Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

АТ "Універсал Банк" звернулося до Коломацького районного суду Харківської області з з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів 3% річних відповідно до ч.2 ст. 625 ЦЦПК України за період з 02.11.2020 по 23.02.2022 в розмірі 15\~881,75 грн.. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначає, що 02.06.2008 між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №118Ф-СК-400, за яким останньому надані кредитні кошти в сумі 35700 (тридцять п`ять тисяч сімсот) доларів США. З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором 12.06.2008 укладено Договір поруки №118Ф-СК-400/г2 з [PERSON] , відповідно до якого у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором [PERSON] та [PERSON] несуть солідарну відповідальність. [PERSON] неодноразово порушував умови кредитного договору № 118Ф-СК-400 зід 12.06.2008 щодо повернення кредиту та сплати відсотків, внаслідок чого допустив заборгованість за кредитним договором. Рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 25.05.2011 року по справі №2-23/11 позов ПАТ «ВТБ Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №118Ф-СК-400 від 12.06.2008 задоволено повністю та стягнуто з відповідачів на користь ПАТ «ВТБ Банк» 403398 (чотириста три тисячі триста дев`яносто вісім) гривень 58 копійок та судові витрати по -справі: 1700 гривень судового збору та 25 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У подальшому, ПАТ «ВТБ Банк» було отримано виконавчі документи за вищевказаним рішенням суду та пред`явлено їх до виконання. Ухвалою Коломацького районного суду Харківської області від 05.01.2021 по справі №2-23/11 заяву AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» про заміну сторони виконавчого провадження по справі за позовом Акціонерного товариства «ВТБ Банк» [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено та замінено стягувача з AT «ВТБ Банк» на AT «УНІВЕРСАЛ БАНК». Станом на сьогодні рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 25.05.2011 року по справі №2-23/11 [PERSON] та [PERSON] не виконано. Виконавчі листи №2-23/11 про стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь на AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованості за кредитним договором, що підтверджується постановами про відкриття виконавчого провадження №67778641 та №67779691. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Коломацького районного суду Харківської області від 31.01.2024 справу передано за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31.10.2024 справу передано за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Харкова. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.11.2024 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. Призначено судове засідання. Законом України від 26 лютого 2025 року № 4273-IX внесено зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, який набув чинності 25.04.2025. Зокрема, змінено найменування Жовтневого районного суду міста Харкова на Новобаварський районний суд міста Харкова. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив суд розглянути справу без його участі, про що зазначено у тексті позовної заяви. Відповідач 1 у судове засідання не з`явилася, повідомлена про дату та час розгляду справи своєчасно та належним чином. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК\~встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~\~\~\~Згідно ч.3\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Статтею 15 Цивільного кодексу України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.4\~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В силу\~ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про часткове задоволення позову, з наступних підстав: У ході судового розгляду встановлено, що рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 25.05.2011 року по справі №2-23/11 стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» солідарно\~суму 403398 (чотириста три тисячі триста дев`яносто вісім) гривень 58 копійок (а.с.5-7). Як встановлено зазначеним рішенням суду, відповідно до договору №118Ф-СК-400, укладеного між позивачем та [PERSON] 12 червня 2008 року, останньому наданий кредит в сумі 35700 доларів США строком на 10 років до 12 червня 2018 року. Відповідно до п.4.1. вказаного договору [PERSON] прийняв на себе зобов`язання повернути отриманий кредит та сплатити 15% річних за користування кредитом у валюті кредиту до 12 червня 2018 року в порядку встановленому договором. Згідно договору поруки №118Ф-СК-400/z2, укладеного 12 червня 2008 року між позивачем та [PERSON] , у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором [PERSON] та [PERSON] несуть солідарну відповідальність. [PERSON] не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого, згідно розрахунку сума заборгованості у відповідача перед банком не погашена і складає: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~244795,75 грн.- строкова заборгованість за кредитом ; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~33395,56 грн. - прострочена заборгованість за кредитом ; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~4072,42 грн.- строкова заборгованість за відсотками за користування кредитом ; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~89922,20 грн. - прострочена заборгованість за відсоткам за кредитом; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~10868,79 грн. - пеня за прострочену заборгованість по кредиту ; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~17343,38 грн.- пеня за прострочену заборгованість за відсотками ; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~2859,47 грн. 3% річних за порушення строку повернення кредиту , за весь час прострочення за процентами за користування кредитом. Ухвалою Коломацького районного суду Харківської області від 25.05.2011 року по справі №2019/ 2-23/11 замінено стягувача Акціонерне товариство «ВТБ Банк» на Акціонерне товариство «Універсал Банк» у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа №2-23/11 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 403398 (чотириста три тисячі триста дев`яносто вісім) гривень 58 копійок, та судового збору у розмірі\~1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок та 250 (двісті п`ятдесят) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, як на правонаступника з правом грошової вимоги до боржника [PERSON] Замінено стягувача Акціонерне товариство «ВТБ Банк» на Акціонерне товариство «Універсал Банк» у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа №2-23/11 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 403398 (чотириста три тисячі триста дев`яносто вісім) гривень 58 копійок, та судового збору у розмірі\~1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок та 250 (двісті п`ятдесят) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, як на правонаступника з правом грошової вимоги до боржника [PERSON] (а.с. 8,9). 07.12.201 постановою Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. відкрито виконавче провадження №67778641 за виконавчим листом № 2019/2-23/11 від 03.09.2021 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором. 07.12.201 постановою Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. відкрито виконавче провадження №67779691 за виконавчим листом № 2019/2-23/11 від 03.09.2021 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором (а.с.10-13). Згідно інформації Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленка О.В., у його провадженні знаходяться зведені виконавчі провадження № 67809303 та № 67807924. У зведеному виконавчому провадженні №67809303 входять виконавчі провадження № 67778641 та № 67779087 з примусового виконавчого листа № 2019/2-23/11 від 03.09.2021 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості. Станом на 14.05.2025 року заборгованість не стягувалась. У зведеному виконавчому провадженні №67807924 входять виконавчі провадження № 67779691 та № 67779420 з примусового виконавчого листа № 2019/2-23/11 від 03.09.2021 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості. Станом на 14.05.2025 року заборгованість не стягувалась (а.с.125,126). Відповідно до розрахунку, наданого Позивачем, заборгованість у вигляді трьох процентів річних від простроченої суми за зобов`язанням складає 15\~881,75 грн. Кількість днів прострочення за період з 02.11.2020 року по 23.02.2022 року становить 479днів (а.с.14). Відповідно до ст.526 ЦКУ зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частина друга статті 509 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦПК України). Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (частина третя статті 11 ЦК України). У справі, що розглядається, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є кредитний договір та договір поруки.. Згідно з ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦКУ боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у ст.625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Саме такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у постанові від 01.10.2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц. У \~постанові від 26 січня 2021 року у праві №\~522/1528/15-ц, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого в постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження №\~14-318цс18), згідно з яким наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості саме по собі свідчить про закінчення строку дії договору; на правовідносини, які виникають після ухвалення рішення про стягнення заборгованості, порука не поширюється, якщо інше не встановлене договором поруки. Велика Палата Верховного Суду вважає, що наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості свідчить, що суд дійшов висновку про те, що строк виконання зобов`язання настав, причому саме за тією вимогою, яку задоволено судом, та встановив наявність обов`язку відповідача (відповідачів) сплатити заборгованість. Зазначено правовий висновок, що рішення суду про стягнення заборгованості, у тому числі з поручителя, не змінює змісту у відповідного правовідношення - характер та обсяг прав і обов`язків сторін залишаються незмінними, додається лише ознака безпосередньої можливості примусового виконання. До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав (наприклад, унаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог) відповідне зобов`язання продовжує існувати. Отже, саме по собі набрання законної сили рішенням суду про стягнення з боржника або поручителя заборгованості за кредитним договором не змінює та не припиняє ані кредитного договору, ані відповідного договору поруки, доки не виникне договірна чи законна підстава для такого припинення. Враховуючи наведене, порушене право позивача підлягає захисту. При цьому визначення суми боргу від якої підлягає нарахуванню 3% річних має визначатися із суми боргу за кредитним договором, яка визначена в рішенні суду. Як зазначено вище, рішенням суду стягнуто з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором, а також 3% річних за прострочення виконання зобов`язання в сумі 2859,47 грн.. Таке рішення не є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Кредитор має права вимагати від боржника сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Сумою боргу у розумінні статті 625 ЦК України є грошова позики, яка підлягала поверненню позичальнику, а не 3 % річних та інфляційних, що нараховані за прострочення грошового зобов`язання щодо повернення позики Невиконання рішення про стягнення з відповідачів 3 % річних, що нараховані за прострочення грошового зобов`язання щодо повернення позики, не може бути підставою для нового нарахування кредитором 3 % річних на суми 3 % річних, що присудженні до стягнення за судовими рішеннями. Таким чином сума боргу від якої нараховуються проценти складає 400539,11 грн. (403398,58 - 2859,47). Три відсотка річних розраховується за формулою S x D x 3 : 100 : 365 днів у році, де: S-сума простроченого зобов`язання, D-кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання. Кількість днів прострочення за період з 02.11.2020 року по 23.02.2022 року становить 479днів. Таким чином, сума 35 річних складає 15769,17 (400539,11х3х479/100\\365), яка підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача.. Оскільки Позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2684,00,00 грн, стягненню підлягає судовий збір в розмірі2664,98 грн. пропорційно до задоволених вимог. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідачів на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору, відповідно по 1332,49 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: partial