Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

І.Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. Позовна заява обґрунтована тим, що рішенням Березнівського районного суду Рівненської області у справі 555/1411/17 від 02.08.2017 року вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач матеріальної допомоги дочці не надає, аліменти сплачує нерегулярно, у зв`язку з чим розмір заборгованості зі сплати аліментів станом на 02.04.2025 становить 77 617,47 гривень. Раніше визначений рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 02.08.2017 розмір аліментів не забезпечує потреби дитини, які суттєво зросли. На разі відповідач має сплачувати аліменти в розмірі 1598 гривень, тобто 50% прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, що є недостатнім для здорового харчування, створення належного догляду і виховання дитини, розвитку її здібностей, придбання засобів гігієни та ліків, шкільного приладдя, так як потреби дитини зростають. У зв`язку з захворюваннями дитини позивач витрачає значні кошти на придбання ліків для дитини, обстеження та дорогу до медичного закладу, адже зазвичай дитина проходить обстеження в місті Рівне, а саме в комунальному підприємстві «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради. На час ухвалення рішення від 02.08.2017 відповідач не був офіційно працевлаштованим, проте на даний час він є військовослужбовцем ЗСУ та отримує стабільне грошове забезпечення. Враховуючи вищевикладене, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини, дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. ІІ. Клопотання, процесуальні дії у справі. 14 квітня 2025 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від її представника адвоката Шевчука Р.В. до суду надійшла заява у якій він просить розглядати справу без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримує повністю, та просить позов задовольнити в повному обсязі. Не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, яким особі було надіслано судову повістку (поштове відправлення №0610248140421 вручено 25.04.2025 року). [PERSON] отримав судову повістку. Відповідно до ч.1 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач був належним чинним повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відзив не подав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 02.08.2017 року (справа №555/1411/17) було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 30 березня 2015 року, батьками [PERSON] , [INFO] , вказано [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 16 серпня 2017 року (справа №555/1410/17) шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [PERSON] після розірвання шлюбу змінила своє прізвище на дівоче « [PERSON] » (копія Свідоцтво про зміну імені, серія [NUMBER] від 16.07.2021р.). Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19 грудня 2024 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19 грудня 2024 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] (виконавчий лист 555/1411/17-ц від 01.09.2017р.) встановлено, що заборгованість станом на 01.03.2025р. становить 78019 грн. 47 коп. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2\~ст.51\~Конституції\~України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст.180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч.2 ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17. Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Частиною першою ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Крім того, у відповідності до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Стороною відповідача не надано суду будь-яких доказів на спростування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судові витрати у справі відповідно до положень ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved