Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

У грудні 2021 року ЖБК "Прогрес -3" звернулося у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, а також за спожиті комунальні послуги. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач [PERSON] є власником квартири у [ADDRESS] . Відповідач своєчасно і в повному обсязі не сплачує обов`язкові внески на утримання будинку та прибудинкової території, а також за спожиті комунальні послуги, у зв`язку з чим за період з 01.07.2017 по 01.11.2021 утворилася заборгованість у розмірі 29337 грн. Позивач зазначає, що відповідач не виконує встановлені Законами, правилами і статутом зобов`язання перед позивачем, чим порушує права усіх співвласників багатоквартирного будинку і членів кооперативу, а також ставить під загрозу збереження та нормальне функціонування житлового фонду усього будинку, а також утримання в належному стані прибудинкової території. За таких підстав, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ЖБК «Прогрес-3» заборгованість у розмірі 29337 грн по внескам на утримання будинку та прибудинкової території, а також за спожиті комунальні послуги, за період з 01.07.2017 по 01.11.2021 з урахуванням інфляційного нарахування у сумі 10 122 грн та 3 % річних у сумі 1679 грн, а всього 41128 грн 99 коп та судовий збір. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13.12.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що Житлово-будівельний кооператив «ПРОГРЕС-3» забезпечує утримання і експлуатацію багатоквартирного (житлового) буд. [ADDRESS] та утримує його прибудинкову територію на підставі відповідних договорів із безпосередніми виконавцями робіт та надавачами послуг, що підтверджується відповідною довідкою кооперативу від 01.12.2021та свідоцтвом про реєстрацію юридичної особи № [NUMBER] , які додаються до позову. Кооператив до початку 2021 року був колективним споживачем комунальних послуг у вигляді: постачання теплової енергії для гарячого водопостачання та опалення на підставі Договору №310678 від 01.04.2001 з Комунальним підприємством «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». [PERSON] є власником квартири у [ADDRESS] , на підставі договору купівлі - продажу від 01.12.2010 № 819, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Степаненко В.Д., що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 265868843. Позивач у позовній заяві зазначає, що у відповідача виникає обов`язок щомісяця оплачувати затверджені органами управління ЖБК «ПРОГРЕС-3» внески і платежі у рахунок покриття витрат на експлуатацію і ремонт будинку, за утримання його прибудинкової території, а також за спожиті комунальні послуги. Проте, відповідач не виконує обов`язкові рішення органів управління ЖБК «ПРОГРЕС-3»», чим ставить під загрозу збереження і нормальне функціонування житлового фонду усього багатоквартирного будинку, а також утримання в належному стані прибудинкової території. Оскільки відповідач не слачував свою частку обов?язкових внесків на утримання будинку та прибудинкової території та за спожите опалення, за період з 01.07.2017 по 01.11.2021 у нього утворилася заборгованість у розмірі 29 337 грн 62 коп. Частиною 1 статті 2 Закону № 1087-ІV встановлено, що кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об» єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 1087-ІV кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Частиною 1,2 статті 10 Закону № 2482-ХІІ визначено, що утримання приватизованих квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Власники квартир багатоквартирного будинку та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язанні брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Статтею 151 ЖК УРСР визначені обов`язки власника по забезпеченню схоронності житлового будинку (квартири): Громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язанні забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку при домову територію. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує, а згідно статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875- ІV споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, визначені договором або законом. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, якщо немає договору, відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що зазвичай ставляться. Частиною 1,2 статті 15 Закону 1087-ІV визначено, що вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить визначення розмір вступного і членського внесків та паїв. Пунктом 49 розділу VI статуту визначено, що органами управління житлово-будівельного кооперативу є загальні збори членів кооперативу (збори уповноважених) та правління кооперативу. Загальні збори житлово-будівельного кооперативу є вищим органом кооперативу. Відповідно до пункту 49 розділу VI статуту загальні збори: встановлюють розмір та строк внесення вступного внеску; встановлюють розмір пайових внесків та строк їх внесення встановлюють строк внесення внесків на капітальний ремонт жилого будинку: внесків на експлуатацію жилого будинку та утримання прибудинкової території, платню за комунальні послуги та приймають рішення про стягування з членів кооперативу пені за несвоєчасне їх внесення (в межах 0,2 % від суми платежу за кожен деньпрострочення). Згідно пункту 25 розділу IV внески на технічне обслуговування будинку і санітарне обслуговування допоміжних приміщень та прибудинкових територій здійснюються в розмірах, необхідних для покриття фактичних витрат кооперативу на ці потреби, пропорційно загальній площі квартир, займаних власниками. Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону N?417-VIII встановлено, що співвласники зобов?язані виконувати рішення зборів співласників. Частиною другою статті 12 Закону N?1087-IV встановлено, що основними обов?язками члена кооперативу є виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов?язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Згідно із пунктом 38 розділу V статуту член житлово-будівельного кооперативу зобов?язаний: виконувати вимоги його статуту та рішення загальних зборів членів кооперативу (зборів уповноважених); своєчасно вносити платежі на покриття витрат кооперативу по експлуатації, капітальному ремонту житлового будинку та утримання прибудинкової території, внески до спеціальних фондів та плату за комунальні послуги. Аналізуючи вищевикладене суд зазначає, що у відповідача, нарівні з іншими членами ЖБК «ПРОГРЕС-3» і співвласниками багатоквартирного (житлового) буд. N?13 корп. 1, що розташований по [ADDRESS] , був і є обов?язок щомісяця оплачувати свою частку затверджених органами управління позивача внесків і платежів у рахунок покриття витрат на експлуатацію і ремонт будинку, утримання прибудинкової території. Так, 25.05.2018 загальними зборами членів ЖБК «ПРОГРЕС-3» було прийнято рішення про затвердження тарифу на утримання багатоквартирного (житлового) будинку [ADDRESS] » у розмірі 5 грн/м загальної площі квартири для 1 поверху (квартири N?1, N?2), в розмірі 5,74 грн/м загальної площі квартири для 2 - 13 поверхів (квартири N? 3 - N?98), що підтверджується витягом з Протоколу N?1/18. 09 квітня 2014 року загальними зборами членів ЖБК «ПРОГРЕС-3» було прийнято рішення про затвердження додаткового платежу, який щомісячно вноситься мешканцями багатоквартирного (житлового) будинку [ADDRESS] » в розмірі 10 грн/міс, що підтверджується витягом з Протоколу N?3. Також 27.09.2018 загальними зборами членів ЖБК «ПРОГРЕС-3» прийнято рішення про встановлення розміру внесків на вивезення твердих побутових відходів в розмірі 15 грн щомісяця з одної особи, яка зареєстрована (мешкає) в квартирі, що підтверджується витягом з Протоколу N?1/18. Позивач посилається, що ЖБК «ПРОГРЕС-3» було колективним споживачем комунальних послуг, а саме: постачання теплової енергії для опалення на підставі відповідного договору із виробником і постачальником вказаних послуг. Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону N?2189-VII колективний споживач - юридична особа, що об?єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 1 Закону N?2189-VIII колективний договір про надання комунальних послуг - договір про надання комунальних послуг, як ій укладається з виконавцем комунальних послуг за рішенням співласників (на умовах, визначених у рішенні співвласників (об?єднання співласників багатоквартирного будинку) та с обов?язковим для виконання всіма співвласниками. Відповідно до частини 4 статті 14 Закону N?2189-VIII колективний договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем такої послуги особою, уповноваженою на це співвласниками, від імені та за рахунок усіх співласників багатоквартирного будинку. Колективний договір про надання комунальних послуг підписується на умовах, визначених у рішенні співвласників (уповноваженого органу управління об?єднання співвласників багатоквартирного будинку), та є обов?язковим для виконання всіма співвласниками. Пункт 1 частини 3 статті 7 Закону N?2189-VIII визначає, що колективний споживач має право укладати договір про надання комунальної послуги відповідно до статуту в інтересах споживачів, об?єднаних таким колективним споживачем. Отже, при колективному споживанні комунальних послуг облік споживання таких послуг відбувається в залежності від кількості спожитої споживачем комунальної послуги згідно показників індивідуального лічильника. Тарифи на централізоване опалення затверджувалися і затверджуються розпорядженнями Київської міської державної адміністрації, і станом на жовтень 2018 р., складали - 1354,78 грн за 1 Гкал згідно рішення Київської міської державної адміністрації №1294 від 23 липня 2018 року. Комунальне підприємство "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" згідно з постановою Київської міської державної адміністрації (КМДА) N? 2340 от 22.12.2018 встановило нові тарифи на централізоване опалення в Києві, які почали діяти з 1 січня 2019 року. Було встановлено тариф на централізоване опалення в розмірі 1654,41 грн. за 1 Гкал. Пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону N?2189-VIII встановлено, що індивідуальний споживач зобов?язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строкі, встановлені відповідними договорами. Проте, відповідач не сплачує позивачу обов?язкові внески на утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого має заборгованість по ним. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати встановлених ЖБК «Прогрес-3 » внесків і платежів, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати відповідні сплати. На підтвердження своїх доводів щодо заборгованості відповідача, позивач надав суду розрахунок заборгованості. З наданого розрахунку вбачається, що заборгованість за спожиті послуги з 01.07.2017 по 01.11.2021 складається з утримання будинку та прибудинкової території та за спожите опалення у розмірі 29 337, 62 грн. Відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості не надав. Оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми (01.07.2017 по 01.11.2021) і вважає за можливе покласти їх в основу рішення суду. З урахуванням наведеного та вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідачів заборгованість за період з 01.07.2017 по 01.11.2021 зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, а також спожите опалення у розмірі 29327 грн 62 коп., а також 10122, 22 грн інфляційних збитків та 1679 грн. 3 % річних. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір та витрати на правову допомогу. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно з п.1 ч.3ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1-3ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 1-3ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Як передбачено ч. 8ст.141ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті12,46,56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таку правову позицію щодо застосування норм права висловив Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц. На підтвердження понесених витрат представником позивача було надано договір про надання правової допомоги №Р/12102021/ХВ-86 від 12.10.2021, акт №ОУ-411 прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 25.11.2021, платіжне доручення №503 від 27.10.2021 про оплату за надання правової допомоги в сумі 4320,00 грн. Тому, суд вважає, що представником позивача надано необхідні докази про понесення судових витрат на правничу допомогу в розмірі 4320,00 грн. У зв?язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2270,00 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved