Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

29.08.2024 року до суду через систему «Електронний суд» звернувся позивач із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості у сумі 49507,26 грн. Позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст України» обґрунтовані наступним. 28.10.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір №6054503 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом №205-ОД від 10.02.2022 року та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов Кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 19000 грн (п. 1.3. Кредитного договору); строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 10 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (23.10.2023) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 19000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Укладаючи Кредитний договір, сторони, передбачили нарахування процентів на наступних умовах: - Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. - Знижена процентна ставка 0,995 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 07.11.2022 р. або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити. 07.11.2022 відповідач здійснив платіж оплати процентів на рахунок кредитора в розмірі 1890.50 грн. 17.11.2022 відповідач здійснив платіж на рахунок кредитора в розмірі 6000.00 грн. з яких 3781.00 грн. оплата процентів, 2219.00 грн. оплата тіла кредиту. 27.11.2022 відповідач здійснив платіж оплати процентів на рахунок кредитора в розмірі 3339.42 грн. 07.12.2022 Відповідач здійснив платіж оплати процентів на рахунок кредитора в розмірі 3339.42 грн. 17.12.2022 відповідач здійснив платіж оплати процентів на рахунок кредитора в розмірі 3339.42 грн. 27.12.2022 відповідач здійснив платіж оплати процентів на рахунок кредитора в розмірі 3339.42 грн. 25 вересня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено Договір факторингу № 25.09/23-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по Кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 16781,00 грн. - тіло кредиту та 23375,94 грн. - нараховані проценти, а також нараховані позивачем проценти за 28 календарних днів 9350,32 грн., всього 49507,26 грн., тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 40156,94 грн., нараховані відсотки за 28 календарних днів 9350,32 грн., а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 11.09.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. У сьогоднішнє судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечують. Відповідач до судового засідання повторно не з`явився, причину неявки та своїх зауважень суду не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні у справі докази, надавши їм оцінку, вважає, що висунуті позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України\~передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У статті 15 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно\~зі ст. 16 ЦК України,\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:\~1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення;\~5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення;\~7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Крім того, згідно з частиною першою\~статті 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом частини першої\~статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 28.10.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір №6054503 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого товариство надає споживачу кредит в розмірі 19000,00 грн. у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] , а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процента ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту (а.с. 16-21). Згідно з п.1.4. вказаного договору, кредит було надано строком на 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 10 днів. 21.04.2025 року на виконання ухвали суду від 02.04.2025 року до суду надійшла відповідь АТ «Державний ощадний банк України» АТ «Ощадбанк» від 09.04.2025 року за вих.№46/1211/41483/2025/ПТ, згідно із якою банківська платіжна картка № [NUMBER] була емітована до рахунку № [NUMBER] (980), який відкрито на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), та надано копію платіжної інструкції №9678448605 від 31.10.2022 року, згідно з якою на рахунок № [NUMBER] 31.10.2022 року було зараховано переказ на суму 19000,00. Відповідно до картки обліку Договору (розрахунку заборгованості), загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором №6054503 від 28.10.2022 року станом на 24.09.2023 року становить 40156,94 грн., з якої 16781,00 грн. основний борг. 25.09.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено Договір факторингу № 25.09/23-Ф, згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (а.с.29-38). Відповідно до\~Реєстру\~боржників\~до Договору\~факторингу\~№25.09/23-Ф\~від 25.09.2023\~року,\~ТОВ\~«ФК\~«Фінтраст Україна»\~набуло\~права\~грошової вимоги\~до\~ [PERSON] \~в сумі 40156,94 грн., з яких: - 16781,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 23375,94 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.28). Відповідно до ч. 1\~ст. 1046 ЦК України,\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із ч. 1\~ст. 1047 ЦК України,\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Таким чином, сума наданої позики, розмір процентів, порядок їх нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі. Відповідно до\~ст. 205 ЦК України,\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обрати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю настання відповідних правових наслідків. За нормами ч. 1\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, вказані положення закону передбачають альтернативні дії, які свідчать про підписання електронного договору, серед яких його підписання одноразовим ідентифікатором. Відповідно до\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»,\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій особі цього договору. Оскільки договір про надання споживчого кредиту №6054503 від 28.10.2022 року підписаний [PERSON] шляхом застосування електронного підпису одноразового ідентифікатора, тому укладений з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної\~Законом України «Про електронну комерцію». Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочинів. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] отримав у ТОВ «Фінансова компанія «Авентус Україна» кредит, суму якого вчасно не повернув, а тому з нього на користь правонаступника кредитора ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» належить стягнути заборгованість в розмірі 40156,94 грн., яка складається з: 16781,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23375,94 грн. - сума заборгованості за відсотками. Щодо стягнення заборгованості по сплаті відсотків, нарахованих за 28 календарних днів (за період з 25.09.2023 року по 22.10.2023 року як про те зазначає позивач у позовній заяві) у сумі 9350,32 грн. суд вважає за необхідне відмовити, оскільки, у картці обліку договору (розрахунку заборгованості) розрахунок даної суми відсотків відсутній за наведений період. Крім того,\~за\~реєстром боржників\~до договору\~факторингу №25.09/23-Ф\~25.09.2023\~року,\~позивач\~отримав\~право грошової\~вимоги\~до\~відповідача [PERSON] \~в сумі 40156,94 грн., з яких 16781,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23375,94 грн. - сума заборгованості за відсотками. Тобто реєстр боржників також не містить відомостей про нарахування відсотків у сумі 9350,32 грн. Таким чином, суд приходить до висновків про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. Щодо позовних вимог позивача про стягнення на його користь витрат по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України,\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої\~статті 141 ЦПК України,\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Стосовно судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу в сумі 10000,00 грн., які позивач поніс у зв`язку з розглядом цієї справи та які вважає судовими витратами в цій цивільній справі, які підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України, суд зауважує таке. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 3 Закону № 266/94-ВР у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються суми, сплачені громадянином у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги. Суду повинні бути надані на підтвердження понесених витрат на правову допомогу договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав копію договору №17/07-2024 про надання правової (правничої) допомоги від 17.07.2024 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем, копію акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 06.08.2024 року згідно Договору №17/07-2024 від 17.07.2024 року, ордер серії АІ №1672903 на надання правничої (правової) допомоги, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №9422/10. Договором №17/07-2024 про надання правової (правничої) допомоги від 17.07.2024 року, підтверджено, що він укладений між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем про надання правової допомоги, з визначенням у ньому розмірів оплати та порядку розрахунків. Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 06.08.2024 року згідно Договору №17/07-2024 від 17.07.2024 року, загальна вартість наданих адвокатом позивачеві послуг, які були сплачені позивачем адвокату, становить 10000,00 грн. Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України,\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.\~До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що витрати позивача на правничу допомогу в цій справі становлять 10000,00 грн., що підтверджується копіями договору №17/07-2024 про надання правової (правничої) допомоги від 17.07.2024 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем, акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 06.08.2024 року згідно Договору №17/07-2024 від 17.07.2024 року, ордеру серії АІ №1672903 на надання правничої (правової) допомоги, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №9422/10, та які підлягають стягненню з відповідача, як судові витрати по цій цивільній справі. Позивачем на виконання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України було надано детальний опис робіт, виконаних адвокатом. Відповідач клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу в зв`язку з їх неспівмірністю, які підлягають розподілу між сторонами, не заявляв. Таким чином, суд знаходить доведеними судові витрати на правову допомогу в заявленому позивачем розмірі у сумі 10000,00 грн., які понесені позивачем. Однак, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, на підставі\~ст.141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу з відповідача пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог в сумі 10076,21 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial