Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

14.04.2025 до Тиврівського районного суду Вінницької області через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Савченко Ярослав Васильович,\~до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 04 серпня 2023 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис № 1644. Сімейне життя сторін поступово погіршилось протягом останнього року, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони як сім`я разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Просить розірвати\~шлюб.\~ \~ \~ \~ Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 23.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи суд вирішив проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, згідно позовної заяви просять справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити. Не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач[PERSON] в судове засідання не з`явився, причин неприбуття суду не повідомив, про розгляд справи був належно повідомлений в силу приписів п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України, відзиву до суду не подав. Так, згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Вінницькій області № 13/6530 від 21.04.2025 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.10).\~На зазначену\~адресу 25.04.2025\~рекомендованим листом\~скеровано копію\~ухвали Тиврівського\~районного суду\~Вінницької області\~про відкриття\~провадження у\~справі та\~призначення судового\~розгляду в\~судовому засіданні\~на 20.05.2025\~разом з\~копією позовної\~заяви та\~доданих до\~неї документів,однак поштовий конверт повернуто до суду з відміткою про причини повернення "Адресат відсутній за вказаною адресою". Згідно з положеннями частини сьомої та восьмої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Із досліджених судом доказів вбачається, що 04.08.2023 між [PERSON] , [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] , зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8 зворотній бік). Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . З позовної\~заяви вбачається,\~що фактично\~шлюб розпався,\~позивачка з\~відповідачем протягом\~останнього року\~не підтримують\~шлюбних відносин,\~не ведуть\~спільного господарства\~та спільно\~не проживають.\~Вони втратили\~взаємні почуття\~один до\~одного,\~взаємоповагу та\~довіру.За таких обставин примирення між ними уже неможливе, тому збереження даного шлюбу немає сенсу і не відповідає інтересам позивачки. Дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку. Статтею 51 Конституції України, частиною 1\~статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно із частинами 3, 4 статті 56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті\~104, частиною 3 статті 105\~СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті\~110, статті\~112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, позивачка вважає, що примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки, на переконання суду, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. В ході розгляду справи судом не встановлено обставин, які свідчать про те, що надання строку для примирення сторонам допоможе збереженню сім`ї, оскільки їх шлюб носить формальний характер. Частиною 2\~статті 114\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку із задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 970 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved