Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

06.03.2025 року до суду надійшла позовна заява Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 06.01.2012 року у загальному розмірі 54\~558,87 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б/н від 06.01.2012 року та приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання, згідно якої відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 80\~000,00 грн. Далі у процесі користування рахунком 18.08.2020 р. відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком та видано кредитну картку. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті. Відповідач була належним чином повідомлена про умови кредитування зокрема щодо сплати відсотків. Проте, відповідач не виконала взятих на себе зобов`язань по сплаті кредиту та відсотків, у зв`язку із чим, станом на 29.01.2025 має заборгованість у загальному розмірі 54\~558,87 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 46\~857,59 грн.; заборгованості за простроченими відсотками 7\~701,28 грн., яку у добровільному порядку не сплатив, що спонукало АТ КБ «ПриватБанк» звернутися до суду з відповідним позовом. 12.03.2025 з метою забезпечення можливості участі відповідача у судовому засіданні та його належного повідомлення про судові засідання та про розгляд зазначеної цивільної справи, ухвалою суду, на підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» витребувано у Міністерства соціальної політики України відомості з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (в розумінні Постанови КМУ № 646 від 22.09.2016) щодо [PERSON] , [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] . Згідно відповіді\~з Міністерства\~соціальної політики\~України,\~наданої на\~запит суду від 24.03.2025 року, станом на 20.03.2025 року інформація про запитувану особу, в ЄІБД ВПО відсутня. Ухвалою суду від 25.03.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином, на підставі ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Згідно з ч. 11 ст.128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач причини неявки у судове засідання не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надавала. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного. Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг відповідача [PERSON] від 06.01.2012 року, остання надала згоду на приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Зі змісту цієї заяви вбачається, що відповідач [PERSON] просила відкрити рахунок та зазначила, що згодна з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Крім того, позичальник [PERSON] ознайомлена і згодна з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку. На підставі анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 80\~000,00 грн., що підтверджується Випискою по рахунку. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту Відповідач отримала кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 07/15 , тип - Універсальна. Після спливу строку дії першої картки Відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступі картки: 1) кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 02/19, тип - Універсальна; 2) кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 12/22, тип - Універсальна. Разом з тим, судом встановлено, що у процесі користування рахунком 18.08.2020 відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (копія додається до позовної заяви), на підставі якої отримано додаткову кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії - 01/24, тип - Універсальна GOLD, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. Враховуючи вищевикладене, відповідач була належним чином повідомлена про умови кредитування зокрема щодо сплати відсотків. Починаючи з 18.08.2020 відсотки нараховувалися відповідно до підписаної Відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 1.3. у розмірі 40,8%. При цьому за погодженою ставкою Банком нараховано відсотків у розмірі 7\~701,28 грн. Разом з тим, у зв`язку із початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії російської федерації, банк скасував відсоткову ставку у березні 2022 р. - розмір 0 %, а в подальшому із 01.04.2022 відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру, що підтверджується розрахунком заборгованості, долученим до матеріалів справи. З виписки за договором б/н за період з 10.01.2012 по 03.02.2025 вбачається, що відповідач користувалась наданими банком кредитними коштами у власних потребах, частково вносила кошти на погашення заборгованості за кредитом. Згідно із розрахунком заборгованості за договором № б/н від 06.01.2012, наданим позивачем, заборгованість відповідача за вказаним договором станом на 29.01.2025 складає 54\~558,87 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у сумі 46\~857,59 грн.; заборгованості за простроченими відсотками 7\~701,28 грн. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України). За правилами частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Укладення між сторонами договору шляхом підписання відповідачем заяви, відповідає вимогам статей 633, 634 ЦК України щодо порядку укладення договору приєднання. Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Частинами 1, 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним Договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 29.01.2025 року має заборгованість у розмірі 54\~558,87 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у сумі 46\~857,59 грн.; заборгованості за простроченими відсотками 7\~701,28 грн. Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд визнає його правильним, а також враховує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, а також не надано альтернативного розрахунку. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, проти позову не заперечив, належними доказами доводи позивача не спростував. На час вирішення даного спору, сторонами не надано доказів належного виконання відповідачем умов Договору та погашення заборгованості за кредитом. На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Договором б/н від 06.01.2012, яка станом на 29.01.2025 становить 54\~558,87 грн., обґрунтованими, заснованими на законі, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved