Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

Від імені [PERSON] до Суворовського (Пересипського) районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, звернулась адвокат Войнаровська Вікторія Едуардівна. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 15 грудня 2015 року між сторонами у справі зареєстровано шлюб, актовий запис № 2169. Від шлюбу у подружжя є діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Представник зазначає, що на протязі останнього року подружнє життя стало погіршуватись, що призвело до припинення шлюбних відносин, спільне господарство не ведеться. На підставі викладеного позивач просить розірвати шлюб укладений між сторонами 15 грудня 2015 року, актовий запис № 2169, та повернути позивача дошлюбне прізвище. Після надходження та реєстрації зазначеного позову, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Суворовського (Пересипського) районного суду м. Одеси від 18 березня 2025 року позовну заяву було прийнято до провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, разом з позовом звернулась до суду з заявою про слухання справи за її відсутності (а.с.21). Відповідач [PERSON] про час та місце слухання справи повідомлений (а.с.32) про причини не явки суду не повідомив. В матеріалах справи наявна заява за підписом відповідача про визнання позовних вимог (а.с.22-23), разом з цим, судом критично оцінюється надана заява, оскільки, така подана разом з позовом, та у суду відсутня можливість встановити обставини того, що дана заява підписана та подана безпосередньо відповідачем у справі. З урахуванням викладеного, судом встановлено, що позивач звернулась на адресу суду з заявою про слухання справи за її відсутності, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи, а відтак підстав для відкладення слухання справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не встановлено. Ухвалою суду від 19 травня 2025 року вирішено провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані позивачем письмові докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 15 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 2169. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Свідоцтво про шлюб видане 15.12.2015 року, серія [NUMBER] (а.с.5). Згідно копій свідоцтв про народження, сторони у справі є батьками: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.10,12). Відомості про батька [PERSON] , [INFO] внесені згідно ч.1 ст. 135 СК України (а.с. 9). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб і створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Нормами Сімейного Кодексу України передбачена добровільність шлюбу. Так, згідно ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. З урахуванням того, що позивач на примирення не згодна, не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача по справі, а тому шлюб підлягає розірванню. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя, під час розгляду справи заявлено не було. Щодо вимоги про повернення дошлюбного прізвища, суд зазначає наступне. За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням викладеного, вимога про повернення дошлюбного прізвища підлягає задоволенню. Позивачем не заявлено вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат, а відтак судом не вирішується питання щодо розподілу судових витрат.

Outcome: approved