Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі ТОВ\~«Факторинг Партнерс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит № 4042948 від 07.12.2021 року у розмірі 24\~327,25 грн. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 07.12.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») і [PERSON] із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором уклали кредитний договір № 4042948. На підставі вказаного договору на умовах строковості та зворотності [PERSON] надано кредит у розмірі 7000,00 грн із встановленням плати за користування кредитними коштами у розмірі 0,88 % (базова процентна ставка 5,0 %) за кожен день від фактичного залишку кредиту. 26.07.2024 року ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір факторингу №\~26-07/2024, на підставі якого позивач набув право вимоги за вищевказаним кредитним договором. Внаслідок порушення [PERSON] умов кредитного договору №\~4042948 від 07.12.2021 року та неповернення кредитних коштів у встановлені договором строки станом на 24.03.2025 року заборгованість відповідача за договором становить 24\~327,25\~грн. З огляду на наведені обставини позивач просить стягнути із [PERSON] вказаний розмір заборгованості, а також судові витрати, що складаються з 2422,40 грн сплаченого судового збору та 9000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 28.05.2025 року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Представник ТОВ «Факторинг Партнерс» Сердійчук Я. Я. у судове засідання не з`явилася, разом із позовом заявила клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним\~чином повідомленою\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи,повторно не з`явилася у судове засідання, не повідомивши про причини неявки, до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подала. Суд установив такі обставини. 07.12.2021 року за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ\~«Мілоан» (сайт miloan.ua) [PERSON] звернулася до ТОВ «Мілоан» із анкетою-заявою на кредит № 4042948, у якій, серед іншого, обрала запропоновані у ТОВ\~«Мілоан» умови кредитування. У вищевказаній анкеті-заяві, окрім того, відображено хронологію розгляду заяви [PERSON] та підписання кредитного договору. 07.12.2021 року на номер мобільного телефону, зазначений [PERSON] в анкеті-заяві, було надіслано одноразовий ідентифікатор V61709 для підписання акцепту договору, що підтверджується довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію. 07.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» (кредитодавець) і [PERSON] (позичальник) із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором укладено договір про споживчий кредит № 4042948. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Зі змісту п. п. 6.1, 6.2 договору видно, що його сторони дійшли згоди про те, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний, зокрема, через сайт Товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). У п. п. 1.2\~-\~1.4 сторони вищевказаного кредитного договору погодили, що сума (загальний розмір) кредиту становить 7000,00 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 07.12.2021 року. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 06.01.2022 року. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника (п. 1.1 договору) Також сторони цього договору погодили графік платежів за договором про споживчий кредит № 4042948 від 07.12.2021 року (додаток № 1), у якому визначили дату видачі кредиту 07.12.2021 року, дату платежу (повернення кредиту) 06.01.2022\~року, реальну річну проценту ставку 3232,00 %, загальну вартість кредиту 9338,00 грн. Згідно з п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Відповідно до п. п. 1.5.1\~-\~1.6 договору за надання кредиту сплачується комісія у розмірі 490,00 грн, яка нараховується за ставкою 7,00 % від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 1848,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,88 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Як видно зі змісту п. 2.2.3 договору, проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6 цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій тощо визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування, визначеного п. 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п. 1.6 договору. У п. 2.3 вищевказаного кредитного договору його сторони погодили можливість пролонгації строку кредитування, що може відбуватись на пільгових та на стандартних (базових) умовах. Так, відповідно до п. 2.3.1.1 договору позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розлічу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розмішені на вебсайті Товариства miloan.ua за посиланням https://miloan.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у т. ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту визначені у такому співвідношенні: строк продовження 3, 7, 15 днів, максимальний розмір комісії (відсоток від поточного залишку кредиту) 3,00 %, 5,00 % та 10,00 % відповідно. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за ставкою, визначеною п. 1.5.2 договору. Окрім того, п. 2.3.1.2 договору передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахування всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на яких продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6 договору. На підтвердження виконання ТОВ «Мілоан» умов договору до позовної заяви долучено квитанцію від 07.12.2021 року про здійснення грошового переказу коштів відповідно до договору №\~4042948 у розмірі 7000,00 грн на картковий рахунок [NUMBER] . Також у матеріалах справи міститься копія паспорта споживчого кредиту № 4042948 (додаток № 2 до договору про споживчий кредит № 4042948 від 07.12.2021 року) та копія Правил надання фінансових кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (в редакції від 13.07.2021 року). Згідно з відомістю про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №\~4042948 станом на 04.03.2022 року заборгованість [PERSON] за цим кредитним договором складала 24\~327,25 грн, з яких 6790,00 грн заборгованість за кредитом, 17\~047,25\~грн заборгованість за процентами за користування кредитом, 490,00 грн заборгованість за комісією за надання кредиту, 0,00 грн заборгованість за неустойкою (штраф, пеня) та/або процентами за порушення грошового зобов`язання. 26.07.2024 року ТОВ «Мілоан» (клієнт) і ТОВ «Факторинг Партнерс» (фактор) уклали договір факторингу № 26-07/2024, за умовами п. 2.1 якого первісний кредитор відступає за плату своє право грошової вимоги до боржників, строк виконання зобов`язань за якою настав, або яке виникне у майбутньому, у сумі 287\~052\~895,25 грн, а фактор, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, приймає право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про споживчий кредит, раніше укладеними між клієнтом і боржниками. Відповідно до п. 2.3 цього договору до фактора переходять права клієнта як первісного кредитора за договорами про споживчий кредит в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників для друку згідно з додатком № 4, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги (п. 6.1.3 договору факторингу № 26-07/2024). 26.07.2024 року ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Факторинг Партнерс» підписали акт приймання-передачі реєстру боржників для друку до договору факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024 року. Як видно зі змісту витягу з реєстру боржників для друку до договору факторингу №\~26-07/2024 від 26.07.2024 року ТОВ «Мілоан» відступило позивачу ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 4042948 від 07.12.2021 року на загальну суму 24\~327,25 грн. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 11.03.2025 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 4042948 від 07.12.2021 року становила 24\~327,25 грн, з яких 6790,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 17\~047,25\~грн заборгованість за відсотками, 490,00 грн заборгованість за комісією, 0,00 грн заборгованість за пенею, процентами за порушення грошового зобов`язання, інфляційними збитками. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1\~ст. 207 ЦК України). За змістом ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон № 675-VIII). Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону №\~675-VIII). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону №\~675-VIII). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII). Стаття 12 Закону № 675-VIII визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до правил ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України \~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що 07.12.2021 року ТОВ «Мілоан» і [PERSON] в електронній формі уклали договір про споживчий кредит № 4042948, право вимоги за яким надалі перейшло до позивача на підставі договору факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024 року. За умовами вищевказаного кредитного договору відповідачу [PERSON] надано кредит у розмірі 7000,00 грн на умовах строковості, платності та зворотності. Отримавши кредитні кошти, [PERSON] частково погашала заборгованість за кредитом, проте належним чином не виконала взяті на себе за договором зобов`язання, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у розмірі 24\~327,25 грн. Оскільки доказів належного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором суду не надано, а розмір заборгованості [PERSON] підтверджується долученим до позову розрахунком, який відповідач не спростувала, з [PERSON] на користь ТОВ\~«Факторинг Партнерс» слід стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит № 4042948 від 07.12.2021 року у розмірі 24\~327,25 грн, з яких 6790,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 17\~047,25 грн заборгованість за відсотками, 490,00 грн заборгованість за комісією. Щодо судових витрат позивача суд зазначає таке. Згідно з ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~137\~ЦПК України за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до\~п.\~п.\~1,\~2,\~6\~ч.\~1\~ст.\~19\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» видами\~адвокатської діяльності,\~зокрема,\~є:\~надання правової\~інформації,\~консультацій і\~роз`яснень з\~правових питань,\~правовий супровід\~діяльності юридичних\~і фізичних\~осіб,\~органів державної\~влади,\~органів місцевого\~самоврядування,\~держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Встановлено, що 02.07.2024 року ТОВ «Факторинг Партнерс» (далі клієнт) і Адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» (далі Адвокатське об`єднання) уклали договір про надання правової допомоги № 02-07/2024, відповідно до п. 1.1 якого клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Відповідно до п. 4.1 цього договору вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, яка є невід`ємним додатком до цього договору. 01.02.2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» із заявкою на надання юридичної допомоги № 147, у якій сторони зазначеного вище договору погодили надання Адвокатським об`єднанням таких правових (юридичних) послуг: 1) надання усної консультації з вивченням документів вартістю 3000,00\~грн (2 год * 1500,00 грн); 2) складання позовної заяви про стягнення боргу для подання до суду вартістю 6000,00 грн (2\~год\~*\~3000,00\~грн). Згідно з витягом з акта № 5 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025 року Адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» надало позивачу такі правові послуги у справі про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 4042948: 1)\~надання усної консультації з вивченням документів вартістю 3000,00 грн (2 год * 1500,00 грн); 2) складання позовної заяви про стягнення боргу для подання до суду вартістю 6000,00 грн (2\~год\~*\~3000,00\~грн). Суд звертає\~увагу на\~те,\~щопроцесуальний закон встановлює критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічний висновок викладений у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду у від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Окрім того, у постанові від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (п. 135 постанови). Враховуючи вищевикладене, зважаючи на незначну складність цієї справи та обсяг послуг, наданих позивачу Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача, до 4500,00 грн. У силу вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача також слід стягнути 2422,40 грн сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved