Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~В провадженні Пересипського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до АТ «Одесагаз» про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просила: -визнати дії АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОДЕСАГАЗ» щодо проведення донарахування за особовим рахунком № [NUMBER] об`єму природного газу за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ за акгом-розрахунком № 03689 від 21.03.2023 року в сумі 103 245 гривень 73 коп., а також нарахування оплати за проведення експертизи побутового лічильника газу в сумі 2 311 гривень 26 коп. незаконними. -Визнати неправомірним та скасувати Акт про порушення побутовим споживачем №03689 від 22.02.2023 року, складений представниками АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОДЕСАГАЗ» -Зобов`язати АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОДЕСАГАЗ» здійснити перерахунок нарахованої згідно Акту про порушення побутовим споживачем 03689 від 22.02.2023 року суми абоненту [PERSON] по особовому рахунку № [NUMBER] за фактичним показником лічильника типу Elster ВК G-4 заводський № 8314240 на момент його демонтажу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Позивачем АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ОДЕСАГАЗ» було укладено типовий договір (затверджений постановою Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2498 від 30.09.2015 року) розподілу природного газу. Позивачем сплачуються кошти за спожитий газ відповідно до показників встановленого газового лічильника. У пункті 1.1 даного Договору вказано, що договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. За умовами пункті 1.2 Договору його умови однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРМ. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку у встановленому порядку оператор ГРМ направляє споживач) інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 1.3 договору). За Договором розподілу Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п. 2.1 договору). У пункті 2.3 Договору зазначено, що при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України «При ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього договору та Кодексу газорозподільних систем. Облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем на межі балансової належності об`єкта Споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 5.1 договору). Пункт 7.2 Договору закріплює, що Оператор ГРМ має право перевіряти роботу комерційного вузла обліку (лічильника газу), у тому числі встановленого на об`єкті Споживача, у порядку, визначеному Кодексом газорозподільних систем. Так, у пункті 1.2 Типового договору розподілу природного газу прямо передбачено, що умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем. Тим самим, застосування правил Кодексу газорозподільних систем є умовою Типового договору розподілу природного газу, що не потребує дублювання його норм (процедур) у сам договір. Відповідно до пунктів 1-3 глави 5, Розділу XI Кодексу газорозподільних систем в редакції, яка діяла на час складання акта про порушення, у разі виявлення у споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ (Відповідача) складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. Однак, з акту про порушення № 03689 від 22.02.2023 року вбачається, що даний акт було складено на споживача [PERSON] , яка відмовилась від підпису у присутності вихователя прізвище якого не зазначено та який не є споживачем та не має жодних повноважень щодо представництва інтересів Позивачки. Також, в акті про порушення № 03689 від 22.02.2023 року було зазначено, що фото та відеозйомка додається до нього. Однак, Відповідачем такий доказ не було додано до акту, що підтверджується листом Відповідача від 01.03.2023 року №195, яким було направлено Позивачці вищезазначений акт про порушення без фото та відео фіксації. Таким чином, Відповідачем було порушено процедуру складання акту про порушення, передбаченого главою 5 розділу XI Кодексу, а саме акт про порушення було складено у присутності неповноважної особи та без зазначення прізвища цієї особи та без присутності споживача, без додання до акту фото- та відеозйомки, яка зазначена в акті. Крім того, позбавили Позивача права внести свої зауваження та заперечення до акту про порушення, як це передбачено Кодексом. Позивачка вказує, що відсутні належні докази посвідчення акту про порушення належним споживачем (саме Позивачем) та доказів роз`яснення співробітниками AT «Одесагаз» Позивачу права на внесення зауважень чи заперечень до акту про порушення, що в порушення п.2 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем особа працівниками AT «Одесагаз» не посвідчувалась, що свідчить про невиконання працівниками AT «Одесагаз» приписів пунктів 1-4 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, та дозволяє зробити висновок про те, що їй не роз`яснювалось право внести зауваження та заперечення до акту про порушення, що потягло за собою порушення права позивача на висловлення своєї позиції під час фіксацій порушення і свідчить про протиправність дій Відповідача, що стало підставою для звернення позивача до суду. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 28.08.2024 року відкрито загальне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 29.11.2024 року на 12 годин 30 хвилин. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 29.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 21.01.2025 року на 11 годин 45 хвилин. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Чорний Г.Г. підтримали позовні вимоги, просили суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. У судове засідання представник відповідача АТ «Одесагаз» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Представник відповідача АТ «Одесагаз» - Карась М.М. надав до суду відзив на позов, який міститься в матеріалах справи, позовні вимоги не визнає, вважає позов безпідставним, не обґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню. У зв`язку з викладеним, зі згоди позивача по справі, та її представника суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача та представника позивача по справі, вважає, що позов [PERSON] до АТ «Одесагаз» про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії є не обгрунтованим, є не доказаним, тому не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та Акціонерним Товариством «Одесагаз» було укладено типовий договір (затверджений постановою Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2498 від 30.09.2015 року) розподілу природного газу. Адресою надання послуг є Дитячий садочок за адресою м.Одеса, вул.Чубаївська 29, корп.31. За цією адресою проводилась позачергова повірка відповідно до п.10 розділу 10 Глави Х Кодексу ГРС, «Після проведення експертизи ЗВТ проводиться його позачергова повірка відповідно до Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів (далі Порядок проведення повірки №193...), затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 лютого 2016 року за № 278/28408». 22.02.2023 операторами ГРМ: Дзюбою С.А., [PERSON] , складено акт про порушення №03689 відповідно до якого за вказаною адресою виявлено несанкціоновано втручання в работу ЗВТ комерційного вузла обліку (лічільника газу) у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження на них пломб (арк.с7). Відповідно до протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу від 22.02.2023 р., лічильник Elster BK-G4 №8314240 з пломбою R18282218 направлено на експертизу (арк.8) Відповідно до Акту №63 експертизи ЗВТ та пломб від 01.03.2023 року, члени комісії провели експертизу лічильника газу типу Elster BK-G4, заводський номер №8314240, рік випуску лічильника газу 2015р., покази 16067 м.куб., який знято відповідно до протоколу від 27.02.2023 року. Перевірено пакувальний пакет, місця встановлення пломб та їх цілісність: на вхідному патрубку № R 30780804, вихідному № R30780840, пакунок № R30780758,відповідно до висновку комісії: - лічильник газу типу Elster BK-G4, заводський номер №8314240; несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: порушено цілісність заводського тавра на ЗВТ. Відбитки тавра встановленої пломби на ЗВТ не відповідають відбиткам тавра заводу виробника. На аверсі наявні подряпини. Проводиться відео-фіксація ( арк.сп.9). 21.03.2023 року постановлено рішення комісії № 2745, про задоволення акту про порушення. Суть порушення: п.п.3 п.1 Глави 2 Розділу XI Кодексу газорозподільних систем, а саме: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Дане порушення виявлено при обстеженні представниками СКПО 22.02.2023 року, та зафіксовано в акті про порушення № 03689 від 22.02.2023 року. Рішення комісії: Здійснити донарахування згідно акту- розрахунку у сумі 103\~245 гривень 73 копійок ( арк.сп.10). Відповідно до Акту розрахунку № 03689 від 21.03.2023 року згідно з Кодексом газорозподільних систем, комісія УЕГ м.Одеси АТ «Одесагаз» на підставі акта про порушення від 22.02.2023 року № 03689 на об`єкті споживача [PERSON] сума нарахувань складає у розмірі 103\~245 гривень 73 копійок ( арк.сп.11). Згідно п.п.5 п.5 глави 10 розділу Х Кодексу ГРС «Сторона, відповідальна за доставку ЗВТ та/або пломби, визначається за домовленістю сторін (в іншому разі - Оператором ГРМ). Сторона, відповідальна за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу, персонально відповідає за цілісність пломби, встановленої на пакеті (тарі).» Згідно п.6 глави 10 розділу Х Кодексу ГРС «Якщо при обстеженні пакувального пакета (тари) виявляється факт пошкодження пломби, встановленої на пакувальному пакеті (тарі), або пакувальний пакет з пломбою/ЗВТ не буде своєчасно доставлений відповідальною стороною на експертизу, а відповідальною стороною за його доставку на експертизу був визначений: споживач (суб`єкт ринку природного газу) - факт пошкодження пломби або недоставка на експертизу пакувального пакета має розглядатися як підтвердження фактів (підозр), визначених у протоколі, з відповідними наслідками, передбаченими цим Кодексом. Пунктами 1,4,5,6 глави 11 розділу X Кодексу ГРС передбачено, «Якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) ініційована позачергова чи експертна повірка комерційного ВОГ чи його складових, сторони мають виходити з вимог цієї глави. Після зняття ЗВТ в присутності сторін ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу (або в транспортну тару, що передбачена заводом виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ), який опломбовується пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером та за бажанням пломбою споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу). При цьому представник Оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ на позачергову чи експертну повірку (по одному екземпляру для кожної сторони), в якому чітко зазначає: найменування та адресу спеціально уповноваженого органу, де буде проводитись позачергова або експертна повірка ЗВТ; сторону, яка відповідає за доставку ЗВТ до спеціально уповноваженого органу. Позачергова або експертна повірка має бути проведена протягом не більше десяти робочих днів з дати складання протоколу про направлення на позачергову чи експертну повірку, або з дати отримання споживачем (суміжним суб`єктом ринку газу) листа Оператора ГРМ про проведення повірки (якщо ініціатором був Оператор ГРМ), або з дати отримання Оператором ГРМ заяви споживача (суміжного суб`єкта ринку газу), якщо ініціатором був споживач. Якщо при обстеженні пакувального пакета (тари) виявляється факт пошкодження пломби, встановленої на пакувальному пакеті (тарі), або пакувальний пакет із ЗВТ не був доставлений відповідальною стороною на повірку протягом трьох робочих днів, а відповідальною стороною за його доставку на повірку було визначено: споживача (суб`єкта ринку природного газу), - факт пошкодження пломби або не доставка на повірку пакувального пакета мають розглядатися як підтвердження фактів (підозр), визначених в протоколі, з відповідними наслідками, передбаченими цим Кодексом». Глава 1 Розділ І Кодексу ГРС «повірка лічильника газу встановлення придатності до застосування лічильника газу на підставі результатів контролю його метрологічних характеристик, що здійснюється в установленому законодавством порядку». Не надання хоча б одного з висновків, є підстава для застосування розділу XI Кодексу ГРС, в розумінні п.6 глави 10 розділу X та п.5 глави 11 розділу X Кодексу ГРС. Ненадання результатів метрологічного дослідження, позбавило АТ «Одесагаз» право зробити донарахування у разі визнання ЗВТ непридатним до подальшого застосування відповідно до Абзацу 6 пункту 6 глави 9 розділу X Кодексу ГРС, а саме «Якщо за результатами позачергової чи експертної повірки комерційного ВОГ (ЗВТ) буде підтверджена його невідповідність нормативним документам у сфері метрології та/або факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, у всіх випадках за відсутності дублюючого чи підмінного ВОГ (ЗВТ) або припинення газопостачання об`єм розподіленого в точці вимірювання природного газу за період порушення та відсутності комерційного ВОГ (ЗВТ) розраховується у порядку, визначеному розділом XI цього Кодексу, зі складанням акта про порушення». До порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, належать: відмова в доступі до об`єкта споживача, внаслідок чого представник Оператора ГРМ не здійснив контрольне зняття показань лічильника газу (ЗВТ) за їх наявності на об`єкті споживача; (пункт 2 глави 2 розділу XІ Кодексу). Доводи позовної заяви не спростовують рішення відповідача щодо застосування до споживача наслідків правопорушення. Враховуючи правову позицію ВСУ від 13.05.2015р у справі 6- 71цс15, а саме: «Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.... ». Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] не надала суду письмових доказів в обгрунтування позовних вимог. Також, суд вважає, що позивачка [PERSON] не довела суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст.263\~ЦПК\~України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Надаючи оцінку кожному окремому доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29). При таких обставинах позовні вимоги [PERSON] до АТ «Одесагаз» про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії задоволенню не підлягають. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, тому судовий збір слід покласти на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed