Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~У травні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Подільського (Ленінського) районного суду міста Полтави з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно, в якому прохав витребувати з незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частку квартири [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , стягнути судові витрати. \~ \~ \~ \~Ухвалою Подільського (Ленінського) районного суду міста Полтави від 25 травня 2021 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано термін позивачу для усунення недоліків. \~ \~ \~ \~15 червня 2021 року позивачем виконано вимоги ухвали суду та подано уточнену позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на рухоме майно, в якому останній прохав витребувати з незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частку квартири [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , стягнути судові витрати. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 17 червня 2021 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. \~ \~ \~ \~В ході підготовчого провадження відповідачем [PERSON] 04 серпня 2021 року, подано відзив, в якому остання прохала відмовити в задоволенні позову [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно, в зв`язку зі сплином строків позовної давності \~ \~ \~ \~В свою чергу, 03 вересня 2021 року позивачем [PERSON] подано відповідь на відзив сторони відповідача у справі, в якому останній прохав задовольнити заявлені ним позовні вимоги, вказуючи про те, що спірна квартира була протиправно, поза його волею виведена із під дії закону, що регулює режим спільної сумісної власності подружжя, внаслідок чого були порушені його майнові права і завдано шкоди його цивільним інтересам. \~ \~ \~ \~В ході підготовчого провадження відповідач - [PERSON] надала письмові пояснення щодо позову [PERSON] , в якому прохала відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. Поряд з цим, стороною позивача у ході підготовчого провадження 10.11.2022 року, подано заяву про виклик свідків у справі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. \~ \~ \~ \~В ході підготовчого провадження позивачем [PERSON] подано заперечення на пояснення відповідача [PERSON] .. Ухвалою Подільського (Ленінського) районного суду міста Полтави від 11 січня 2022 року задоволено заяву [PERSON] про витребування доказів. \~ \~ \~ \~Витребувано з архіву Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області кримінальне провадження № 12018170040003730 порушене за ч.1 ст. 358 КК України, по факту підроблення офіційного документа заяви від імені [PERSON] на згоду на відчуження своєї частки в квартирі [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 11 січня 2022 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. Відповідно до ухвали суду від 08 червня 2022 року задоволено заяву [PERSON] про витребування доказів. \~ \~ \~ \~Витребувати з Полтавського відділення національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» завірену копію висновку експерта судово - почеркознавчої експертизи № 456/469 від 31.05.2019 року. Ухвалою суду від 13 серпня 2024 року залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Носову Ж.Б.. Витребувано у Приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Носової Ж.Б. нотаріально завірену копію договору дарування від 24 лютого 2015 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] .. На виконання вимог ухвали суду від 13 серпня 2024 року Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Носовою Ж.Б. надано відповідь про те, що надати оригінал договору дарування , посвідченого 24 лютого 2015 року за реєстровим №240 не має можливості, так як примірник договору, який зберігався в архіві приватного нотаріуса Носової Ж.Б. вилучено на підставі Ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 23.01.2019 року (справа №554/414/19, провадження № 1-кс/554/1298/2019) старшим слідчим Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області Петренко І.В.. В судовому засіданні від 13 серпня 2024 року позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. В дане судове засідання від 13 травня 2025 року позивач [PERSON] не з`явився, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] адвокат Бессарабов О.Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. \~ \~ \~ \~В судовому\~засіданні \~відповідачка [PERSON] \~та її\~представник -\~ адвокат\~Сириця Т.І.\~ позовні\~вимоги \~не визнали\~та прохали\~ відмовити\~в їх\~задоволенні,\~ застосувавши строки позовної давності до заявлених [PERSON] позовних вимог. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, але надала на адресу суду заяву, в якій прохала відмовити в задоволенні позовних вимог та проводити судовий розгляд справи у її відсутність. Третя особа\~ на\~стороні відповідача,\~яка не\~заявляє \~самостійних вимог\~щодо предмета\~спору:\~ Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Носова Ж.Б. не з`явилась, але надала на адресу суду заяву, в якій прохала проводити розгляд справи у її відсутність, при вирішенні позову покладалась на розсуд суду. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши сторін по справі, їх представників, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] є таким, що не підлягає до задоволення за наступних обставин. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносини. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. \~ \~ \~ \~Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що в 2008 році [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтведжується свідоцтвом про шлюб від 05.09.2008 року, серії [NUMBER] , виданим Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції (т. 1 а.с. 62). Так, з 2008 року сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11 травня 2016 року, що підтверджується копією рішення суду ( т. 1 а.с. 64). \~ \~ \~ \~Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 09.03.2016 року, позов [PERSON] до [PERSON] про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батьківство задоволено. \~ \~ \~ \~Виключено відомості про батьківство [PERSON] , [INFO] , з актового запису № 535 від 25.12.2015 року, вчиненого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, про реєстрацію народження [PERSON] , який народився [INFO] в м. Полтаві (т. 1 а.с.65-66). 18 грудня 2012 року, відповідно до свідоцтва про зміну імені , виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області від 18.12.2012 року, серія [NUMBER] , [PERSON] , 04.04.1981 року змінив прізвище, ім`я, по-батькові на [PERSON] (т. 1 а.с.63). В позові позивачем [PERSON] вказувалось про те, що за час перебування у шлюбі сторонами була придбана квартира [ADDRESS] , яка складається з : 1) коридору площею 9,8 кв.м.; 2) вбиральні площею 14, кв.м.; 3) ванної кімнати площею 4,2 кв.м.; 4) 1-а кімнати площею 14,3 кв.м.; 5) кухні площею -14,3 кв.м.; 6) 2-а кімната площею 23,2 кв.м.; 7) балкон 1 площею 2,3 кв.м.; 8) балкон 3 площею 1,8 кв.м.; 9 ) балкон 3 площею 1,8 кв.м., всього площею 73,1 кв.м. \~ \~ \~ \~ Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 14 вересня 2011 року, позов [PERSON] до ТзДВ «Полтавтрансбуд», третя особа по справі: ТОВ «Компанія з управління активами «Полтавтрансбуд» про визнання права власності задоволено. Зобов`язано ТЗДВ «Полтавтрансбуд» в рахунок повного погашення боргових зобов`язань за заставною серії АА № 000100 від 03.02.2010 року передано [PERSON] заставлене майно. \~ \~ \~ \~ Визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , а саме: 1) коридор площею 9,8 кв.м., 2) вбиральня площею 1,4 кв.м., 3) ванна кімната площею 4,2 кв.м., 4) 1-а кімната площею -14,3 кв.м., 5) кухня площею 14,3 кв.м., 6) 2-а кімната площею - 23,2 кв.м., балкон І площею 2,3 кв.м., балкон ІІ площею 1,8 кв.м., балкон ІІІ площею 1,8 кв.м., всього по квартирі [ADDRESS] площа 73,1 кв.м. ( т.1 а.с.11). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на підставі рішення суду від 14 вересня 2011 року (т. 1 а.с.2-13). В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем [PERSON] вказувалось про те, що оскільки вказане майно було придбано у період перебування у шлюбі з відповідачем [PERSON] , та за спільні кошти подружжя, так як подружжя отримало дохід та мало на меті від отриманих коштів придбати власне житло, тому на думку сторони позивача дане майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та належить подружжю в рівних частинах. \~ \~ \~ \~ В обгрунтування позовних вимог позивачем вказувалось про те, що 24 лютого 2015 року [PERSON] подарувала спірну квартиру своїй матері [PERSON] , на думку позивача, використовуючи підроблену заяву від імені позивача [PERSON] на відчуження спірної квартири від 11.02.2015 року, на підставі договору №33 від 24.02.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Носовою Ж.Б.. Так, 04 березня 2015 року [PERSON] повторно подарувала спірну квартиру своїй донці [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Удовіченко М.Ю.. \~ \~ \~ \~На думку позивача, у такий спосіб штучно і протиправно відповідач [PERSON] позбавила його права спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , так як у випадку поділу майна подружжя, дана квартира не підпадала під розподіл у зв`язку з тим, що була подарована відповідачці, на підставі ст. 75 СК України. Стороною позивача вказувалось про те, що лише у липні 2018 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Носової Ж.Б. з заявою про надання йому копії заяви від його імені, яка зареєстрована у реєстрі від 11.02.2015 року за № 169, в свою чергу стверджуючи в ході судового розгляду про те, що вказану заяву він від свого імені не складав та її не підписував, так як не був присутнім у нотаріуса з даного приводу. З цих підстав [PERSON] 14.11.2018 року, було подано, заяву до СВ Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області , на підставі якої було відкрито кримінальне провадження № 12018170040003730 за ч.1 ст. 358 КК України. Зважаючи на те, що відповідно до судово почеркознавчої експертизи, яка була проведена у рамках вказаного кримінального провадження, складено висновок експерта № 456/659 від 31.05.2019 року, яким визначено, що підпис та рукописний текст на заяві від 11.02.2015 року були зроблені не [PERSON] , а іншою особою, тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом за захистом, на його думку, порушеного права власності. Даний факт в частині того, що [PERSON] не було відомо про укладення договору дарування від 24 лютого 2015 року спірної квартири та не складання ним 11 лютого 2015 року заяви згоди на укладення [PERSON] договору дарування вказаної квартири, сторона відповідача заперечувала, вказуючи про те, що позивачу [PERSON] було достеменно відомо про те, що 24 лютого 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування, який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Носовою Ж.Б.. При цьому, позивачем [PERSON] за декілька днів до укладення договору дарування у приватного нотаріуса було складено заяву - згоду на укладення [PERSON] договору дарування на умовах [PERSON] та за її розсудом. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 24 лютого 2015 року, укладеного між [PERSON] , [INFO] , що діяла зі згоди чоловіка [PERSON] , на підставі заяви, справжність підпису на якій засвідчено 11.02.2015 року, приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Носовою Ж.Б., за реєстровим № 169 та [PERSON] , [INFO] , де [PERSON] подарувала , а [PERSON] , прийняла в дар квартиру [ADDRESS] , житловою площею 37,5 кв.м., загальною площею 73,1 кв.м.. \~ \~ \~ \~Відповідно до вказаного договору дана квартира на момент укладення правочину належала [PERSON] , на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 14.09.2011 року Ленінського районного суду м. Полтави, право власності зареєстроване 20.10.2011 року Приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» в книзі: 155 номер запису : 21434, реєстраційний номер 581925953101, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 34062654 від 24.02.2015 року, виданого 24.02.2015 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Носовою Ж.Б. ( т. 1 а.с.19-21). \~ \~ \~ \~ В ході укладення договору дарування, сторонами вказаного правочину [PERSON] та [PERSON] було надано на ім`я Приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ряд заяв, наступного змісту: - заяву від 24 лютого 2015 року, в якій [PERSON] було повідомлено нотаріуса, що квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю з чоловіком [PERSON] , так як набута нею за час перебування у зареєстрованому шлюбі за спільні кошти. Реконструкція та будь-які самочинні переобладнання і перепланування квартири не здійснювалися, технічні характеристики квартири відповідають даним технічного паспорту. В заяві повідомлено про відсутність малолітніх та неповнолітніх дітей, недієздатних та обмежено дієздатних осіб, які б мали право користування вищевказаною квартирою, та особисто [PERSON] таких дітей не має. Вказане майно [PERSON] дарує матері [PERSON] ( т.1 а.с.67); - заяву від 24 лютого 2015 року, в якій [PERSON] повідомлено нотаріуса про те, що квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю [PERSON] та її чоловіка [PERSON] , так як набута під час перебування в зареєстрованому шлюбі за спільні кошти. Реконструкція та будь-які самочинні переобладнання та перепланування квартири не здійснювалися, технічні характеристики квартири відповідають даним технічного паспорта . Підтвердження про відсутність малолітніх чи неповнолітніх дітей, недієздатних чи обмежено дієздатних осіб, які б мали право власності або право користування вищевказаною квартирою та особисто вона таких дітей не має, ознайомлена. Вказане майно прийнято в дар ( Т. 1 а.с.68). Так, в ході підготовчого судового розгляду, судом, у порядку ст. 84 ЦПК України, витребувано докази, а саме інформацію щодо стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12018170040003730 від 14.11.2018 року, за ч. 1 ст. 358 КК України по факту підроблення офіційного документа - заяви від імені [PERSON] .. На запит суду Т.в.о. начальника СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Сторчеус Віктором 12.11.2021 року за вих. № Б-1387/115/101/02 надано відповідь про те, що кримінальне провадження № 12018170040003730 від 14.11.2018 року за ч.1 ст. 358 КК України закрито за ч.1 ст. 284 КК України та вказане провадження перебуває на зберіганні в архіві Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою м. Полтава вул. Сковороди, 2Б ( т. 1 а.с.160). \~\~\~ \~\~\~Так,\~у порядку\~ст.\~84\~ЦПК України,\~судом ухвалою\~суду від\~11\~січня 2022\~року витребувано з архіву Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області кримінальне провадження № 12018170040003730 від 14.11.2018 року порушеного за ч. 1 ст. 358 КК України по факту підроблення офіційного документа - заяви від імені [PERSON] на згоду відчуження своєї частки в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до відповіді Полтавського районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області від 02.02.2022 року № 1064/115/101/02-2022, на виконання вимог ухвали суду зазначено, що досудове слідство у даному кримінальному провадженні здійснювалось слідчим Петренком І.В., який був переведений до іншого підрозділу Національної поліції та \~матеріали \~провадження до\~архіву \~не передавав ( т. 1 а.с.197). \~ \~ \~ \~ В ході підготовчого судового розгляду, судом за клопотанням сторони позивача вживались заходи щодо витребування доказів, а саме з Полтавського відділення національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» витребовувалась належним чином завірена копія висновку судово почеркознавчої експертизи № 456/469 від 31.05.2019 року, яка призначалась у рамках вище вказаного кримінального провадження. На виконання вимог ухвали суду від 08 червня 2022 року про витребування доказів у порядку ст. 84 ЦПК України, 31 серпня 2022 року направлено завірену копію висновку експерта № 456/659 від 31.05.2019 року, судово почеркознавчої експертизи за матеріалами кримінального провадження № 12018170040003730, відповідно до якого: Підпис від імені [PERSON] у графів «ПІДПИС:____» Заяви від 11.02.2015 року, складений від імені [PERSON] на користь [PERSON] та зареєстрованій в реєстрі приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Носовою Ж.Б. за № 169, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Рукописний запис « [PERSON] » у графі «ПІДПИС___» Заяви від 11.02.2015 року, складений від імені [PERSON] на користь [PERSON] та зареєстрований в реєстрі приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Носовою Ж.Б. за № 169, виконаний не [PERSON] , а іншою особою ( т. 2 а.с.1-6). \~ \~ \~ \~ Таким чином, з огляду на наведені вище факти, суд констатує, про суперечливий характер інформації, наданої Полтавським районним управлінням поліції ГУ НП в Полтавській області, щодо матеріалів кримінального провадження № 12018170040003730 від 14.11.2018 року, порушеного за заявою саме позивача [PERSON] , оскільки на запит суду про надання інформації щодо стадії досудового розслідування даного кримінального провадження, однією і тією ж посадовою особою Полтавського районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області надається інформація суперечливого характеру. Так, у листі датованому від 12 листопада 2021 року, підтверджено факт наявності кримінального провадження та зазначено інформацію стверджувального характеру, що дане провадження закрито та зберігається в архіві у відділенні поліції. Тоді, як вже на виконання ухвали суду від 11 січня 2022 року про витребування доказів у справі, де судом попереджено про наслідки невиконання ухвали суду щодо неможливості надання доказів, які витребуються судом, 02\~лютого 2022\~ року повідомлено, що матеріали кримінального\~провадження слідчим\~ \~ [PERSON] ,\~ яким\~здійснювалось досудове\~розслідування у\~даному кримінальному\~провадженні до\~архіву \~не передавалось\~та встановити\~місцезнаходження даного\~кримінального \~ провадження\~ \~не представилось\~ за\~можливе ( т. 1 а.с.160, 197). Суд звертає увагу на те, що про витребування вказаної інформації клопотала саме сторона позивача у справі, вказуючи про те, що вказані докази є ключовими, так як підтверджують факт позбавлення відповідачем [PERSON] позивача [PERSON] права на частку у власності на спірну квартиру, при цьому, в ході судового розгляду справи матеріали кримінального провадження відділом поліції не були направлені на адресу суду та більше того, встановити судом їх місцезнаходження не представилось за можливе. \~ \~ \~ \~ З огляду на встановлені вище факти, суд приходить до висновку про невідповідність тверджень сторони позивача дійсним обставинам справи, а саме по собі твердження представника позивача адвоката Бессарабова О.Б. про наявність експертного висновку № 456/659 від 31.05.2019 року, складеного у рамках кримінального провадження № 12018170040003730 від 14.11.2018 року, яким встановлено, що підпис на заяві згоді та рукописний текст складений у Приватного нотаріуса Носової Ж.Б. від 11.02.2015 року, виконаний не [PERSON] , а іншою особою, не визнається судом, як беззаперечний та достатній доказ, оскільки стороною позивача не надано оригіналу такого висновку та, більше того, місцезнаходження кримінального провадження в рамках якого було проведено дане експертне дослідження, за повідомлення відділу поліції наразі є невідомим. Крім того, в ході судового розгляду даної справи стороною позивача не порушувалось питання щодо проведення експертного дослідження, а саме судової почеркознавчої експертизи в рамках даної цивільної справи з метою підтвердження обставин викладених у позові. \~ \~ \~ \~Більше того, позивачем не надно судового рішення (вироку) про встановлення саме в судовому порядку факту підробки вказаного документа - заяви - згоди [PERSON] , що б і надавало право останньому звернення до суду саме з даними позовними вимогами. \~ \~ \~ \~А відтак, з огляду на відсутність судового рішення, яким встановлено факт підроби вказаного документа, дані позовні вимоги позивача [PERSON] є безпідставними та необгрунтованими. \~ \~ \~ \~Разом з цим, експертний висновок отриманий в рамках кримінального провадження, яке не було передано до суду для розгляду та в якому не було встановлено в судовому порядку факту підробки документу, не може вважатися надежним і допустимим доказом для задоволення позовних вимог позивача у даній справі. \~ \~ \~ \~В свою чергу, суд констатує, що стороною позивача в позові від 19 травня 2021 року та при поданні уточнених позовних вимог від 15 червня 2021 року та відповіді на відзив відповідача у справі [PERSON] від 03 вересня 2021 року, взагалі не вказувалось про наявність\~ \~ нотаріально\~посвідченого договору\~ про\~поділ \~спільного майна\~ колишнього\~подружжя від\~28\~вересня 2017\~ року,\~ укладеного\~між [PERSON] \~та [PERSON] .. Так, відповідно до договору про поділ спільного майна колишнього подружжя від 28 вересня 2017 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , який був нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Шимкою О.М., склали цей договір про поділ майна, придбаного, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Центральним відділом РАЦС Полтавського МУЮ від 05.09.2008 року , а/з № 1102, складено цей договір про таке: В період зареєстрованого шлюбу колишнім подружжям [PERSON] , [PERSON] було придбане у спільну сумісну власність інша квартира житловою площею 21,2 кв.м., загальною площею 48,5 кв.м, яка знаходиться у [ADDRESS] . Право власності на квартиру зареєстроване за [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим державним реєстратором Візір Т.О. реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції в Полтавській області від 28.02.2014 року, індексний номер 1843744, зареєстрованим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.02.2014 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 303837253101, номер запису про право власності 4834606. Сторони домовились, що їхні частки у справі спільної власності на квартиру є чоловікові 9/10 частки [PERSON] , дружині - 1/10 частка [PERSON] . У зв`язку з вищевикладеним визначення часток у праві спільної власності на вказану квартиру - право спільної сумісної власності на квартиру припиняється, а натомість співвласники набувають право спільної часткової власності на вказану квартиру таким чином: 9/10 частко - [PERSON] , 1/10 частка [PERSON] . Сторони засвідчили, про те, що між ними не укладався шлюбний договір, а також, що до цього часу вищевказане майно нікому не продане, не подароване, не відчужене іншим способом, не передане в заставу (іпотеку), в спорі та під арештом (забороною) не перебуває, щодо цього майна відсутні будь-які права третіх осіб, недієздатні або обмежено дієздатні особи не мають права користування квартирою, яка є предметом цього договору. Відповідно до п. 8 вказаного договору сторони у присутності нотаріуса підтверджують, що на час посвідчення Договору вони не визнавалися обмежено недієздатними та недієздатними, що Договір укладається на взаємовигідних умовах, за відсутності примусу як будь-кого із Сторін, так і з боку третіх осіб, а також збігу будь-яких важких обставин, а також те, що вони отримали у нотаріуса всі роз`яснення стосовно укладеного договору і ніяких зауважень, доповнень до цього Договору не мали. Цей договір сторонами підписано добровільно, при здоровому розумі, ясній пам`яті, відповідає їх дійсним намірам і не носить характеру фіктивного та удаваного, а також не є зловмисним ( т. 1 а.с.83-84). \~ \~ \~ \~Таким чином, подружжям в 2017 році вже після складення [PERSON] спірної заяви згоди, в добровільному порядку було вирішено питання щодо розподілу спільного майна пождружжя набутого під час шлюбу. Відповідно до\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно частин 1, 3\~\~статті 61 СК України\~об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно\~ст. 368 ЦК України\~\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Згідно зі\~ст. 65 СК України\~дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Наведеними нормами права передбачено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя. У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не можна вважати безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. Застосовуючи норму\~ст. 60 СК України\~та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні кошти або спільна праця подружжя. Презумпція спільності права власності на майно набуте подружжям у шлюбі, може бути спростована одним із подружжя, на якого і покладається тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції. Статтею 68 СК України\~передбачено,\~що\~розірвання\~шлюбу не\~припиняє\~права\~спільної сумісної\~власності\~на\~майно,\~набуте\~за\~час шлюбу.\~Розпоряджання\~майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до\~ЦК України. Правилами\~ст. 70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у\~ст. 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.1, 2\~ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч.2\~ст. 364 ЦК України). Отже,\~ст. 60 СК України\~та\~ст. 368 ЦК України\~ вказують про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один з подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Викладене узгоджується з правовими позиціями, висловленими у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17. Згідно з ч.1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1\~ст. 80 ЦПК України). Згідно ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.\~12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно ч. 1\~ст. 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Outcome: dismissed