Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Плакса В.А., звернувся до суду із позовом до Крупецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, треті особи - Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Харків), [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування поданого позову позивачка та її представник вказують, що [INFO] рідна баба позивача [PERSON] - [PERSON] , померла у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Позивачка 19 лютого 2022 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Спадкову справу було заведено приватним нотаріусом Куп?янського районного нотаріального округу Литвиновою I.В., оскільки померла була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Зі спливом шестимісячного строку, позивачка, маючи намір отримати свідоцтво на право на спадщину намагалася звернутися до нотаріуса, однак приватний нотаріус Литвинова I.В. на телефонні дзвінки не відповідала. За місцем реєстрації свого робочого місця (63701, місто Куп?янськ, вул. Центральна, буд. 27-а) була відсутня. Згідно із даними Єдиного реєстру нотаріусів, а також відповіддю на адвокатський запит, приватний нотаріус Литвинова І.В. (номер свідоцтва [NUMBER] ) тимчасово не діє. У зв?язку із проведенням у 2022 році бойових дій та тимчасовою окупацією території Куп?янської міської територіальної громади Харківської області збройними силами російської федерації приватний нотаріус Куп?янського районного нотаріального округу Харківської області Литвинова І.В. зупинила свою нотаріальну діяльність та виїхала за кордон, де наразі і перебуває. Документи її нотаріальної діяльності не були передані до архіву, де вони знаходяться на сьогодні невідомо, у зв?язку із продовженням активних бойових дій на території Куп?янської міської територіальної громади Харківської області. Вказані обставини підтверджуються змістом адвокатського запиту до третьої особи та відповіддю третьої особи. Крім того, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджених Наказом Міністерства розвитку громад на території України за № 376 від 28.02.2025 року в Куп?янській територіальній громаді бойові дії припинилися лише 20 грудня 2024 року. Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Куп?янського районного нотаріального округу Литвиновою I.В. було заведено спадкову справу №69174190, що вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Про наявність вказаної спадкової справи вбачається також з відповіді приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Івтушка Л.В. від 25 лютого 2025 року за №37/01-16. Згідно відповіді на адвокатський запит начальника Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції України за №42738/44585-26-24/15.6 від 19.09.2024 року приватний нотаріус Куп?янського районного нотаріального округу Харківської області Литвинова Інна Вікторівна на підставі поданої нею заяви зупинила нотаріальну діяльність з 24 лютого 2022 року на період дії воєнного стану, а також відомості щодо укладення приватним нотаріусом Литвиновою I.В. договору заміщення з іншим нотаріусом у міжрегіональному управлінні відсутні. Документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса [PERSON] останньою не передавалися до Харківського обласного державного нотаріального архіву. Згідно заповіту від 13.12.2007 року [PERSON] заповіла все своє майно позивачці [PERSON] . На час смерті [PERSON] належала земельна ділянка з кадастровим номером 6823982100:03:011:0040, площею 2.9844 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується відомостями, що містяться у державному акті серії XM №106713 реєстраційний номер 010776000026 від 22.11.2007 року, яка розташована за межами населених пунктів Крупецької сільської ради (колишньої Головлівської сільської ради Славутського району) Шепетівського району Хмельницької області. Сума нормативної грошової оцінки вказаної земельної ділянки становить 36 459,82 грн. Окрім позивачки, інших спадкоємців, що зацікавлені в отриманні спадщини, немає. Оскільки у лютому 2022 року розпочалося повномасштабне вторгнення на територію України з боку збройних сил російської федерації, спадкова справа залишилася на окупованій території та приватний нотаріус виїхала за кордон, де вона проживає. На сьогодні місто Куп?янськ деокуповане, проте перебуває у зоні активних бойових дій, центр міста, де знаходиться офіс нотаріуса [PERSON] зруйнований, документи нотаріальної діяльності приватним нотаріусом вивезені не були. Тому, позивачка просить визнати за нею - [PERSON] право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6823982100:03:011:0040, площею 2.9844 га, що розташована за межами населених пунктів Крупецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки в нотаріальному порядку неможливо оформити спадщину. Ухвалою суду від 01.04.2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 01.05.2025 року. 01.05.2025 року підготовче судове засідання у справі закрито та призначено судовий розгляд на 29.05.2025 року. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, просили здійснювати розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача - Крупецької сільської ради в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) подав до суду письмові пояснення, в яких зазначав про необгрунтованість та безпідставність визначення у вказаній справі управління як третьої особи, просив розгляд справи здійснювати буз участі уповноваженого представника, вирішити справу відповідно до чинного законодавства. Третя особа - [PERSON] будучи належним чином повідомленою про розгляд справи у судове засідання не з`явилася. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового розгляду технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши докази у справі в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Померла була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] належала земельна ділянка з кадастровим номером 6823982100:03:011:0040, площею 2,9844 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується відомостями, що містяться у державному акті серії XM №106713 реєстраційний номер 010776000026 від 22.11.2007 року, яка розташована за межами населених пунктів Крупецької сільської ради (колишньої Головлівської сільської ради Славутського району) Шепетівського району Хмельницької області. 30 грудня 2007 року на випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт на все своє майно на користь своєї онуки [PERSON] . Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Куп?янського районного нотаріального округу Литвиновою I.В. було заведено спадкову справу №69174190, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Наявність вказаної спадкової справи також підтверджується відповіддю приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Івтушка Л.В. від 25 лютого 2025 року за №37/01-16. Згідно відповіді на адвокатський запит начальника Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції України за №42738/44585-26-24/15.6 від 19.09.2024 року, приватний нотаріус Куп?янського районного нотаріального округу Харківської області Литвинова Інна Вікторівна, на підставі поданої нею заяви зупинила нотаріальну діяльність з 24 лютого 2022 року на період дії воєнного стану, а також відомості щодо укладення приватним нотаріусом Литвиновою I.В. договору заміщення з іншим нотаріусом міжрегіональному управлінні відсутні. Документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса [PERSON] не передавалися до Харківського обласного державного нотаріального архіву. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Також у відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У ст. 41 Конституції України, статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18). У даному випадку відсутні умови для одержання позивачем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, зверненню до суду з указаним позовом, передувало вирішення питання щодо отримання позивачем у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину, що вказує на наявність перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку та підстав для вирішення питання про порушення або невизнання нашого права у судовому порядку. У постанові Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 175/1941/16-ц (провадження № 61-19798св18) вказано, що «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування». Згідно зі ст. 68, 69 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 4.14 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцями спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до підпунктів 4.15 та 4.18 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі «Case of Oneryildis v. Turkey» (справа відкрита за заявою №48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття «майно» охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні «законне сподівання» стосовно ефективного здійснення права власності. Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом заведена спадкова справа, однак приватний нотаріус Куп?янського районного нотаріального округу Харківської області Литвинова Інна Вікторівна на підставі поданої нею заяви зупинила нотаріальну діяльність з 24 лютого 2022 року на період дії воєнного стану, а також відомості щодо укладення приватним нотаріусом Литвиновою I.В. договору заміщення з іншим нотаріусом міжрегіональному управлінні відсутні, документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса [PERSON] не передавалися до Харківського обласного державного нотаріального архіву, тому позивачка не має можливості в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, інших спадкоємців, які претендують на прийняття спадщини після смерті [PERSON] немає, суд, беручи до уваги, що позивачка відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України прийняла спадщину, вважає що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Outcome: approved