Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

10.02.2025 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області отримано цей позов з доданими до нього матеріалами, який подано представником позивача за довіреністю Руденко К.В. через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (у тексті - підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС). На підставі ухвали судді зазначеного суду від 11.02.2025 (а. с. 53) позовну заяву разом з матеріалами справи № 138/406/25 передано за підсудністю до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області. 24.03.2025 вказана позовна заява разом з матеріалами справи № 138/406/25 надійшла до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 23.12.2023 між ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2215, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 2600,00 грн строком на 365 днів (до 22.12.2024), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування (1277,5 % річних). Внаслідок неналежного виконання умов вказаного договору у відповідача станом на 03.02.2025 виникла перед позивачем заборгованість за кредитним договором № 2215 від 23.12.2023 у сумі 35815 грн: по тілу кредиту у розмірі 2600 грн, по нарахованих та несплачених процентах за період з 23.12.2023 по 22.12.2024 у розмірі 33215,00 грн, які просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Ухвалою від 27.03.2025 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі (а. с. 60). Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивачеві і представникові позивача копію ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 27.03.2025 доставлено в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС 28.03.2025, що підтверджується відповідною довідкою, складеною відповідальним працівником суду (а. с. 63). Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 27.03.2025, яка надіслана 27.03.2025 відповідачеві за його зареєстрованим місцем проживання, повернулась до суду без вручення 08.04.2025 (а. с. 65, 66). 10.04.2025 судом прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін, про що постановлено відповідну ухвалу (а. с. 67). Судове засідання призначено на 20.05.2025 (зворот а. с. 67). Позивачеві і представникові позивача копію ухвали про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін від 10.04.2025 і судову повістку про виклик до суду в цивільній справі доставлено в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС 11.04.2025, що підтверджується відповідною довідкою, складеною відповідальним працівником суду (а. с. 71). Копія ухвали про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін від 10.04.2025 і судова повістка про виклик до суду в цивільній справі, які надіслані відповідачеві за його зареєстрованим місцем проживання 11.04.2025, повернулась до суду без вручення 23.04.2025 (а. с. 79, 80). 11.04.2025 на офіційному веб-порталі «Судова влада України» розміщено оголошення про виклик [PERSON] до суду (а. с. 70). Позивач і представник позивача в судові засідання 20.05.2025 року не з`явилися; 13.05.2025 до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника позивача (а. с. 81). Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча була належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи; про причини неявки суд не повідомив; клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Відзив на позов або інші заяви по суті справи до суду не надійшли. Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (у тексті - ЦПК України), днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За наведених обставин, в силу приписів зазначеної норми ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 275 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки сторони не з`явилися у судове засідання, в силу приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступне. Судом встановлено, що 23.12.2023 між ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2215, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 2600,00 грн строком на 365 днів (до 22.12.2024), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5% від суми кредиту за кожен день користування (1277,5% річних) (а. с. 12 - 17). З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що заборгованість по тілу кредиту і по нарахованих та несплаченим відсотках за користування кредитом за кредитним договором № 2215 від 23.12.2023, станом на 03.02.2025 становить 35815,00 грн. (а. с. 19 - 24). Законом України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 вказаного Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України (у тексті - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно приписів ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно приписів ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно приписів ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20) зазначає, що суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Укладення договору в електронній формі між сторонами підтверджується: його підписанням разом з додатками 1 - 3 директором ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» кваліфікованим електронним підписом і [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 948775 (а. с. 12 - 17), витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи https://kltcredit.com.ua, який відображає хронологію дій щодо укладення кредитного договору № 2215 від 23.12.2023 (а. с. 25), анкетою-заявою на кредит від 23.12.2023, яка містить ідентифікуючі відомості про [PERSON] (а. с. 26). Підписавши договір з додатками 1 - 3 позичальник ознайомився з усіма істотними умовами отримання кредиту, встановленими договором. Тобто у відповідності до приписів ст. ст. 6, 627 ЦК України, ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», укладений між позивачем та відповідачем електронний договір № 2215 від 23.12.2023 вважається таким, що укладений у письмовій формі. Позивач своєчасно та в повному обсязі виконав зобов`язання за кредитним договором № 2215 від 23.12.2023 перерахувавши 23.12.2023 відповідачу на його картковий рахунок № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 2600,00 грн, що підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 18). На виконання ухвали від 27.03.2025 АТ «Сенс Банк» надало відповідь № 4485-БТ-32.3/2025 від 02.04.2025, згідно якої: 1) на ім`я [PERSON] відкрито запитувану картку № [NUMBER] ; 2) інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за даною платіжною карткою відправлялась на номер телефону, який зазначений [PERSON] під час укладення договору. Також банком надано виписку по рахунку [PERSON] і деталізацію по зазначеній картці за період з 23.12.2023 по 28.12.2023, з яких вбачається, що 23.12.2023 на цей рахунок зараховані кошти в сумі 2600,00 грн. (а. с. 72 - 77). З огляду на викладене, судом встановлено, що надані позивачем докази підтверджують укладення між ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» та [PERSON] кредитного договору, отримання відповідачем коштів згідно даного договору, несплату тіла кредиту і нарахованих та не сплачених процентів, що є неналежним виконання відповідачем умов зазначеного договору, яке призвело до виникнення заборгованості в сумі 35815,00 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягує з [PERSON] на користь ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» заборгованість за кредитним договором № 2215 від 23.12.2023 по тілу кредиту у розмірі 2600 грн, по нарахованих та несплачених процентах за період з 23.12.2023 по 22.12.2024 у розмірі 33215,00 грн, що в сумі складає 35815,00 грн. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На виконання вказаних вимог закону позивачем надано: договір про надання юридичних послуг № 16/09/2024 від 16.09.2024, укладений з ФОП [PERSON] (а. с. 40 - 41); акт приймання-передачі наданих послуг № 2 до договору № 16/09/2024 про надання юридичних послуг від 16.09.2024, складеного 06.01.2025 (а. с. 44); витяг з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 2 до договору № 16/09/2024 про надання юридичних послуг від 16.09.2024, складеного 06.01.2025, відповідно до якого ФОП [PERSON] надав ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» наступну правову допомогу: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 2215 від 23.12.2023 та клопотання про витребування доказів; складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику [PERSON] за кредитним договором № 2215 від 23.12.2023 вартістю 10000,00 грн (а. с. 45). Враховуючи співмірність складності справи та виконаних адвокатом робіт, суд у повному обсязі погоджується із наведеним розрахунком, а тому приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 10000,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з [PERSON] на користь ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved