Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

24.02.2025 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа на стороні позивача (що не заявляє самостійних вимог), - виконавчий комітет Кагарлицької міської ради, як орган опіки та піклування, - про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в прохальній частині якої позивачка просить суд винести рішення, на підставі якого: 1. Звільнити Позивача - [PERSON] від сплати судового збору. 2. Позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно сина - [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] . 3. Призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 4. Стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду і до моменту досягнення кожною дитиною повноліття. 5. Вирішити питання про судові витрати. Вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви (позовні вимоги), позивачка в прохальній її частині обгрунтовує наступними обставинами та нормами права: - [PERSON] , [INFO] (далі - Відповідач) у період з 2007 року по початок 2016 року проживала разом із [PERSON] , [INFO] , який є сином Позивача - [PERSON] , [INFO] . За час спільного проживання Відповідача та [PERSON] , народилися діти: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження яких в графі "Батько" зазначений - [PERSON] , а як "Мати" - [PERSON] . [INFO] помер батько дітей [PERSON] . Після смерті [PERSON] , його донька, - [PERSON] , залишилась проживати разом із Позивачем, а інші діти разом із Відповідачем. Так, як Відповідач повністю самоусунулася від виконання батьківських обов`язків відносно доньки, - [PERSON] , то рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 10.01.2024 року у справі № 368/363/23 було винесено рішення, яким: 1) позбавлено Відповідача, батьківських прав відносно доньки - [PERSON] , [INFO] ; 2) стягнуто з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі Ул частини її заробітку (доходу). На даний час, Відповідач починаючи з червня 2024 року повністю самоусунулася від виконання батьківських обов`язків і відносно інших своїх дітей, - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Так, починаючи з червня 2024 року і по теперішній час, - діти проживають з Позивачем (бабусею), та дідусем - [PERSON] , [INFO] , які постійно піклуються про онуків, лікують їх, контролюють та допомагають онукам у навчанні, які навчаються у КЗКМР "Ставівська гімназія". В свою чергу, Відповідач, не цікавиться життям, здоров`ям своїх дітей, не піклуються про них, не приймає ніякої участі у її вихованні, не надає дітям жодної матеріальної допомоги. Також Відповідачу не цікаво навчання дітей, остання не відвідує батьківські збори, з учителями та класними керівниками не спілкуються. Позивач неодноразово зверталася до Відповідача з проханням надавати доньку матеріальну допомогу, приймати участь у її вихованні, але Відповідач ігнорує такі звернення. Відповідно до ч. 3 "Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад (далі - органи опіки та піклування), які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми- сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей. У відповідності до ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді спорів судом щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування та у відповідності до ч. 5 цієї статті, даний орган подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. В свою чергу рішенням від 05.12.2024 року № 1390-87, виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради, як органом оціки та піклування за результатом звернення Позивача з питанням про позбавлення батьківських прав Відповідача відносно її дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (далі - Висновок). Як вказано у Висновку: - " [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є батьками малолітніх [PERSON] та [PERSON] . Батько дітей помер, діти проживали з мамою, інколи перебували у бабусі. На початку червня 2024 року діти самі подзвонили до бабусі та повідомили, що їм дома з мамою погано, вони хочуть їсти. Вони плакали та просилися до бабусі. [PERSON] послала старшу внучку до Білої Церкви і привезла дітей у село Стави. З вересня 2024 року діти відвідують КЗ КМР «Ставівську гімназію». Згідно інформації, наданої адміністрацією навчального закладу, за період навчання мама не цікавилася поведінкою та навчанням дітей. Відповідно довідки, виданої старостою старостинського округу села Шпендівка, малолітні [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у селі Шпендівка, але за названою адресою не проживають довгий час. Зі слів дітей вони не хочуть проживати з матір`ю, до неї повертатися не хочуть, а з бабусею їм комфортно. На засідання комісії з питань захисту прав дитини Кагарлицької міської ради від 03 грудня 2024 року (протокол № 19) мати не з`явилася, хоч була попереджена у телефонному режимі. Члени комісії одноголосно прийняли рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Діючи в інтересах дітей та зважаючи на самоусунення матері від виконання батьківських обов`язків, виконавчий комітет Кагарлицької міської ради як орган опіки та пікгування вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , жительку с.Шпендівка Обухівського району Київської області, батьківських прав щодо мсьголітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [INFO] ". Згідно довідки, що видана директором КЗКМР "Ставівська гімназія" від 23.01.2025 року № 3, - [PERSON] , [INFO] , - навчається у 8 класі КЗКМР "Ставівська гімназія" з 01.09.2024 року. Мати за час навчання [PERSON] у гімназії навчальний заклад не відвідувала. Згідно довідки, що видана директором КЗКМР "Ставівська гімназія" від 23.01.2025 року № 4, [PERSON] , [INFO] , - навчається у 5 класі КЗКМР "Ставівська гімназія" з о 1.09.2024 року. Мати за час навчання [PERSON] у гімназії навчальний заклад не відвідувала. Згідно акту обстеження місця проживання особи від 23.01.2025 року, складеного старостою Ставівського старостинського округу Михайленко В.О., соціальним робітникам Павленко І.О. , та діловодом Скаба О.М. , за наслідком проведеного огляду на предмет проживання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , виявили наступне : - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , - проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 02 червня 2024 року по даний час. Житловий будинок за зазначеною вище адресою належить діду [PERSON] . Діти проживають разом з бабусею - [PERSON] , [INFO] , дідом - [PERSON] [INFO] , тіткою - [PERSON] , [INFO] дядьком - [PERSON] , [INFO] сестрою [PERSON] , [INFO] . Житловий будинок, цегляний, покритий шифером, забудований у 1982 році перебуває у задовільному технічному стані. У приміщенні охайно, затишно, створено всі належні умови для проживання та виховання дітей. ВИСНОВОК: Діти [PERSON] та [PERSON] , дійсно проживають у сім`ї баби [PERSON] , де створені всі умови для виховання та утримування дітей. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X.ІІ) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. У ст. 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до вказаної норми батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. з Конвенції про права дитини від 20.11.89 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються .з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до і внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (п. іб ППВСУ від 30.03.07 року № 3). Згідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", покладається відповідальність на кожного із батьків щодо виховання, навчання та розвитку дитини. Відповідно до ч.і ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: і) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини: з) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь- яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до положень ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживав дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ст. 243 СК України закріплено, що опіка, піклування встановлюється на дітьми, які залишились без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Згідно ч. 2 ст. 244 СК України при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Відповідно до довідки виконавчого комітету Кагарлицької міської ради від 28.08.2024 року № 300, в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , проживають діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають без реєстрації. Згідно ч. 4 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Згідно ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Також за необхідне слід зазначити, що згідно ч. 3 ст. 166 СК України, якою передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N0789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Таким чином, дитині, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися де суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі нг одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітеї- - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяте прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів ш одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Наразі, з Відповідача стягнуто аліменти на користь Позивача на утримання доньки Відповідача - [PERSON] у розмірі 1/4 частин від усього доходу (заробітку), тому вважає, що з Відповідача необхідно стягувати аліменти у розмірі 1/3 частин її доходу на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 2. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права: 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб. Враховуючи, що Позивач звернулася в інтересах неповнолітніх дітей, які не мають право самостійно звернутися із даним позовом, тому Позивач змушена просити суд про звільнення її від сплати судового збору. На виконання вимог п. 6, 7, 8, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, повідомляє наступне: - п.6. - Законом не визначений обов`язковий досудовий порядок врегулювання спору у даній категорії справ; - п. 7 - заходи забезпечення доказів або позову до подання даної позовної заяви, мною не здійснювалися; - п. 8 - усі докази, що були наявні у позивача, були додані до позовної заяви в розділі "Додатки"; - п. 9 - Позивачем заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору. Тому на підставі вищевикладеного,

Outcome: approved