Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

У лютому 2025 року позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» звернувся до суду, через систему «Електронний суд» з позовом до [PERSON] , у якому просив стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за кредитним договором № 571895345 від 31.08.2021 року у розмірі 60 120,82 грн, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн та на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.08.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір № 571895345 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за допомогою мережі інтернет, перейшов на офіційний сайт товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій вказав свої персональні дані. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV2V75X. Заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Відразу після вчинених дій відповідача, 31.08.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 15 000,00 грн на його банківську карту № [NUMBER] що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019 року. 28.11.2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 року між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31.12.2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 року та № 28/1118-01. 31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. 31.12.2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 31, згідно з якою строк дії договору факторингу №28/1118-01 продовжено до 31.12.2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. 31.12.2023 року сторони уклали додаткову угоду №32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, яка продовжує строк дії договору до 31.12.2024 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №160 від 16.11.2021 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 42 430,35 грн. Таким чином, договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 28.11.2018 року - 31.12.2022 року. 23.02.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024 до договору факторингу № 23/0224-01 від 23.02.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 60120,82 грн. 26.12.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 26/12/Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 26/12/Е від 26.12.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 60120,82 грн. Сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого електронного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором №571895345 від 31.08.2021, становить - 60 120,82 грн, яка складається з наступного: 14 999,50 грн - заборгованість по кредиту; 45 121,32 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим просив позов задовольнити. Процесуальні дії Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 03.03.2025 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. та 28.02.2025 року справа передана судді (а.с. 91-92). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.03.2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та витребувано докази у справі (а.с. 94-97). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідачу надсилалася ухвала про відкриття провадження разом з позовною заявою та додатками до неї. У встановлений судом строк, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, жодних заяв з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили, конверти повернулись з відміткою "адресат відсутній" (а.с. 101, 105). Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що 31.08.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали договір кредитної лінії № 571895345 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за допомогою мережі інтернет (а.с. 23-26). Відповідач підписав Кредитний договір та додаток № 1 до договору (графік розрахунків) електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV2V75X (а.с. 35). Відповідно до п.1.1. договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 22 000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. Згідно пункту 1.3. договору, кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 15 00,00 грн, одразу після укладення договору, який має бути повернуто до 11.09.2021 року. Згідно пункту 4.1 договору, невід`ємною частиною цього Договору є «Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Товариства: www.moneyveo.ua. 31.08.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 15 000,00 грн на банківську карту № [NUMBER] , що підтверджується копією платіжного доручення (призначення платежу переказ коштів за договором №571895345 від 31.08.2021 року [PERSON] ) (а.с. 41), згідно заяви на отримання грошових коштів в кредит від 31.08.2021 року (а.с. 34). 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019 року (а.с. 47-49). 28.11.2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року (а.с. 53). 31.12.2020 року між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31.12.2021 року (а.с. 54-50). 31.12.2021 року між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 року (а.с. 57). 31.12.2022 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 31, згідно з якою строк дії договору факторингу №28/1118-01 продовжено до 31.12.2023 року (а.с. 58). 31.12.2023 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 32, згідно з якою строк дії договору факторингу №28/1118-01 продовжено до 31.12.2024 року (а.с. 59). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №160 від 16.11.2021 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 42 430,35 грн (а.с. 60-61). 23.02.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01 (а.с. 63-64). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024 до договору факторингу № 23/0224-01 від 23.02.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 60120,82 грн (а.с. 66-67). 26.12.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 26/12/Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором (а.с. 68-71). Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 26/12/Е від 26.12.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 60120,82 грн (а.с. 73). Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Кредитор, який заявляє вимоги про стягнення коштів за кредитним договором, зобов`язаний надати суду докази на підтвердження надання позичальнику кредиту. При цьому за правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. На підтвердження своїх вимог ТОВ «ФК «ЕЙС» надало заявку на отримання грошових коштів в кредит від 31.08.2021 року, в якій зазначені анкетні дані відповідача [PERSON] та неповний рахунок банківської картки (а.с. 34). Позивач не надав доказів на підтвердження підписання відповідачем вказаної заявки. В матеріалах справи відсутні докази, з яких можна було б установити, що відповідач при цьому пройшов ідентифікацію у інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» при вході в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». На підтвердження надання [PERSON] кредиту шляхом безготівкового зарахування грошей позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» надало копію електронного платіжного доручення від 31.08.2021 року АТ «Альфа-Банк» на суму 15 000,00 грн., в якому зазначено отримувачем кредитних коштів [PERSON] , номер картки - № [NUMBER] (а.с. 41). Разом з тим, копія вказаного платіжного доручення не містить підпису працівника банку. Натомість, воно містить лише графічне відображення директора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Копія вказаного платіжного доручення не містить повного номера картки, на яку здійснено перерахування коштів, з чого можна було б встановити факт перерахування коштів на картковий рахунок саме [PERSON] . Крім того, згідно листа від 19.03.2025 року № 148/8806/2025 АБ «УКРГАЗБАНК», на виконання ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 04.03.2025 року, [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) відсутній, як зареєстрований клієнт у АБС Банку та вказані платіжні картки не були емітовані АБ «УКРГАЗБАНК» (а.с. 103). Інших клопотань про витребування доказів до суду ТОВ «ФК «ЕЙС» не подавало. В матеріалах справи також відсутні докази того, що рахунок № [NUMBER] належить саме [PERSON] і що на його рахунок надходили кошти від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на підставі кредитного договору № 571895345 від 31.08.2021 року. Клопотань про витребування доказів до суду апеляційної інстанції ТОВ «ФК «ЕЙС» не подавало. Колегія суддів відхиляє посилання представника ТОВ «ФК «ЕЙС» як на доказ надання відповідачу кредиту та наявності заборгованості на виписку з особового рахунку відповідача із зазначенням заборгованості, оскільки вказаний документ є по суті розрахунком заборгованості, що був складений самим позивачем, та не є первинним бухгалтерським документом. Враховуючи викладене, ТОВ «ФК «ЕЙС» не було доведено надання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідачу кредиту на підставі кредитного договору №571895345 від 31.08.2021 року, суд приходить до висновку про відмову задоволенні позовних вимог. Розподіл судових витрат Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, витрати зі сплати судового збору, належить віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed