Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

У травні\~2024\~року [PERSON] \~звернувся до\~суду із\~позовною заявою\~до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті останньої залишилося спадкове майно земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами 6822184800:03:002:1026, 6822184800:03:021:0257. Позивач являється спадкоємцем за заповітом [PERSON] , однак у встановлений законом строк до нотаріальної контори не звернувся, оскільки не знав про смерть спадкодавиці та про наявність заповітів. Зважаючи на наявність заповітів, [PERSON] не мала права на спадкування спірних земельних ділянок. Оскільки відповідачка набула право власності на вказане нерухоме майно, не маючи на те право в зв`язку з наявністю спадкоємця за заповітом, видані їй свідоцтва про право на спадщину на зазначені земельні ділянки повинні бути визнані недійсними. Тому [PERSON] просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а також визнати недійними свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 лютого 2024 року, видані [PERSON] на спірні земельні ділянки. Відзив на позов відповідачкою [PERSON] не подано. Ухвалою судді від 05 червня 2024 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 31 липня 2024 року залучено до участі в даній справі в якості третьої особи приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельського Ю. П. Задоволено клопотання представника позивача адвоката Каруна В. П. про витребування доказів. Ухвалою суду від 21 серпня 2024 року роз`єднано позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину. Ухвалою судді від 26 серпня 2024 року прийнято до провадження суду цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину. Ухвалою суду від 30 вересня 2024 року провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 675/761/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 03 березня 2025 року провадження у справі поновлено. Ухвалою суду від 22 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Карун В. П. у судовому засіданні позов [PERSON] підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Кучерук Т. М. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, представник відповідачки надіслав до суду письмове клопотання про слухання справи за відсутності сторони відповідачки. Третя особа приватний нотаріус Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельський Ю. П. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини свого неприбуття суд не повідомив. З огляду на викладене, суд вважав за можливе розглянути справу по суті за відсутності відповідачки, її представника та третьої особи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 серпня 2019 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким належну їй земельну ділянку з кадастровим номером 6822184800:03:002:1026, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новосільської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, заповіла позивачу [PERSON] . Цей заповіт посвідчений приватним нотаріусом Теофіпольського районного нотаріального округу Хмельницької області Сурмою Г. Ф. і зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 1544. Також 17 вересня 2020 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким належну їй земельну ділянку з кадастровим\~номером 6822184800:03:021:0257 заповіла позивачу [PERSON] . Цей заповіт посвідчений приватним нотаріусом Теофіпольського районного нотаріального округу Хмельницької області Сурмою Г. Ф. і зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 1849. [INFO] [PERSON] померла в м. Ізяслав, що підтверджується актовим записом про смерть № 176 від 12 квітня 2023 року, наданим Ізяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 27 квітня 2023 року приватний нотаріус Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельський Ю. П. на підставі заяви спадкоємиці за законом [PERSON] завів спадкову справу № 75/2023 щодо майна померлої [PERSON] 12 лютого 2024 року приватний нотаріус Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельський Ю. П. видав спадкоємиці за законом [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом, яка складається з земельних ділянок, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами 6822184800:03:002:1026, 6822184800:03:021:0257. На підставі вказаних свідоцтв про право на спадщину 12 лютого 2024 року приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельським Ю. П. зареєстровано право власності відповідачки на спірні земельні ділянки, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №№ 376756547, 376756215 від 01 травня 2024 року 15 квітня 2024 року за вих. № 225/02-24 через приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельського Ю. П. дочка спадкодавиці [PERSON] звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна 2001» із повідомленням про намір продати належну їй земельну ділянку з кадастровим номером 6822184800:03:021:0257. Рішенням Ізяславського\~районного суду\~Хмельницької області\~від 25\~листопада 2024\~року в справі № 675/761/24, яке набрало законної сили 07 січня 2025 року, визначено [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] - три місяці після набрання рішенням суду законної сили. У подальшому позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельського Ю. П. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Шмигельського Ю. П. від 15 квітня 2025 року № 147/01-16. Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України. Положеннями\~статті 1301 ЦК України\~передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. У постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 414/811/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших заінтересованих осіб є самостійною підставою для визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним. Отже, вимога позивача, як спадкоємця за заповітом, який прийняв спадщину у встановленому законом порядку, про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом є належним способом захисту його цивільних прав та інтересів, які були порушені видачею таких свідоцтв. Згідно з правовим висновком Верховного Суду, наведеним у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11 (провадження № 61-12290св18), у\~статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані у реєстрі за №№ 536, 537, видані приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельським Ю. П. спадкоємиці за законом [PERSON] без урахування того, що є інший спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину у встановленому законом порядку, така видача свідоцтв порушує права іншого спадкоємця - позивача у справі. Тому позов [PERSON] підлягає до задоволення. Відповідно до статей 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку. Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 1937 грн 92 коп відповідно до статті 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved