Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Комсомольського міського суду Полтавської області (нині - Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області) звернулися [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення інфляційних збитків та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на законодавство та судову практику тим, що 22.02.2007 року вироком Апеляційного суду Полтавської області у справі № 1-6/2007 р. було частково задоволено цивільний позов потерпілого [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] і [PERSON] , та стягнуто з засуджених [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] солідарно 27\~674,70 грн. у відшкодування матеріальних збитків та по 100\~000,00 грн. на кожного з потерпілих у відшкодування моральної шкоди. [PERSON] та [PERSON] й досі не виконали свої грошові зобов`язання ні в примусовому порядку ні в добровільному, продовжують ухилятись від виконання грошового зобов`язання, яке є простроченим. Відповідачі, належним чином повідомлені про дати, час, місце розгляду цієї справи у судові засідання не з`являлися, правом на відзив не скористалися. В ході розгляду цієї справи судом з`ясовано, що відповідач [PERSON] загинув, про що свідчить актовий запис про смерть № 556 від 24.07.2024 (т. 2 а.с. 42). Спадкоємці останнього відсутні (т. 2 а.с. 80-81). У судовому засіданні позивач [PERSON] і його представник позов підтримали, надали суду докази та пояснення. Суд, з`ясувавши думку учасників, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів , з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, дійшов наступних висновків. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що вироком Апеляційного суду Полтавської області у справі № 1-6/2007 р. було частково задоволено цивільний позов потерпілого [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] і [PERSON] , та стягнуто з засуджених [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] солідарно 27\~674,70 грн. у відшкодування матеріальних збитків та по 100\~000,00 грн. на кожного з потерпілих у відшкодування моральної шкоди (т. 1 а.с. 11-12). Таким чином, у [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення суду з 22.02.2007 року виникло грошове зобов`язання перед потерпілими. [PERSON] виконав свої грошові зобов`язання перед потерпілими в т.ч. сплатив [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди 9\~224,90 грн. [PERSON] та [PERSON] не виконали свої грошові зобов`язання ні в примусовому порядку ні в добровільному та продовжують ухилятись від виконання грошового зобов`язання, яке є простроченим. Також судом встановлено, що виконавчі листи перебували на виконанні у ВДВС Єнакіївського МУЮ, ВДВС Комсомольського МУЮ, Краснолуцькій ВК (№ 19), Єнакіївський ВК (№ 52) тощо; позивачем та органами ДВС вживалися заходи щодо примусового виконання рішення суду; на даний час перебувають на виконанні в Горішньоплавнівському міському відділі державної виконавчої служби; з моменту відкриття виконавчого провадження жодних коштів стягнуто не було і в добровільному порядку боржниками не сплачувалось, від виконання грошового зобов`язання боржники ухиляються, хоча їм достеменно відомо про існування зазначеного грошового зобов`язання, що підтверджується копіями постанов органів ДВС від 25.04.2008 року, відповідями Краснолуцької ВК (№ 19), відповіддю ВДВС Комсомольського МУЮ від 28.04.2009 року, відповіді Апеляційного суду Полтавської області від 15.05.2009 року, заявиою до Краснолуцької ВК (№ 19) від 13.07.2009 року, заявою до Єнакіївської ВК (№ 52) від 13.07.2009 року, відповіддю Краснолуцької ВК (№ 19) від 05.08.2009 року, відповідіддю Єнакіївської ВК (№ 52) від 07.08.2009 року, відповіддю ВДВС ГУЮ у Полтавській області від 27.08.2009 року, відповіддю Горішньоплавнівського МВ ДВС від 10.01.2001 року, ухвалами Полтавського Апеляційного суду від 17.02.2022 року, дублікатами виконавчих листів, адвокатського запиту і поштового чеку, заявами до Полтавського апеляційного суду (т. 1 а.с. 13-33). Позивачами для розрахунку використано розмір грошового зобов`язання щодо солідарного відшкодування матеріальної шкоди в сумі 18 449,80 грн. (27\~674,70 грн. - 9\~224,90 грн.) та розмір грошового зобов`язання щодо відшкодування моральної шкоди в сумі по 100\~000,00 грн. кожним відповідачем на користь [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . Згідно розрахунку (т. 1 а.с. 3 та на звороті) розмір інфляційних збитків від простроченого грошового зобов`язання щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 100\~000,00 грн. становлять 32 057,92 грн.; розмір 3% річних від простроченого грошового зобов`язання щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 100\~000,00 грн. становлять 8 761,64 грн.; розмір інфляційних збитків від простроченого грошового зобов`язання щодо солідарного відшкодування матеріальної шкоди в сумі 18 449,80 грн. становлять 5 914,62 грн.; розмір 3% річних від простроченого грошового зобов`язання щодо солідарного відшкодування матеріальної шкоди в сумі 18 449,80 грн. становлять 1 616,51 грн. Таким чином, стягненню підлягають наступні суми з [PERSON] на користь [PERSON] 40 819,56 грн. (32 057,92 грн. (розмір інфляційних збитків від простроченого грошового зобов`язання щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 100\~000,00 грн.) + 8 761,64 грн. (розмір 3% річних від простроченого грошового зобов`язання щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 100\~000,00 грн.)); з [PERSON] на користь [PERSON] - 40 819,56 грн. (32 057,92 грн. (розмір інфляційних збитків від простроченого грошового зобов`язання щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 100\~000,00 грн.) + 8 761,64 грн. (розмір 3% річних від простроченого грошового зобов`язання щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 100\~000,00 грн.)); з [PERSON] на користь [PERSON] - 40 819,56 грн. (32 057,92 грн. (розмір інфляційних збитків від простроченого грошового зобов`язання щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 100\~000,00 грн.) + 8 761,64 грн. (розмір 3% річних від простроченого грошового зобов`язання щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 100\~000,00 грн.)); з [PERSON] на користь [PERSON] - 40 819,56 грн. (32 057,92 грн. (розмір інфляційних збитків від простроченого грошового зобов`язання щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 100\~000,00 грн.) + 8 761,64 грн. (розмір 3% річних від простроченого грошового зобов`язання щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 100\~000,00 грн.)); з [PERSON] на користь [PERSON] - 40 819,56 грн. (32 057,92 грн. (розмір інфляційних збитків від простроченого грошового зобов`язання щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 100\~000,00 грн.) + 8 761,64 грн. (розмір 3% річних від простроченого грошового зобов`язання щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 100\~000,00 грн.)); з [PERSON] на користь [PERSON] - 40 819,56 грн. (32 057,92 грн. (розмір інфляційних збитків від простроченого грошового зобов`язання щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 100\~000,00 грн.) + 8 761,64 грн. (розмір 3% річних від простроченого грошового зобов`язання щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 100\~000,00 грн.)); з [PERSON] і [PERSON] солідарно на користь [PERSON] 7 531,13 грн. (5 914,62 грн. (розмір інфляційних збитків від простроченого грошового зобов`язання щодо солідарного відшкодування матеріальної шкоди в сумі 18 449,80 грн.) + 1 616,51 грн. (розмір 3% річних від простроченого грошового зобов`язання щодо солідарного відшкодування матеріальної шкоди в сумі 18 449,80 грн.)), а всього 252\~448,49 грн. Відповідно до ч. 2 статті 625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625\~ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України),так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За ч. 2 цієї статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України \~зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. Відповідно до\~п.\~3\~ч.\~2\~ст.\~11\~ЦК \~підставами\~виникнення цивільних\~прав та\~обов`язків,\~зокрема,\~є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. За змістом статей 524, 533\~-\~535 і 625\~ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Таких висновків дійшов Верховний Суд України у постановах від 06.07.2016 року у справі № 6-1946цс15, від 16.05.2018 року у справі № 459/3560/15-ц, від 11.07.2018 року у справі № 753/23612/15-ц, від 05.09.2018 року у справі № 461/479/16-ц, від 22.11.2018 року у справі № 761/43507/16-ц. Велика Палата\~Верховного Суду\~у постанові\~від 10.04.2018\~року у\~справі №\~910/10156/17\~вказала,\~що приписи\~статті 625\~ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом якого грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і з факту завдання шкоди особі. Аналогічна правова позиція викладена у висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 01.10.2014 року у справі N 6-113цс14, згідно з яким, відшкодування заподіяної злочином майнової та моральної шкоди є грошовим зобов`язанням та правовій позиції викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справа № 686/21962/15-ц, згідно з яким, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. \~ \~ \~ \~В п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлюється спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки. Зважаючи на те, що передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання не є неустойкою, положення про скорочену позовну давність в один рік стосується лише вимог про стягнення неустойки і не регулюють стягнення боргу з урахуванням відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до позовних вимог щодо застосування відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України, встановлений загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 542 ЦК України у разі солідарної вимоги кредиторів (солідарних кредиторів) кожний із кредиторів має право пред`явити боржникові вимогу у повному обсязі. За ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що позивачем доведено позовні вимоги, а тому позовну заяву слід задовольнити частково у зв`язку зі смертю відповідача [PERSON] . Питання судових витрат судом вирішено відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial