Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 21.04.2008 між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитно-заставний договір № ОD12АЕ000081478. За умовами договору банк надав останньому грошові кошти у розмірі 16\~152,45 дол. США на строк до 19.04.2013 зі сплатою за користування ним 13,08 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Виконання зобов`язань за договором забезпечено договором поруки від 21.04.2008 між [PERSON] \~ та ПАТ КБ «ПриватБанк». Окрім того, 25.04.2008 між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладений договір поруки, за яким [PERSON] зобов`язався відповідати перед банком за належне виконання [PERSON] зобов`язання за договором №ОD12АЕ000081478. Банк виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі, встановленому договором. Зобов`язання за кредитно-заставним договором не виконані як позичальником, так і поручителями. Станом на 13.03.2015 заборгованість перед банком 34\~083,06 дол. США. Спірні кошти банк просив стягнути з поручителя [PERSON] . Окрім задоволення позовних вимог банк вважав можливим присудження судового збору в розмірі 3\~654 гривень. Позивач змінив назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» (довідка АТ КБ «Приват Банк» від 07.07.2018). В порядку ч. 2 ст. 5 Закону України «Про Акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Позивач в процесі розгляду справи позов підтримав. Відповідач позов не визнав. Свої заперечення відповідач обґрунтував тим, що в супереч п. 4 договору поруки від 25.04.2008 позовними вимогами позивач безпідставно поєднав в особі відповідача як основного позичальника, так і поручителя. Окрім того, відповідач не погодився з розрахунком заборгованості в частині розміру пені. Відповідач також вважав, що оскільки банк 01.12.2011 звертався до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до позичальника [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, банк використав своє право дострокового стягнення заборгованість, в зв`язку з чим з 01.12.2011 позивач позбавлений права нараховувати відсотків та пені. Позивач в судове засідання не з`явився. Представник відповідача доводи відзиву підтримав. З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 21.04.2008 між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитно-заставний договір № ОD12АЕ000081478. За умовами договору банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 16\~152,45 дол. США. [PERSON] зобов`язався здійснювати щомісячне погашення кредиту в строк до 19.04.2013. В процесі розгляду справи найменування банку змінено на АТ КБ «Приват Банк» (довідка від 07.07.2018 в загальному доступі). [PERSON] з умовами договору ознайомлений, грошові кошти за договором фактично отримав, що підтверджується його підписом у договорі. Договір не оспорений. За договором погашення заборгованості здійснюється кожного місяця шляхом сплати\~ щомісячних платежів для погашення заборгованості, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди. Договором сторони обумовили, що погашення заборгованості має бути здійснено не пізніше ніж до 19.04.2013. За розділом 14 спірного договору у разу порушень зобов`язань позичальник сплачує штраф, неустойку. П. 17.9 договору визначений предмет застави: автомобіль марки Nissan Maxima, 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Виконання зобов`язань за договором забезпечено договором поруки від 21.04.2008 між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк». Ухвалою суду від 05.07.2016 провадження у справі у відношенні [PERSON] \~ в порядку ст. 205 ЦПК України закрито. Ухвала набрала законної сили. Окрім того, 25.04.2008 між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладений договір поруки, за яким [PERSON] зобов`язався відповідати перед банком за належне виконання [PERSON] зобов`язання за договором №ОD12АЕ000081478. П. 2 договору поруки визначено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи оплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування шкоди. У випадку невиконання боржником зобов`язання за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні відповідачі (п.4 договору поруки). У випадках невиконання поручителем зобов`язання боржника за кредитним договором протягом 5 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги кредитора, зазначеної в п. 5 Договору, поручитель сплачує на користь кредитора пеню у розмірі 0,15% в день, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який сплачується пеня, за кожний календарний день прострочки. Пеня сплачується в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати (розмір пені згідно із розрахунком становить 468\~474 грн. 114 коп.) Сплата пені не звільняє поручителя від виконання зобов`язання за цим договором. 01.04.2015 [PERSON] банком направлено повідомлення № 30.1.0.0/2-685 з вимогою про повернення кредитних коштів в повному обсязі, а також про сплату відсотків та штрафних санкції Направлення підтверджується реєстром згрупованих поштових відправлень № 1539. Договір поруки [PERSON] підписаний, не оспорений. Відповідно до ч. 1 ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, установлених договором або законом, зокрема в разі неподільності предмета зобов`язання. Наслідки солідарного обов`язку боржників передбачені статтею 543 ЦК України, основний з яких зазначено в ч. 1 цієї статті, а саме: у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Крім того, ЦК України передбачає і гарантії для боржника, який виконав солідарний обов`язок, на зворотну вимогу. Тому з огляду на солідарний обов`язок боржника за основним зобов`язанням і поручителя кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо. Такі вимоги закону узгоджуються із позицією ВС, зокрема, постанова ВП ВС від 01.09.2020, справа № 198/305/15. За п. 12 договору поруки порука припиняється після спливу п`яти років з дня настання строку повернення кредиту за кредитному договору. Відповідач в порушення умов договору поруки взятих на себе зобов`язань в досудовому порядку не виконав. Станом заборгованість за кредитно-заставним договором №ОD12АЕ000081478 від 21.04.2008 становить 34\~083,06\~ дол. США, яка складається із наступного : -7\~850,86 дол. США., - заборгованість за кредитом; - 2\~467, 43 дол. США., - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 452, 17 дол. США., - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 21\~678, 58 дол. США.,- пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; - 11,57 дол. США., - штраф (фіксована частина); -1\~622, 45 дол. США., - штраф (процентна складова). Розрахунок відповідачем не спростований. Посилання останнього на протиправне перевищення суми пені суми тілу кредиту спростовується п. 9 Договору поруки від 25.04.2008. Ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.01.2012 (справа № 2-5378/11), якою суд повернув позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанку» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави позивачу та ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.01.2014 (справа № 495/10278/13), якою суд повернув ПАТ Комерційний Банк «ПриватБанк» його позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості без вирішення спорів по суті не позбавляє банк звернення до суду 18.05.2025 із даним позов в частин нарахування відсотків та пені. Докази реалізації предмета застави на виконання основного договору відповідачем суду не надані. Враховуючи, що згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має бути виконане відповідачем належним чином відповідно до договору та актів цивільного законодавства, заборгованість по кредитному зобов`язанню підлягає стягненню з відповідача в розмірі згідно заявлених позовних вимог. Стягнення боргу в валюті зобов`язання в даному випадку не суперечить закону та є ефективним способом захисту прав позивача (Велика Палата ВС, справа № 373/2054/16), відповідає змісту відповідного права позивача, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам, реально відновлює суб`єктивне право, яке порушене, відповідає цілям судочинства, не суперечить принципу верховенства права. Судовий збір підлягає присудженню на користь банку в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved