Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

28.04.2025 року на адресу суду надійшла вищевказана позовна заява ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» в особі представника Пархомчука С.В. від 28.04.2025 року в якій він просить: стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ», код ЄДРПОУ 42228158, заборгованість за кредитним договором №101541 від 27.12.2019 року у сумі - 8560 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі - 2000 грн., простроченої заборгованості за процентами у розмірі - 6560 грн.; стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ», код ЄДРПОУ 42228158, судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що 28.10.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021 відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР » відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 року до договору факторингу №01-28/10/2021, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] , який 27.12.2019 року уклав кредитний договір №101541 з первісним кредитором - ТОВ «ЗАЙМЕР» про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до п.1.1 Кредитного договору, Товариство надає клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 2000 грн.; дата надання кредиту: 27.12.2019 року; строк кредиту: 24 дні; валюта кредиту: UAH; стандартна процентна ставка - 2% в день, або 730% річних. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 13.01.2025 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 8560 грн., яка складається з: простроченої заборгованість за сумою кредиту - 2000 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 6560 грн. Згідно п.2.4. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти № [NUMBER] . На підтвердження виконання Товариством п.2.4 Кредитного договору, позивач надає інформаційну довідку ТОВ «Платежі Онлайн» від 24.02.2025 року, відповідно до якої на картковий рахунок [PERSON] , 27.12.2019 року було перераховано кредитні кошти в сумі 2000 грн., за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що являється доказом видачі кредитних коштів. На виконання вимог ч.4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України позивач на адресу відповідача направив вимогу про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором №101541 від 27.12.2019 року, проте, станом на дату подачі позову, зазначена вимога була залишена відповідачем без виконання. 29.04.2025 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлявся належним чином, у позовній заяві міститься його прохання про проведення розгляду справи за його відсутності. 23.05.2025 року на адресу суду від представника позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» Пархомчука С.В., надійшла заява про розподіл судових витрат від 22.05.2025 року в якій він просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500 грн. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву від 26.05.2025 року про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає частково, а саме у розмірі 2960 грн., про що також надав письмовий відзив на позовну заяву. Справу розглянуто в порядку ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.12.2019 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] було укладено кредитний договір №101541. Згідно п.п.1.1, 1.2,1.3 Договору, Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається строком на 24 дніі, тобто до 19.01.2020 року, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 730% річних від суми кредиту в розрахунку 3% (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п.1.4 Кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Відповідачем [PERSON] у кредитному договорі були зазначені реквізити платіжної банківської карти № [NUMBER] для перерахування кредитних коштів. Відповідно до довідки про ідентифікацію, [PERSON] підписав договір №1001541 від 27.12.2019 року одноразовим ідентифікатором - KL9739. Згідно інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» від 24.02.2025 року за вих.№1052/02, 27.12.2019 року о 15:40:07 було успішно перераховано кошти на платіжну карту № [NUMBER] номер транзакції - 27745-40040-32087, номер замовлення А161777В92324CLY101541Т567801, сума 2000 грн., опис-видача кредита №101541. 28.10.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» було укладено договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого, ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01-28/10/2021 від 28.10.2021 року, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] , який 27.12.2019 року уклав кредитний договір №101541 з первісним кредитором - ТОВ «ЗАЙМЕР», загальна сума заборгованості - 8560 грн., з яких: 2000 грн. - залишок по тілу кредиту; 6560 грн. - залишок по відсоткам. 13.01.2025 року «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» на адресу [PERSON] було направлено вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором №101541 від 27.12.2019 року. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст.629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1 ст.625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Ч.1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За загальними правилами доказування, визначеними ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження заявлених позовних вимог та розміру заборгованості відповідача за Договором кредиту №101541 від 27.12.2019 року позивачем надано виписку з особового розрахунку заборгованості відповідача за період з 27.12.2019 року по 13.01.2025 року, який не містить обґрунтованого розрахунку заборгованості відповідача по відсотках в сумі 6560 грн., а саме в ньому не зазначено періоду нарахування таких відсотків, процентна ставка. Отже, позивачем не надано суду обґрунтованого розрахунку нарахованих відсотків в сумі 6560 грн., з врахуванням умов договору кредиту. Не надано позивачем суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що мало місце продовження строку кредитування відповідно до умов кредитного договору №101541 від 27.12.2019 року. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором №101541 від 27.12.2019 року у розмірі - 2960 грн., з яких - 2000 грн. сума кредиту; 960 грн. - проценти за період з 27.12.2019 року по 19.01.2020 року, відповідно до п.1.2-1.3 договору №101541 від 27.12.2019 року. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно задоволених позовних вимог, а саме судовий збір у розмірі - 837,53 грн. (2960Х100:8560=34,58% 2422Х34,58:100=837,53). Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, а саме витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази, а саме: договір про надання правової допомоги від 29.12.2023 року, додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року від 27.12.2024 року, акт про отримання правової допомоги від 20.05.2025 року; платіжна інструкція №38601 від 20.04.2025 року; рахунок №20.05.2025-22 від 20.05.2025 року, є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу з іншої сторони, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу у сумі 3630.90 грн. (співвідношення до 34,58% задоволених позовних вимог), оскільки саме цей розмір є достатнім та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14.11.2018 року у справі №753/15687/15. Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підставі вище викладеного та

Outcome: partial