Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Представник позивача органу опіки та піклування виконавчого комітету Компаніївської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області звернувся до суду з позовом в інтересах дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування вимог посилається на те, що відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дітей вказані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Внаслідок реєстрації шлюбу з [PERSON] відповідачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Відповідно до листа Управління з питань захисту прав дітей міської ради міста Кропивницького від 27 липня 2021 року №1641 працівниками Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області 24.07.2021 року та території комунального закладу «Ліцей Сокіл» Міської ради міста Кропивницького» за адресою: м. Кропивницький,, вул. Короленка, 46, виявлено двох малолітніх дітей без документів. Малолітніх доставлено до комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» та встановлено, що виявлені діти - [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 01 вересня 2021 року [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , були доставлені до Компаніївської лікарні Компаніївської селищної ради, які перебували в Кіровоградській дитячій обласній лікарні. Відповідачку було повідомлено про місце перебування дітей та запропоновано невідкладно звернутися до служби у справах дітей Компаніївської селищної ради з метою організації роботи щодо повернення дітей на виховання у родину матері. Рішенням виконавчого комітету Компаніївської селищної ради від 23.09.2021 малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , влаштовані до КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» Кіровоградської обласної ради, на повне державне утримання, при цьому за час перебування дітей у закладі батьки дитини та інші рідні і близькі хлопчиків не відвідував, не цікавилися ними, не телефонували, письмових запитів на адресу підприємства не надсилали. Крім того, відповідно до листа Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради міста від 11 квітня 2024 року №824/19 на території міста Кропивницький начальником СЮП РУП ГУНП в Кіровоградській області [PERSON] , була виявлена дитина жіночої статті, про що 15.03.2024 року було складено акт про підкинуту чи знайдену і дитину та її доставку - виявлена дитина [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька [PERSON] [INFO] , виключені 28 березня 2024 року відповідно до рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 12 лютого 2024 року справа №391/763/23 про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини. Рішенням виконавчого комітету Компаніївської селищної ради від 18 квітня 2024 доку № 66 малолітня [PERSON] [INFO] , влаштована до КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» Кіровоградської обласної ради, на повне державне утримання, при цьому за час перебування [PERSON] у закладі мати, [PERSON] , доньку не відвідувала, не цікавилася нею протягом більш як шість місяців не виявляла щодо неї батьківського піклування. Зазначають, що [PERSON] , [INFO] , не забрала своїх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , з закладу охорони здоров`я без поважної причини і не виявляє щодо них батьківського піклування. Ухвалою судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 27.12.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 20.03.2025 року підготовче провадження по даній цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Не заперечував проти винесення заочного рішення Відповідач [PERSON] у судові засідання призначені на 17.04.2025 року, 15.05.2025 року не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином про що свідчать повернуті конверти на адресу суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім цього, відповідач повідомлялася через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України від 17.04.2025. Відтак, з урахуванням викладеного та вимог ст. 131, ч. 1 ст. 223 ЦПК України, висновків Верховного Суду (постанова КГС ВС від 18.03.2021 року у справі №911/3142/19), де зазначається, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, суд доходить висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, яка в судове засідання не з`явилася. Відзив на позов, зустрічний позов, будь-які клопотання, заяви чи докази, від відповідача не надходили, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористалася своїм правом на участь в судовому засіданні та на надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Компанїївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому району Кіровоградської області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 09.09.2021, свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Компаніївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому району Кіровоградської області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 09.09.2021 та свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одесса) 10.04.2024 [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . (а.с. 9-11). Відповідно до Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України від 31 серпня 2021 року № 00032350486 відомості про батька [PERSON] , [INFO] , вказані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). (а.с.12). Відповідно до Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України від 31 серпня 2021 року №0032350124 відомості про батька [PERSON] , [INFO] , вказані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). (а.с.13). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 07 листопада 2024 року №00047865751 внаслідок реєстрації актового запису про шлюб, з [PERSON] , актовий запис від 14 березня 2022 року №190 [PERSON] , змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . (а.с.14) Як вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 09.04.2024 р. № 00044455870 зазначено матір`ю дитини, [PERSON] [INFO] - [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька виключені 28 березня 2024 року відповідно до рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 12 лютого 2024 року справа №391/763/23 про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини. (а.с. 26-28). Відповідно до листа Управління з питань захисту прав дітей міської ради міста Кропивницького від 27 липня 2021 року №1641 та акту органу внутрішніх справ України від 24.07.2021 року працівниками Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області 24.07.2021 року та території комунального закладу «Ліцей «Сокіл» Міської ради міста Кропивницького» за адресою: м. Кропивницький,, вул. Короленка, 46, виявлено двох малолітніх дітей без документів. Малолітніх доставлено до комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради». Встановлено, що виявлені діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані по [ADDRESS] . (а.с. 15-17). Відповідно до довідки виконавчого комітету Компаніївської селищної ради від 04 серпня 2021 року № 03.1-20/3/186 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована разом з своїми малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , але на території села не проживають. (а.с. 18). Листом від 02 вересня 2021 року №16-22/31/2 службою у справах дітей селищної ради було повідомлено [PERSON] про місце перебування дітей та запропоновано невідкладно звернутися до служби у справах дітей Компаніївської селищної ради з метою організації роботи щодо повернення дітей на виховання родину матері. (а.с. 19). Листом від 20 вересня 2021 року №04-12/514/1 Компанїївська селищна рада повідомила Кропивницький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про зазначених дітей та звернулася з проханням забезпечити проведення відповідної соціальної роботи з матір`ю зазначених малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , з метою повернення дітей в родину матері, як на той час проживала за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 20). Як вбачається з рішень виконавчого комітету Компаніївської селищної ради від 23 вересня 2021 року №157, та №158 малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , влаштовані до КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» Кіровоградської обласної ради, на повне державне утримання. (а.с. 21-22). Відповідно до Акту про невідвідування дитини батьками та рідними від 18 листопада 2024 року №4 КНП «Кіровоградський обласний Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , перебувають в закладі з 29 вересня 2021 року та перебувають на повному державному забезпечені. За час перебування [PERSON] та [PERSON] у закладі батьки дитини та інші рідні і близькі хлопчиків не відвідував, не цікавився ними, не телефонували, письмових запитів на адресу підприємства не надсилали. (а.с. 23) Згідно листа Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради від 11 квітня 2024 року №824/19 на території міста Кропивницький начальником СЮП РУП ГУНП в Кіровоградській області [PERSON] , була виявлена дитина жіночої статті, про що 15.03.2024 року було складено акт внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену і тину та її доставку. (а.с. 24-25). Відповідно до довідки про отримання (неотримання) допомоги [PERSON] , місце реєстрації [ADDRESS] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Кропивницької районної державної адміністрації (Компаніївський відділ), тому їй призначено допомогу при народженні дитини [PERSON] [INFO] . (а.с. 29). Згідно рішення виконавчого комітету Компаніївської селищної ради від 18 квітня 2024 доку №66 малолітня [PERSON] [INFO] , влаштована до КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» Кіровоградської обласної ради, на повне державне утримання. (а.с. 30) Відповідно до листа адміністрації КНП «Кіровоградський обласний Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» від 14 листопада 2024 року №503 26 квітня 2024 року до закладу влаштована згідно рішення виконавчого комітету 18 квітня 2024 року №66 малолітня [PERSON] [INFO] . За час перебування [PERSON] у закладі мати, [PERSON] , доньку не відвідувала, не цікавилася нею протягом більш як шість місяців не виявляла щодо неї батьківського піклування. (а.с. 31). Відповідно до Акту про невідвідування дитини батьками та рідними від 18 листопада 2024 року №5 КНП «Кіровоградський обласний Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» [PERSON] [INFO] , перебуває в закладі з 26 квітня 2024 року на повному державному забезпечені. За час перебування [PERSON] у закладі батьки дитини та інші рідні і близькі дівчинку не відвідували, не цікавилися нею, не телефонували, письмових запитів на адресу підприємства не надсилали. (а.с.32) Як вбачається з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Компаніївської селищної ради № 03-21/129/1 від 19.12.2024 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Компаніївської селищної ради вважає за доцільне постановити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [PERSON] [INFO] . (а.с. 33-37). За положеннями ч.ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до п.п. 1-2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; Відповідно до ч. 4. ст. 164 СК України, під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства", передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладаються права, обов`язки та відповідальність за виховання та розвиток дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до пункту 16 вказаної вище Постанови Пленуму Верховного суду України, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. За таких обставин, суд дійшов переконання, що свідоме нехтування відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо дітей є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей. Враховуючи викладене вище, беручи до уваги насамперед інтереси малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , які є пріоритетом при розгляді даного спору, враховуючи також наявність обставин, з якими закон, що регулює сімейні відносини, пов`язує позбавлення батьківських прав, крім того, під час розгляду справи судом було встановлено, що відомості про батька відсутні, відповідачка маючи реальну юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку, не вжила відповідних заходів, у зв`язку з чим, суд вбачає в її діях наявність вини у невиконанні батьківських обов`язків, враховуючи, що діти знаходяться на державному утриманні і відповідачка не відвідує їх, не цікавиться ними, не телефонує, письмових запитів на адресу перебування дітей не надсилає, на підставі чого, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, такими, що заявлені виключно в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та відповідно є такими, що підлягають задоволенню з позбавленням відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [PERSON] [INFO] . При цьому, судом відзначається, що відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Крім того, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений на батьків відповідно до статті 180 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснено судом за інший період. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; та інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд враховує встановлені ч. 2 ст. 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно з п. 12 ч. 2 ст. 3 та п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання заяви, апеляційної та касаційної скарг про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб та подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, витрати пов`язані з розглядом справи про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, покладаються на відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,00 грн.

Outcome: approved