Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

Позивачка 14.02.2025 звернулась до суду з позовом до Одеської міської ради про визнання за нею права власностіна спадковемайно впорядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] на 1/6 частку земельної ділянки [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є спадкоємцем майна та прийняла спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити, оскільки нотаріус не видав їй свідоцтво про право на спадщину, змушена звернутися для захисту своїх прав в суд. Ухвалою суду 20.02.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження із викликом сторін та призначене підготовче судове засідання на 20.03.2025. У позовній заяві сторона позивача клопотала про витребування доказів: завіреної копії спадкової справи, заведеної після смерті батька позивачки [PERSON] . У підготовчому засіданні вказане клопотання задоволене, з Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі витребувану належим чином завірену копію спадкової справи. 15.04.2025 від Київського державної нотаріальної контори у місті Одесі надійшла витребувана копія спадкової справи. Ухвалою суду від 17.04.2025 підготовче засідання закрито, справу призначено до розгляду по суті на 19.05.2025. У судовому засіданні 19.05.2025 представник позивачки підтримала позовну заяву та просила задовольнити. При цьому зазначила, що померлий [PERSON] не встиг оформити право власності з урахуванням рішення Київського районного суду міста Одеси від 31.05.2021 року справа № 947/37843/20, оскільки помер [INFO] , тобто до ухвалення вказаного рішення, яким внесені зміни до свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих нотаріусом, згідно з якими вищезазначена частка земельної ділянки під [ADDRESS] ) розподілена в таких частках: 1/6 частка за [PERSON] та 1/3 частка за [PERSON] . Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заяв та/або клопотань до суду не надходили. Правом на подання відзиву на позовну заяву сторона відповідача не скористалась. Суд,дослідивши матеріалисправи,всебічно іповно з`ясувавшивсі фактичніобставини,на якихґрунтуються позовнівимоги,об`єктивнооцінивши докази,які маютьюридичне значеннядля розглядусправи івирішення справипо суті, дійшов висновку,що позовнівимоги провизнання прававласності наспадкове майноза законом підлягають задоволення з наступних підстав. Згідно ст. ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд установив, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.05.2021, виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), актовий запис № 6852. 18 листопада 2021 року Київською державною нотаріальноюконторою у місті Одесі заведене спадкова справа№ 1308/2021. До складу спадщини увійшло нерухоме майно, а саме - 1/6 частина земельної ділянки під [ADDRESS] ), кадастровий номер № 5110136900:41:020:0090. До складуспадкоємців зазаконом належить [PERSON] донька спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 18.11.2021 № 00033754407 [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . [PERSON] згідно із заявою від 12.11.2021 прийняла спадщину. Однак державним нотаріусом Сальниковою З.В. постановою від 18.11.2024 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадщину. Зокрема державним нотаріусом зазначено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ІІІ-ОД № 019990, виданого на підставі рішення Одеської міської Ради народних депутатів від 17.04.2001 року за реєстровим № 2362-ХХІІ, зареєстрованого «01» серпня 2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 828/5647, земельна ділянка, площею 0,061 гектарів, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ), державний акт на право власності на земельну ділянку видано на ім`я [PERSON] , який помер [INFO] , одним із спадкоємців якого був син [PERSON] , батько позивачки. На підставі вищезазначеного державного акту було видано 16 лютого 2008 року за реєстровим № 5-762, державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] на 1/3 (одну/третю) частку земельної ділянки під [ADDRESS] . 30 листопада 2010 року видано новий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № \~ \~ \~ \~759689, кадастровий номер 51101369000:41:020:0090,зареєстрованого па праві спільної часткової власності за гр. [PERSON] (1/3 частка) та за гр. [PERSON] (2/3 частки) за № 011050500797. Згідно з Книгою реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, других примірників державних актів та примірників договорів оренди землі станом на 31 грудня 2012 року у Відділі наявна інформація щодо Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №759689, кадастровий номер51101369000:41:020:0090 площею 0,0610 га, за адресою: [ADDRESS] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), зареєстрованого на праві спільної часткової власності за [PERSON] (1/3 частка) та [PERSON] (2/3 частки) за №011050500797 від 30.11.2010 року на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих Нотаріусом 16 лютого 2008 року № 5-755, № 5-765. Відомості про цю земельну ділянку перенесені з Державного реєстру земель до Державного реєстру земельного кадастру в автоматизованому порядку. Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 31.05.2021 року справа № 947/37843/20визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки під [ADDRESS] ) в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , та передбачено внесення змін до свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих нотаріусом, згідно з якими вищезазначена частка земельної ділянки під [ADDRESS] ) розподілена в таких частках: 1/6 частка за [PERSON] та 1/3 частка за [PERSON] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на 1/2 частку земельної ділянки під [ADDRESS] ), зареєстровано за [PERSON] . Відповідно до даних Державного земельного кадастру, отриманих в порядку інформаційної взаємодії від Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на /2 частку вищевказаної земельної ділянки зареєстроване за гр. [PERSON] , від 26 жовтня 2021 року. Відповідно до вільної у доступі інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку сформованою Нотаріусом 04 лютого 2022 року, право власності на 1/2 частку земельної ділянки під [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] . Відповідно до пункту 156-2 Порядку виправлення помилок у відомостях Державного земельного кадастру можливе для тих земельних ділянок, на які у Державному земельному кадастрі відсутні актуальні відомості про речові права, зареєстровані у Державному реєстрі речових прав з 1 січня 2013 року. Як зазначала сторона позивача у позовній заяві, у зв`язку з розбіжностями в державних реєстрах, виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 31.05.2021, справа №947/37843/20, в частині: внесення змін до свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 16.02.2008 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Салніковою З.В., неможливо. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, нове свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/6 частку земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , за життя [PERSON] , не встиг отримати, оскільки [INFO] помер. Відповідно до 1261\~ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Позивачка згідност.ст.1268,1269ЦК Україниприйняла спадщину. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Згідно з абзацом 3 ч. 2\~ст. 331 ЦК України\~якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 3\~ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4\~ст.3 цього Закону\~права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Вбачається, що в разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачою свідоцтва про право на спадщину. Звернувшись у Зборівську нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, позивачу не видано свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що він не може пред`явити правовстановлюючого документу на право власності на спадкове майно. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» самеуразінеможливості нотаріуса оформити право на спадщину особа може звернутисядо суду за правилами позовного провадження. Окрім цього відповідно до пункту 37 постанови № 5 від 07.02.2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як встановлено судом, спору з приводу поділу спадкового майна не існує, проте позивачка позбавлена можливості розпорядитися спадковим майном, що належало спадкодавцю, оскільки немає правовстановлюючого документу, що підтверджує її право власності, тому позивач позбавлений можливості зареєструвати успадковане нерухоме майно. Як вбачається із\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінивши доказиу справі,суд дійшов висновку,що позовпідлягає задоволенню приймаючидо уваги,що позивачє спадкоємцеммайна за законом іприйняла спадщину,до неїправомірно перейшлиправа таобов`язки(спадщина)та іншіособи непретендують наспадок. Крім цього, ураховуючи те,що упозивача існуютьперешкоди дляоформлення спадковихправ унотаріальному порядку,тому судвважає заможливе визнатиза неюправо власностіна спадковемайно.З оглядуна наведене,позов підлягаєзадоволенню.

Outcome: approved