Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» у липні 2024 року звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до\~ [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №500826494 від 21.01.2020 року у розмірі 73843,07 грн, судовий збір та витрати на правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21.01.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , шляхом підписання Оферти на укладання про надання кредиту № 500826494, відповідно до умов якого, Банк зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 46685,02 грн. а відповідач зобов`язався повернути використану суму в строк до 22.01.2022 р. та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 32%. Станом на 09.01.2024 року за кредитним договором загальна сума заборгованості становить 73843,07 грн 20.09.2021 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ "ФК "Флексіс" укладено договір факторингу № 2, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на корить ТОВ "ФК "Флексіс" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором (угодою) від 21.01.2020, що укладено між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником. 18.05.2021 між ТОВ "ФК "Флексіс" та ТОВ «Вердик Капітал» було укладено договір факторингу № 18-05/21, відповідно до якого ТОВ "ФК "Флексіс" відступило на користь ТОВ «Вердик Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у т.ч. за договором (угодою) від 21.01.2020, що укладено між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем. \~ \~ \~ \~У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «Коллект центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, у тому числі за кредитним договором № 500826494 від 21.01.2020 р., що укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем. Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідачки за договором №500826494. Загальний розмір заборгованості відповідачки становить 73843,07 грн., з яких 45271,35 грн.\~заборгованість за тілом кредиту, 27724,59 грн.\~заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги, 1422,13 грн., нараховані 3% річних 122,79 грн., інфляційні витрати 724,34 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.09.2024 року відкрито у справі провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~ Від учасників провадження не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема шляхом опублікування судових повісток на офіційному веб-сайті Судової влади України. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористалася. Документів, що підтверджують поважність причин її відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення немає. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст.223\~та ст. ст.\~280,\~281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судомне встановлено, то суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини. Статтями\~13,\~81 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. За правилами частини четвертої\~статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено, 21 січня 2020 року між ТОВ «Альфа банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500826494. Відповідно до п.6 Паспорту споживчого кредиту від 21.01.2020, підписаного власноручним підписом відповідачки, наслідками прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит є штрафи: за кожне прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох днів\~100 грн.; за кожне прострочення платежу, що триває п`ять днів або більше\~300 грн. Згідно з меморіальним ордером № 784805 від 22.01.2020 АТ Альфа-банк було успішно перераховано [PERSON] кошти на платіжну карту № [NUMBER] : 22.01.2020 на суму 46685,02 грн., призначення платежу: надання кредиту за кредитним договором №500826494 від 21.01.2020. 17.05.2021 між АТ «Альфа-банк» та ТОВ «ФК «Флексіс» укладено Договір факторингу №2, відповідно до якого АТ «Альфа-банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Флексіс» права грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №500826494 від 21.01.2020. 18.05.2021 між ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір №18-05/2021, відповідно до якого ТОВ «ФК «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором 500826494 від 21.01.2020. 10.01.2023 ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №500826494 від 21.01.2020. Згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Вердикт капітал» станом на 09.01.2024 року має заборгованість за кредитним договором №500826494 у загальному розмірі 73843,07 грн., з яких 45271,35 грн.\~заборгованість за тілом кредиту, 27724,59 грн.\~заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги, нараховано 3 % річних за користування грошовими коштами у відповідності до\~ст. 625 ЦК України\~у сумі 122,79 грн.; інфляційні витрати у сумі 724,34 грн. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 10-01/2023 від 20.01.2023, ТОВ «Коллект центр» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 500826494, у загальному розмірі 73843,07 грн., з яких: 45271,35 грн.\~сума заборгованості за основним зобов`язанням; 27724,59 грн.\~сума заборгованості за нарахованими процентами; відповідальність за згідно\~ст. 625 ЦК України\~847,13 грн. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Коллект центр» за кредитним договором № 500826494 від 21.01.2020 у розмірі 73843,07 грн. Відповідно до ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. \~ \~ \~ \~ Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628, 629 ЦК України). Відповідно до ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч.1 ст.205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч.1, 3ст.207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Згідно ч. 1ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1ст.\~1047\~ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до положень ч. 1ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1ст.\~1055\~ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі\~ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2\~ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] порушено умови укладеного ним кредитного договору, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 73843,07 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту\~45271,35 грн., заборгованість за нарахованими відсотками\~27724,59 грн., інфляційні збитки\~724,34 грн., 3 % річних\~122,79 грн. За змістом позовних вимог, позивачем нарахування трьох відсотків річних проведено на залишок заборгованості у розмірі 45271,35 грн. за період з 22 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року і складає 122,79 грн. та нарахування інфляційних збитків на суму 724,34 грн. нараховано за період з січня 2021 року по лютий 2022 року. Оскільки станом на момент подачі позову розмір основного зобов`язання відповідачем не був погашений/ зменшений, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення трьох процентів річних та інфляційних збитків за вказаний вище період, що передбачено\~ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача залишку заборгованості за наданим кредитом суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачем факт отримання кредитних коштів не спростовано. Щодо вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.\~133\~ЦПК України позивачем повідомлено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесені і які очікує понести позивач в зв`язку із розглядом справи становить - сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3028,00 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 17000,00 грн. Згідно з п. 6 ч. 1ст. 264\~ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомог. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Судові витрати позивача на оплату послуг адвоката підтверджуються наявними в матеріалах справи договором про надання юридичних послуг № 02-01/2023, укладеним 02.01.2023 року між ТОВ «Коллект центр» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», відповідно до п. 4.1 якого вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. Згідно платіжної інструкції ТОВ «Коллект центр» було здійснено оплату наданих послуг адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» юридичних послуг у розмірі 52000,00 грн, про що свідчить платіжна інструкція № 0406010000 від 10.01.2024 року. Згідно частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Так, позивачем ставилось питання про стягнення з відповідача на його користь суми понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 17000 грн. Від відповідача заперечень щодо розміру понесених судових витрат не надходило. При цьому, аналізуючи обґрунтованість та пропорційність розміру таких витрат до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), вважає, що надані представником позивача документи не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат, а розмір витрат на правову допомогу у цій справі в 17000 грн на дотримання вимог співмірності є необґрунтованим та явно завищеним. Таким чином, з урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що на користь позивача підлягає стягненню з відповідача сума витрат на правову допомогу у розмірі 3500 грн, що буде об`єктивно відповідати вимогам співмірності, а тому заява представника позивача у цій частині підлягає частковому задоволенню.

Outcome: approved