Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 14 лютого 2025 року до суду для розгляду надійшла вказана позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі - ТОВ «Діджи Фінанс») за змістом якої 26 січня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» (далі - ТОВ «Слон кредит») та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №487665 і на підставі платіжного документу [PERSON] були видані кредитні кошти, однак свої кредитні зобов`язання відповідач не виконав. 21 лютого 2024 року між ТОВ «Слон кредит» і ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №2102-24 на підставі якого відступлено для позивача право вимоги до відповідача за кредитним договором №487665 від 26 січня 2021 року і сума боргу становить 42624,82 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 17627,07 грн., заборгованість за відсотками - 24997,75 грн., заборгованість за комісійними винагородами - 0,00 грн., заборгованість за пенею - 0,00 грн. У зв`язку із цим існуючу суму заборгованості, сплачений судовий збір і витрати на професійну правничу допомогу позивач просить суд стягнути з відповідача. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 14 лютого 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява. 3. 26 лютого 2025 року до суду надійшли відомості про місце реєстрації відповідача. 4. 27 лютого 2025 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. 5. Судові засідання призначалися на: 21 березня 2025 року, 10 і 28 квітня 2025 року, 19 травня 2025 року. ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 6. Згідно позовної заяви представник позивача просить розгляд справи проводити у їх відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 7. 28 квітня 2025 року відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги про стягнення з нього заборгованості в сумі 42624,82 грн. визнає повністю і не заперечує проти їх задоволення, однак, оскільки ніде не працює і має скрутне матеріальне становище, просить суд зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА І МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 8. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В силу ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 9. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 10. У абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року роз`яснено, що за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України (на теперішній час це ч. 4 ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. 11. Із поданої відповідачем [PERSON] заяви до суду випливає, що він не оспорює факт укладення 26 січня 2021 року з ТОВ «Слон кредит» договору про надання споживчого кредиту №487665 і отримання на підставі цього договору кредитних коштів в сумі 25000,00 грн., які своєчасно не повернув ні первісному, ні новому кредитору ТОВ «Діджи Фінанс», й у зв`язку із цим у нього існує заборгованість в розмірі 42624,82 грн., яку визнає і не заперечує проти її стягнення судом на користь позивача. 12. Матеріалами справи підтверджується факт укладення договору про надання споживчого кредиту №487665 від 26 січня 2021 року між ТОВ «Слон кредит» і [PERSON] та подальший перехід права грошової вимоги за цим договором до ТОВ «Діджи Фінанс». 13. Судом не встановлено, що визнання відповідачем [PERSON] позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. 14. Відповідач [PERSON] позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» визнав повністю і беззаперечно, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем і задоволення позовних вимог. V. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 15. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Як зазначено у ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2). Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. 16. Як зазначено у ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. 17. Так, позивачем подано позовну заяву через систему «Електронний суд», тому й сплачено судовий збір за її подання в сумі 2422,40 грн., що відповідає вимогам ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». 18. У даній справі відповідач позовні вимоги визнав, тому на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу має бути повернуто з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню інші 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. 19. Позивач у даній справі поніс витрати з надання правничої (правової) допомоги адвокатом, що підтверджується актом №487665 від 28 січня 2025 року в розмірі 6000,00 грн. та іншими доданими до матеріалів позовної заяви документами, які це підтверджують. Водночас, враховуючи клопотання відповідача, який ніде не працює і має скрутне матеріальне становище, складність справи, ціну позову, обсяг виконаної представником позивача роботи, критеріїв розумності, співмірності, обґрунтованості, а також дійсної необхідності понесення таких витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved