Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Пересипського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з квітня шлюбні відносини між сторонами припинені, спільні діти залишились проживати з матір`ю, тобто позивачем у справі. Позивач зазначає, що їй важко самостійно утримувати дітей, та забезпечувати їх всім необхідним. Відповідач нерегулярно надає матеріальну підтримку, що змусило позивача звернутись до суду. Щодо стягнення аліментів на своє утримання позивач зазначила, що через малолітній вік наймолодшої дитини, не може працювати та отримувати дохід. На підставі викладеного позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі: 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнути аліменти на своє утримання в розмірі: 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення [PERSON] трирічного віку, а саме до [INFO] . Ухвалою Суворовського (Пересипського) районного суду від 22 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзивну на позовну заяву. Чергове судове засідання у справі призначено на 26 травня 2025 сторони до суду не з`явились. На адресу суду 08.05.2025 року (вх. № 17471) надійшла заява за підписом позивача згідно якої остання зазначила, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дітей підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, позовні вимоги в частині стягнення аліментів на своє утримання просить задовольнити частково: з 20.01.2025 р. по 01.05.2025 р. До заяви про підтримку позовних вимог позивач надала довідку про своє працевлаштування з 01.05.2025 року (а.с.42). Представник позивача адвокат Безбабна Анастасія Олександрівна звернулась на адресу суду з заявою про можливість проведення судового засідання за її відсутності. Відповідно до поданої заяви зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.44). Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно (а.с.43), про причини не явки суду не повідомив. Раніше, в судовому засіданні, яке відбулось 03.04.2025 року (а.с.37-38), відповідач щодо заявлених позовних вимог зазначив, що позов про стягнення аліментів на утримання дітей визнає, а вимоги про утримання дружини не визнає. Просив врахувати, що являється учасником бойових дій, після операції його буде направлено на ВЛК. З урахуванням викладеного судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, представник позивача звернулась на адресу суду з заявою про слухання справи за її відсутності, а відтак підстав для відкладення слухання справи, передбачених ст. 223 ЦПК України судом не встановлено. Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Згідно копії свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який було зареєстровано 30 жовтня 2020 року Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 902 (а.с.11). Відповідно до копій свідоцтв про народження, встановлено, що сторони у справі є батьками: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.12,13). Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей та на своє утримання, позивач зазначила, що протягом останнього часу діти перебувають на її повному утриманні, самостійних джерел доходу позивач не має, діти в силу малого віку потребують значних матеріальних витрат, позивачу важко самотужки забезпечувати дітей. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дітей та дружини суд виходить з наступного. Як передбачено ст.51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р. (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 p.), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ч. 1. ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001p. № 2402-111, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет на 2025 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2 563 гривні, для дітей віком від 6 до 18 років 3 196 гривень. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тобто, законодавець передбачив право особи з якою проживає дитина визначатись у якій формі отримувати аліменти: у частці від доходу відповідача або у твердій грошовій сумі. Відповідач є особою працездатного віку. Відповідно до довідки наданої відповідачем встановлено, що остання видана [PERSON] в тому, що він знаходиться на стаціонарному лікуванні з 03.03.2025 року по 07.03.2025 року (дата видачі довідки). Відділення: реконструкційної травматології та ортопедії. Діагноз: наслідки травми 2020 року перелому проксимального відділу лівої в/гомілкової кістки, проксимальний остеоартроз лівого колінного суглобу. Заплановано оперативне лікування на 10.03.2025 року (а.с.31). Станом на час розгляду справи відповідачем будь-яких інших доказів щодо стану здоров`я не надано. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей слід враховувати, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси всіх осіб та має брати до уваги інтереси не тільки позивача, але й відповідача. Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, право дитини на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, заяви відповідача про визнання позову в цій частині, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі: 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача підлягають задоволенню. При цьому мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того,\~слід звернути\~увагу на\~те,\~що відповідно\~ст.\~192\~СК України,\~розмір аліментів,\~визначений рішенням\~суду,\~не вважається\~незмінним,\~а тому\~при зміні\~стану здоров`я,\~сімейного стану\~чи матеріального\~становища платника\~аліментів або одержувача аліментів, у сторін є право звернутись до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів. Визначаючи розмір аліментів на утримання позивача, суд виходить з такого. Статтею 84 СК України передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Згідно ч.\~2\~ст.\~84\~СК України\~-\~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~-\~батька дитини\~до досягнення\~дитиною трьох\~років. Матеріалами справи встановлено, що діти проживають з позивачем, встановлено, що [PERSON] станом на час розгляду справи виповнився 1 рік. В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення аліментів на своє утримання позивач зазначила, що потребує матеріальної допомоги, наразі не працює, доглядає дитину, та просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною 3 (три) річного віку. Разом з цим, судом встановлено, що позивач з 01.05.2025 року влаштувалась на роботу. Відповідно до довідки ПАТ «ОКЗ» «Одесакабель» [PERSON] працює прибиральником службових приміщень господарська ділянка з 01.05.2025 року (а.с.42). Зазначені обставини, свідчать проте, що позивач перебуваючи в скрутному матеріальному становищі, не дивлячись те, що дитині виповнися 1 рік, працевлаштувалась з метою забезпечення родини. Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному із подружжя, як правило у грошовій формі. Відповідно до ст. 77 СК України, аліменти сплачуються щомісячно. Таким чином, законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Враховуючи те, що дружина має право на утримання від чоловіка у разі проживання з нею дитини, того, що відповідач працездатний та відповідно суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, згідно заяви позивача від 08.05.2025 р. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі: 1 211, 20 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved