Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

26.04.2024 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, згідно прохальної частини якої просить суд: стягнути з позивача на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит №4051008 від 20.10.2021 року у розмірі 30708,00 грн; понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн.; понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №4051008 та відповідачем отримано кредит у розмірі 4800,00 грн. Станом на день подачі позову строк надання грошових коштів за договором наступив, але відповідачка не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування кредитом не сплачує. 13.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №13-01/2022-79, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №4051008 від 20.10.2021 року, що було укладено з відповідачкою. У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором про споживчий кредит, який було укладено з відповідачкою. Тобто, позивача наділено правом грошової вимоги до відповідачки. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягнення з позичальника станом на 10.01.2023 року становить 30708,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту)\~4800,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги\~25380,00 грн.; заборгованість за комісіями\~528,00 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.05.2024 року відкрито загальне позовне провадження. Відповідачкою було подано відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити Позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції вказувала, що між нею та ТОВ «МІЛОАН» було укладено Договір про споживчий кредит№4051008. 13.01.2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 13-01/2022-79, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитним договором №4051008 та 10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення прав вимоги №10-01/2023. При цьому її про це не було повідомлено письмово. Вказувала що згідно Договору № 4051008, ТОВ «МІЛОАН» надало їй грошові кошти у сумі 4800,00 грн. строком на 15 днів, тобто до 04.11.2021, та графіком платежів визначило відсотки в розмірі 6228 грн. станом на 04.11.2021 року. Зазначала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Вважає, що Позивач неправомірно нараховував проценти за користування кредитом з 05.11.2021 року, оскільки умовами договору сторони погодили строк його дії тому нарахування відсотків поза межами дії строку договору суперечить чинному законодавству, а також матеріали справи не містять доказів погодженого продовження ТОВ «МІЛОАН» та нею строку повернення кредиту. Жодні додаткові угод між сторонами договору не укладалися, а тому ТОВ «МІЛОАН» мало право на нарахував відсотків за користування кредитом лише по 04 листопада 2021 року, тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по несплаченим процентам за користування грошовими коштами не підлягають задоволенню. Також вказувала, що розмір витрат на правничу допомогу є надмірним. 23.12.2024 року представником Позивача [PERSON] подано відповідь на відзив. Зазначала, що Відповідач не заперечує факт укладення кредитного договору, видачі коштів та наявності заборгованості, проте частково не погоджується з нарахованими відсотками та розміром витрат на правничу допомогу. У розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Вказувала, що продовженя користування кредитними коштами Позичальником після спливу строку кредитування, визначено згідно п. 1.3, п. 2.3.1.1, п. 2.3.1.2 Договору. Таким чином, сторонами погоджено, строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від Кредитора, ні від Позичальника. Сторони Договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору відповідач погодився на зазначені умови. Отже, ним було надано згоду на автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості. Таким чином, Кредитором нараховано заборгованість відповідно до умов укладеного договору. Прострочення зобов`язання та відповідальність за таке прострочення виникають у позичальника після дати завершення періоду, на який продовжено строк кредитування. При цьому, протягом періоду, на який пролонговано договір, позичальник має правомірно не сплачувати кредитору борг та таке користування коштами не вважається простроченням. Договір та його умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін. Більш того, Відповідач тривалий час здійснював погашення заборгованості, що свідчить про визнання умов договору позичальником. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу на користь Позивача вказували, що Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, Відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. При цьому, сторонами погоджено саме такі умови надання юридичної допомоги. Заперечення Відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Отже, такі твердження є припущеннями. В судовому засіданні представник позивача доводи позову підтримала, просила задовольнити в повному обсязі, просила врахувати позицію викладену в відповіді на відзив. В рамках правовідносин двічі відбулось відступлення права вимоги, сума заборгованості визначена на момент відступлення. В судовому засіданні відповідач та представник відповідача проти позову заперечували, просили в задоволенні позову відмовити, підтримали доводи викладені в поданому відзиву. Суд, вислухавши сторони, дослідивши доводи позивача, викладені у позові, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 20.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №4051008, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 4800,00 грн.. Кредит надається строком на 15 днів з 04.11.2021 року. Термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 04.11.2021 року. Комісія за надання кредиту 528,00 грн. Пунктами 1.5.1 встановлено розмір комісії; пунктами 1.5.2 визначені проценти за користування кредитом, а п. 1.6. визначено стандартну (базову) ставку за користування кредитом в розмірі 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.2.2 нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування. Пунктом 2.3. договору передбачені умови пролонгації, у т.ч. стандартної (п. 2.3.1.2), згідно із якими позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування до 60 днів, і протягом цього періоду нараховуються проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою в п. 1.6. договорів (5%). З урахуванням п. п. 4.1., 4.2. договорів, пролонгація обумовлює складання оновлених графіків платежів. Згідно із п. 4.2., у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості, кредитодавець починаючи з наступного дня після закінчення строку кредитування з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою , передбаченою в п. 1.6. договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ч. 2\~ст. 625 ЦК України. Згідно з п. 6.1 кредитних договорів, договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан». Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект кредитних договорів або інформація з посиланням на них є пропозицією ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Мілоан» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником ТОВ «Мілоан» через веб-сайт або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер 2277. Після укладення кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника (п. 6.2 кредитного договору). За змістом п. 6.3 кредитних договорів позичальник, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. правилами та графіком розрахунків) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору; не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього договору про які він не повідомив ТОВ «Мілоан» (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо); вся інформація надана ТОВ «Мілоан», в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; відповідає вимогам заявника, що встановлені розділом 2 правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору. Укладення ТОВ «Мілоан» кредитних договорів з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитних договорів, які підписані власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору). Кредитні договори прирівнюється до таких, що укладені у письмовій формі (п. 6.5 договору). Згідно п. 7.1 кредитні договори набувають чинності з моменту їх укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ними обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Відповідно до додатку №1 до кредитного договору №4051008 від 20.10.2021 заборгованість відповідача за вказаним договором мала бути сплачена 04.11.2021 року, в розмірі сума кредиту 4800 грн, 900,00 грн.\~проценти, 528,00 грн.\~комісія, всього 6228 гривень. Факт отримання кредитних коштів в сумі 4800,00 грн. відповідачем підтверджується платіжним дорученням №59171438 від 20.10.2021 року. Із графіком відповідач була ознайомлена. Матеріалами справи, зокрема, розрахунками, відомостями про щоденні нарахування та погашення підтверджується, а відповідачем визнається факт отримання кредитних коштів. Відповідач не заперечувала факт дійсності та укладення зазначених договорів. 13.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №13-01/2022-79, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» (первісний кредитор) відступило ТОВ «Вердикт Капітал» (новий кредитор) право грошової вимоги до позичальника, за договором про споживчий кредит №4051008 від 20.10.2021, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ "Коллект Центр" відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором про споживчий кредит №4051008 від 20.10.2021, що уклали ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . З наданих позивачем розрахунків вбачається, що станом на 10.01.2023 відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором №4051008 від 20.10.2021 в сумі розмірі 30708,00 грн, що складається з: заборгованості за тілом кредиту\~4800,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги\~15300,00 грн., заборгованість з комісії\~528,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками за кредитним договором 10080,000 грн. Суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до пункту 1 частини 2\~статті 11 ЦК України\~договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі статті\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до частини 1\~статті 638 ЦК України\~є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України\~встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до вимог частини 1\~статті 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із частиною 1\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з умов пунктів 1.3, 1.4. договору №4051008 від 20.10.2021, кредит надається строком на 15 днів з 20.10.2021 року, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом\~04.11.2021 року. Відповідно до п.2.3.1.2 кредитних договорів позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6. Договору, а саме 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п.2.3.2 п. б) розділ 2.3. Договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної (их) обставин (и) щодо якої невідомо настане вона (и) чи ні, відповідно до вимог ст. 212 ЦК України і яка полягає у продовженні користування кредитними коштами позичальником після спливу строку кредитування визначеного згідно з п.1.2., п.2.3.1.1., п. 2.3.1.2. Договору. Після настання визначених в підпунктах а), та б) цього пункту обставин, умови кредитного договору, зокрема строк кредитування, згідно п. 1.3., термін повернення кредиту і сплати винагород визначений п.1.4., змінюються пропорційно строку пролонгації. Нова дата платежу разом з актуальною сумою заборгованості відображаються кредитодавцем у оновленому графіку платежів, що за формою та змістом може відрізнятись від Додатку №1, і розміщується Кредитодавцем в особистому кабінеті позичальника, який уповноважує Кредитодавця на те оновлення та не потребують будь-якого іншого оформлення. В ході розгляду справи не було надано доказів складання та розміщення в кабінеті позичальника оновленого графіку платежів. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно зі статті 1050 ЦК України. П. 7.1. договорів, відповідно до якого права та обов`язки сторін, що ними обумовлені, виникають з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діють до повного виконання сторонами своїх зобов`язань не є підставою нарахування процентів за користування кредитом поза встановлений договорами строк кредитування, оскільки ці пункти договорів регулюють інші відносини та не визначають погоджений сторонами строк кредитування. Згідно частиною 1\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно частини 2\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Враховуючи наведене, суд вважає обґрунтованим нарахування відсотків за користування кредитом у відповідності до погоджених графіків платежів (Додаток №1 до договорів) та за п. 2.3.1.2. договору з урахуванням пролонгації на 60 днів після спливу раніше визначеного строку кредитування, тобто з 05.11.2021 до 03.01.2022 року , відповідно до кількості днів та базову стандартну ставку в 5%, розмір відсотків буде складати 18684,00 грн. (6228 грн х 5%х60 днів), що разом із сумою тіла кредиту та комісією становитиме 24912,00 грн.(18684,00 грн +6228 грн). Також, суд вважає, що позивач набув право вимоги до відповідача враховуючи укладені договори відступлення права вимоги. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України, статті 514 ЦК України). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно із частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 1080\~ЦК України\~договір факторингу\~є дійсним\~незалежно від\~наявності домовленості\~між клієнтом\~та боржником\~про заборону\~відступлення права\~грошової вимоги\~або його\~обмеження.\~У цьому\~разі клієнт\~не звільняється\~від зобов`язання\~або відповідальності\~перед боржником\~у зв`язку\~із порушенням\~клієнтом умови\~про заборону\~або обмеження\~відступлення права\~грошової вимоги. \~ \~ \~ \~Тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним (постанова Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 2-2035/11 (провадження № 61-2449св18)). Даних про сплату боргу первісному кредитору відповідачем суду не надавалось. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення суми підлягають частковому задоволенню у сумі 24912,00 грн. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до\~статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Позивачем при поданні позову понесено судові витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 3 028,00 грн. а також сплачено витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. Відповідно до частини 1, 2\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано: договір про надання правової допомоги №07-06/2024 від 07.06.2024; платіжну інструкцію №0440600000 від 11.06.2024 року; прас-лист АО «Лігал Ассістанс» затверджений Рішенням Загальних зборів №01-11/2023 р. від 01.11.2023 року; заявку на надання юридичної допомоги №650 від 07.06.2024 року; витяг з акту №1 про надання юридичної допомоги від 10.06.2024 року. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. За правилами\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволеної суми позову. Позивачем заявлено позовні вимоги на суму 30708 гривень, судом встановлено наявність підстав для задоволення позову на суму 24912,00 грн., тобто з урахуванням наведеного, з відповідачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 2456,47 грн, пропорційно задоволеним вимогам (24912,00х3028/30708) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7300,00 грн (24912,00х9000/30708).

Outcome: partial