Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача. На підтвердження позовних вимог в позовній заяві вказали, що [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), будучи у шлюбі та не маючи власних дітей, вирішили створити прийомну сім`ю. Після проходження навчання у вересні 2023 року вони отримали дозвіл бути прийомними батьками. У грудні 2023 року подружжя [PERSON] взяло на виховання сестер [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), які залишилися без батьківського піклування. Діти швидко адаптувалися до нової сім`ї, називаючи [PERSON] батьками. У липні 2021 року за рішенням № 179 від 26.07.2021 року виконавчого комітету Баштанської міської ради Віолета та Софія були вилучені з сім`ї та спочатку влаштовані до лікарні, а потім до патронатної сім`ї у зв`язку з тим, що їх біологічна мати, [PERSON] , злісно ухилялася від батьківських обов`язків, зловживала алкоголем та створювала загрозу життю та здоров`ю дітей. Незважаючи на те, що у травні 2024 року суд тимчасово відібрав дітей у матері без позбавлення її батьківських прав, сподіваючись на її виправлення, [PERSON] не змінила свій спосіб життя. Вона народила ще двох дітей ( [PERSON] та [PERSON] ), продовжує зловживати алкоголем, не має постійного місця проживання та неналежно виконує батьківські обов`язки щодо молодших дітей. Її неодноразово притягували до адміністративної відповідальності, а акти обстеження умов проживання свідчать про антисанітарію, відсутність продуктів харчування та витрачання коштів на власні потреби. [PERSON] не проявляє жодного інтересу до долі [PERSON] та [PERSON] , не відвідує їх та не виявляє наміру повернути їх на виховання. У липні 2024 року на базі родини [PERSON] офіційно створено прийомну сім`ю, до якої влаштовано [PERSON] та [PERSON] . На підставі викладеного, в зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, позивачі просили винести рішення про позбавлення [PERSON] , [INFO] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Від позивачів надійшла до суду заява про підтримання позову та розгляд справи за їх відсутності. Відповідач до суду не з`явилася, про час слухання справи повідомлена належним чином. До суду відзив на позов не надійшов. Представник третьої особи надав до суду висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав та заяву про розгляд справи без участі представника. Проти задоволення позову не заперечували. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір`ю двох неповнолітніх доньок, [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), але не виконує належним чином своїх батьківських обов`язків щодо їх виховання та навчання. 26.07.2021 виконавчим комітетом Баштанської міської ради прийнято рішення № 179 «Про негайне відібрання малолітніх дітей у громадянки [PERSON] у зв`язку із загрозою їх життю та здоров`ю». Дітей влаштовано до КНП «Баштанська багатопрофільна лікарня Баштанського району». В подальшому дітей було влаштовано в патронатну сім`ю. Дітей взято на облік як дітей, що опинилися в складних життєвих обставинах через неналежне виконання матір`ю батьківських обов`язків. В травні 2024 року заочним рішенням Єланецького районного суду від 29.05.2624 року, справа №468/300/24, у матері [PERSON] , відібрано дітей без позбавлення батьківських прав, надавши право матері на виправлення. В липні місяці 2024 року, відповідно до рішення виконавчого комітету\~ Новобузької міської ради від 26.07.2024 року №249, Про створення прийомної сім`ї [PERSON] та [PERSON] , та влаштування на спільне проживання і виховання дітей, позбавлених батьківського піклування на базі родини [PERSON] створено прийомну сім`ю, в яку влаштовано малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Служба у справах дітей Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області визнало у своєму висновку позбавлення [PERSON] батьківських прав доцільним через її повне самоусунення від виховання дітей. Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Як передбачено ст. 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення наведених положень статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58). Враховуючи вищевикладене, небажання матері бути присутньою при розгляді зазначеного позову та відсутність об`єктивних підстав, які б зумовлювали таку тривалу неналежну поведінку матері відносно своїх дітей, суд переконаний, що інші заходи впливу на відповідача окрім позбавлення її батьківських прав будуть недостатніми, а позбавлення її батьківських прав буде відповідати інтересам дітей. В судовому засіданні не встановлено поважності причин такого тривалого невиконання обов`язків щодо виховання дітей, чим свідомо тривалий час порушуються права її дітей на отримання з боку матері належного виховання, спілкування, уваги, турботи та матеріального забезпечення. Зазначені факти, враховуючи винну поведінку матері, суд розцінює як ухилення від виховання дітей. За таких обставин позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дітей. Щодо вимоги стягнення аліментів в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку відповідача, суд зазначає наступне. Оскільки законом визначені розміри аліментів в частці від доходу платника в залежності від кількості утриманців (зокрема, на двох дітей в розмірі 1/3), які можуть стягуватись судом взагалі в безспірному порядку шляхом видачі судового наказу, то, ставлячи питання про стягнення аліментів на відповідну кількість утриманців у більшому розмірі, позивач має надати відповідні докази, які підтверджують можливість стягнення аліментів в більшому розмірі, і навпаки - ставлячи питання про стягнення аліментів на відповідну кількість утриманців у меншому розмірі, відповідач має надати відповідні докази, які підтверджують необхідність стягнення аліментів в меншому розмірі. Враховуючи, що такі докази позивачами надані не були, аліменти підлягають стягненню в розмірі 1/3 заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 29 січня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] (так як судовий збір був сплачений нею) підлягає стягнення 1211,20 грн. судового збору відповідно до ставок, визначених п.п.2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір. На підставі викладеного, ст.ст. 150, 155, 170 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial