігнорували, а саме, щодо шляхів налагодження стосунків в родині та стабілізації поведінки дитини, проходження малолітнім корекційних занять зі спеціалістами. Усунулися від виконання батьківських обов`язків, влаштували малолітнього [PERSON] до КЗ «Балтська спеціалізована школа Одеської міської ради», тим самим позбавивши дитину права на отримання кваліфікованої психологічної допомоги та підтримки родини. Відповідно до Психолого-педагогічної характеристики КЗ «Балтська спеціалізована школа Одеської міської ради» [PERSON] навчається у закладі з 1 вересня 2023 року. Загальний фізичний розвиток учня відповідає віковим нормам. Рівень загальних інтелектуальних здібностей - достатній. За період навчання у закладі проявив себе як не дисциплінований учень. У хлопця проявляються такі ознаки девіантної поведінки, як: порушення взаємин з однолітками; надмірно виражені акцентуації характеру (гіперактивний, лабільний, емотивний, збудливий, педантичний, дистимічний); недостатність навичок саморегуляції; відсутність корисних видів діяльності, відсутність хобі; не сформованість зовнішньої культури (схильність до підлості, нецензурної лексики, ворожість); нездатність оцінювати свої вчинки та вчинки оточуючих у співвідношенні з нормами моралі та права. Відповідальність за ситуацію, яка склалася в родині, повністю лежить на усиновлювачах, адже на них покладені обов`язки щодо виховання дитини. Все вищевикладене свідчить про ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, яке полягає в тому, що батьки свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Крім того, подружжя [PERSON] , які стали батьками дитини на підставі судового рішення, у подальшому не бажають брати участь у вихованні та утриманні дитини, не бажають налагодити стосунки з хлопчиком, дитина тривалий час знаходиться на вихованні у КЗ «Балтська спеціалізована школа Одеської міської ради», а батьки не відвідують її, здоров`ям та розвитком не цікавляться. ІІ. Позиції сторін. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі. Ухвалою суду від 04.04.2025 року відкрито загальне позовне провадження, призначено судове засіданні по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Представник відповідачів - адвокат Ричков М.Ю. подав до суду заяви про визнання позовних вимог відповідачами [PERSON] , [PERSON] , просив постановити рішення відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України. У заяві також зазначено, що відповідачі усвідомлюють наслідки подачі заяви, передбачені ст. 166 Сімейного кодексу України. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, згідно заяви, яка міститься в матеріалах справи, просив справу розглянути у його відсутність, задовольнивши позовні вимоги. Представник третьої особи - КЗ «Балтська спеціалізована школа Одеської міської ради» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Проаналізувавши подані до суду адвокатом Ричковим М.Ю. заяви про визнання позову відповідачами [PERSON] та [PERSON] , суд констатує, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідає інтересам дитини [PERSON] , який був з власної ініціативи відповідачів влаштований до КЗ «Балтська спеціалізована школа Одеської міської ради», та з 01.09.2023 року навчається в установі. Матеріали справи містять: Ордер Серія ВН №11060407 про надання правничої допомоги [PERSON] адвокатом Ричковим Максимом Юрійовичем (повноваження адвоката не обмежені) та Ордер Серія ВН №1100880 про надання правничої допомоги [PERSON] адвокатом Ричковим Максимом Юрійовичем (повноваження адвоката не обмежені), наведені Ордери підтверджують повноваження адвоката на вчинення відповідних процесуальних дій від імені відповідачів, зокрема щодо визнання позовних вимог. Також суд враховує, що у провадженні Пересипського районного суду м. Одеси перебуває на розгляді цивільна справа № 523/15932/24 за позовом відповідача [PERSON] , про скасування усиновлення, що додатково свідчить про сталий намір відповідача на розрив юридичних зв`язків із усиновленою дитиною. Наведені обставини підтверджують наявність правових підстав для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІII. Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26.06.2014 року (справа № 520/7231/14-ц) малолітній [PERSON] , [INFO] , усиновлений громадянами України [PERSON] та [PERSON] . Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції внесені відповідні зміни до актового запису про народження дитини, а саме змінено прізвище, ім`я та по батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », батьками дитини записані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У мотивувальній частині рішення Київського районного суду м. Одеси від 26.06.2014 року (справа № 520/7231/14-ц) про усиновлення, вказано: - Відповідно до висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини, складеного головним лікарем Комунальної установи «Міський спеціалізований будинок дитини № 1», малолітній [PERSON] , [INFO] , має діагноз: ураження головного мозку не уточненої етіології у вигляді затримки темпів розмовного розвитку; - Заявники проживають за адресою: [ADDRESS] . Загалом створені всі умови для проживання, виховання та розвитку дитини; - Відповідно до висновків про стан здоров`я, заявники мають добрий стан здоров`я та є придатними до усиновлення. Зі станом здоров`я дитини вони ознайомлені та усвідомлюють взяту на себе відповідальність. Малолітній [PERSON] , [INFO] , протягом десяти років проживав у родині [PERSON] та [PERSON] . Дана родина у період з липня 2014 по серпень 2023 року перебувала на обліку у Службі у справах дітей Одеської міської ради та спеціалістами Служби, відповідно до покладених обов`язків, здійснювався нагляд за умовами проживання [PERSON] , [INFO] . Скарг на погіршення стосунків між усиновлювачами та дитиною подружжя [PERSON] до 2023 року не висловлювало. Відповідачами впродовж 2023 - 2024 років було проведено декілька обстежень малолітнього [PERSON] , та відповідно до протоколу обстеження від 30.01.2023 року складеного лікарем [PERSON] та у заключенні зазначено, що у малолітнього [PERSON] , спостерігаються помірні зміни біоелектрогенезу регуляторного характеру, незрілість корково-підкоркових зв`язків, порушення ритму по зонам, даних за очагову патологічну або епілептиформну активність немає, реактивність нейронів збережена. Також 08.11.2023 року, за зверненням відповідача [PERSON] , проведено комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи [PERSON] , [INFO] , з якої з`ясовано, що хлопчик проживає у повній родині, умови виховання позитивні та достатні для повноцінного розвитку. Зі слів матері, [PERSON] багато часу проводить за комп`ютером, граючи в ігри. Якщо встановити заборону, хлопчик проявляє негативну, некеровану поведінку. Відповідно до рекомендацій зазначених у висновку, з дитиною необхідно 2 години на тиждень практичному психологу проводити корекційно-розвиткові заняття спрямовані на емоційно-вольові сфери; допомогти до адаптацій нових умов навчання; спонукати до спілкування однолітками; сприяти формуванню позитивного ставлення до пізнавальної діяльності. Батькам рекомендовано пройти консультації лікаря невролога та лікаря психіатра. Відповідно до Епікризу КНП «ООМЦПЗ» ООР від 12.07.2024 р. дитині встановлений діагноз гіперкінетичний розлад поведінки із емоційно-вольовими порушеннями (Е=90.1) та рекомендовано спостереження райпихіатра та психологічна корекція. Відповідно до Консультативного висновку за даними психодіагностичного дослідження складеного КУ «Одеський інклюзивно-ресурсний центр № 5» рекомендовано вжиття заходів щодо подолання негативних поведінкових проблем та негативного розвитку особистості, а також консультації клінічного психолога, лікаря психіатра та нейропсихолога. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] влаштували малолітнього [PERSON] до КЗ «Балтська спеціалізована школа Одеської міської ради», посилаючись на некеровану поведінку малолітнього, прояв агресії по відношенню до батьків, і малолітній перебуває в установі, навчається з 01 вересня 2023 року, що свідчить про те що вони самоусунулися від виконання батьківських обов`язків. Також, у провадженні Пересипського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа № 523/15932/24 за позовом [PERSON] до Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа: Служба у справах дітей Одеської міської ради, про скасування усиновлення [PERSON] , що додатково свідчить про сталий намір відповідачів на розрив юридичних зв`язків з малолітньою дитиною. В обґрунтування вимог [PERSON] посилається на те, що протягом всього часу перебування дитини в родині, ними здійснювалися всі можливі зусилля для адаптації та комфортного проживання дитини, приділялося багато уваги дитині, його вихованню та навчанню, створенню усіх необхідних умов для нормального та повноцінного розвитку, але у 2023 році стосунки між батьками та усиновленим [PERSON] почали погіршуватися, у зв`язку з постійними конфліктними ситуаціями, що виникли на фоні поведінки дитини. Відповідно до Психолого-педагогічної характеристики КЗ «Балтська спеціалізована школа Одеської міської ради» [PERSON] навчається у закладі з 1 вересня 2023 року. Загальний фізичний розвиток учня відповідає віковим нормам. Рівень загальних інтелектуальних здібностей - достатній. За період навчання у закладі проявив себе як не дисциплінований учень. У хлопця проявляються такі ознаки девіантної поведінки, як: порушення взаємин з однолітками; надмірно виражені акцентуації характеру(гіперактивний, лабільний, емотивний, збудливий, педантичний, дистимічний); недостатність навичок саморегуляції; відсутність корисних видів діяльності, відсутність хобі; не сформованість зовнішньої культури (схильність до підлості, нецензурної лексики, ворожість); нездатність оцінювати свої вчинки та вчинки оточуючих у співвідношенні з нормами моралі та права. Відповідно до наданого Висновку органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради від 14.04.2025 року, орган опіки вважає доцільним позбавити [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] батьківських прав, відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини першої статті 242 СК України, якщо усиновлювач був записаний матір`ю, батьком усиновленої ним дитини, він може бути позбавлений батьківських прав за наявності підстав, встановлених у статті 164 цього Кодексу. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Особливої уваги потребує вирішення питання позбавлення батьківських прав усиновлювачів, оскільки вони стали батьками внаслідок особистого волевиявлення на батьківство. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, що тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України) і допускається лише у разі, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, за наявності вини в діях батьків. Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У частинах 7, 8 статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Отже, права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце не тільки коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, що є основою батьківського піклування дитиною. Але й коли батьки, надаючи дитині житло та необхідне харчування, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. Аналогічна й правова позиція Верховного суду у справі від 23.06.2022 №175/1713/20. Правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено у статті 166 СК України, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява №31111/04). Відповідно до ст. З Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, яка чинна з вересня 1990 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питання соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положенням яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахування інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Законодавство України, а саме Сімейний кодекс в ст. 150, визначає, що батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, зобов`язані поважати дитину, готувати її до самостійного життя. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Таким чином, судом встанволено, що [PERSON] , [PERSON] , які стали батьками дитини на підставі судового рішення, у подальшому не бажають брати участь у вихованні та утриманні дитини, не бажають налагоджувати стосунки з хлопчиком, дитина тривалий час знаходиться на вихованні у КЗ «Балтська спеціалізована школа Одеської міської ради". Тобто, батьки, відповідачі по справі, із посиланням на некеровану поведінку малолітнього, прояв агресії по відношенню до них, самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків, та ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків у майбутньому. [PERSON] звернувся до суду із позовом про скасування усиновлення. В рамках даної справи про позбавлення батьківських прав, відповідачі подали заяви про визнання позовних вимог Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради. За таких обставин, суд вважає, що в інтересах дитини є доцільним позбавити [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , батьківських прав. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно з вимогами ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої додержавного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України (ст. 193 СК України). Отже, враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] та [PERSON] , аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менш ніж 50% прожитого мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи, що малолітній [PERSON] , [INFO] , позбавлений батьківського піклування, необхідно встановити опіку над ним та зобов`язати орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради невідкладно розглянути питання щодо направлення до суду подання про призначення опікуна над малолітньою дитиною. Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved