Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

24.03.2025 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги таким. [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 15.09.2017. Від шлюбу у сторін є спільний син [PERSON] [INFO] . Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 14.12.2017 із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина постановлено стягувати аліменти в твердій грошовій сумі по 1000 грн 00 коп. щомісячно, починаючи з 16.11.2017. За вказаним рішенням відкрито виконавче провадження ВП № 72760471 від 14.09.2023. 26.03.2024 за рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області було змінено спосіб стягнення аліментів, а саме в розмірі 1/4 від усіх видів заробітків (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до виповнення сином повноліття. Станом на 01.03.2025 розмір заборгованості по сплаті аліментів боржником [PERSON] становить 38329 грн 35 коп. За розрахунком неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів становить 62035 грн 08 коп., однак, в силу ст. 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) не більше 100 % розміру заборгованості. Позивач просить стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за весь час прострочення в розмірі 38329 грн 35 коп. 27.03.2025 ухвалою судді Віньковецького районного суду Хмельницької області у справі відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 23.04.2025. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Кукурудза Ю.М. у підготовче судове засідання не з`явилися, однак, 22.04.2025 представник позивача подала до суду заяву, у якій просила справу розглядати без їх участі та зазначила, що позов підтримують в повному обсязі, просять його задоволити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, був належно повідомлений про день, час та місце підготовчого судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 23.04.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.05.2025. 06.05.2025 розгляд справи відкладено на 28.05.2025\~у зв`язку із неявкою відповідача. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання 28.05.2025 не з`явились, але представник позивача надала до суду письмову заяву, у якій позовні вимоги підтримала та просила розгляд справи проводити за відсутності позивача та її представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання 28.05.2025 не з`явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Судом встановлено, що батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.09.2013 (а.п. 18). Згідно з рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області у справі № 670/290/17 від 15.09.2017 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 26.09.2017 (а.п. 14). Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження № 72760471 від 14.09.2023 за виконавчим листом № 670/885/17 від 28.12.2017 з [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі по 1000 грн 00 коп. щомісячно на утримання сина [PERSON] [INFO] починаючи з 16.11.2017 і до досягнення дитиною повноліття (а.п. 7-8). Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08.06.2021 [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , після укладення шлюбу змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.п. 17). Відповідно до рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області у справі № 670/791/23 від 25.03.2024 змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 14.12.2017 у справі № \~670/885/17, та з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти \~у розмірі 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25.04.2024 до досягнення сином повноліття. Рішення набрало законної сили 25.04.2024 (а.п. 11-13). Згідно з постановою про зміну (доповнення) реєстраційних даних виконавчого провадження № 72760471 від 17.11.2023 за виконавчим листом № 670/885/17 від 28.12.2017 з [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі по 1000 грн 00 коа. щомісячно на утримання сина [PERSON] , [INFO] починаючи з 16.11.2017 і до досягнення дитиною повноліття, змінено прізвище стягувача з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.п. 9-10). Згідно з довідкою Городоцько-Ярмолинецького відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 25.6-21/13895 від 20.03.2025 заборгованість [PERSON] згідно з виконавчим листом № 670/791/23 від 25.04.2024 у період з 25.04.2024 по 01.03.2025 становить 38329 грн 35 коп. (а.п. 19-20). Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, заборгованість [PERSON] за неустойкою (пенею) за прострочення сплати аліментів на момент звернення до суду становить 62035 грн 08 коп. (а.п. 21). Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (абзац другий частини другої статті 182 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказано, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 18.01.2021 в справі № 636/3546/17 (провадження № 61-19793св19), відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Відповідачем [PERSON] не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що заборгованість по аліментах утворилася з незалежних від нього причин. Натомість, тривалий характер невиконання аліментних зобов`язань свідчить про вину відповідача у несплаті аліментів. Як зазначено вище, згідно з розрахунком, проведеним позивачем, розмір неустойки (пені) за прострочення відповідачем сплати аліментів за період з 25.04.2024 по березень 2025 становить 62035 грн 08 коп. (а.п. 21). Однак відповідно до положень ст. 196 СК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в розмірі не більше 100 % заборгованості, тобто 38329 грн 35 коп., а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються такі судові витрати. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні цього позову до суду, то витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь Держави. На підставі cт. 141, 155, 180, 196 СК України,

Outcome: approved