Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 26.02.2025 року через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Управдом» до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 47\~814,61 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «Управдом» на постійній основі надає [PERSON] житлово-комунальні послуги та здійснює розподіл витрат з:постачання холодної води (сумарно за лічильниками холодної та гарячої) до будинку; обслуговування генератора безперебійного питання; послуги з утримання будинку і споруд (по загальній площі);послуги з постачання теплової енергії. Відповідачка є\~споживачем комунальних\~послуг,\~що надаються\~ТОВ «УПРАВДОМ»\~в будинку\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~ [PERSON] \~має заборгованість\~перед ТОВ\~«Управдом» у\~розмірі 47814,61\~грн.,\~з якої\~основний борг\~за надані\~житлово-комунальні\~послуги \~42\~368,93\~грн.,\~загальний розмір\~нарахованих 3%\~річних складає\~1\~171,02\~грн.,\~нараховані інфляційні\~витрати за\~несвоєчасну оплату\~складають 4\~274,66\~грн.\~Зазначену суму\~позивач просить\~стягнути з\~відповідачки на\~свою корить,\~а також\~просить стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та 6 850 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Матеріали позову отримано суддею 27.02.2025 року. Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь № 1154513 від 27.02.2025 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 01.09.2004 року за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 03.03.2025 року провадження по даній справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін із призначенням судового засідання на 21.04.2025 року. У зв`язку з відсутністю відзиву судове засідання відкладено на 22.05.2025 року У судове засідання 22.05.2025 року сторони не прибули, в матеріалах справи міститься клопотання представника ТОВ «Управдом» про розгляд справи за відсутності представника. Відповідачка [PERSON] про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, відзив та заяв по суті справи суду не надала. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України передбачено що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Враховуючи повторне належне повідомлення учасників справи та вимоги ст.ст. 178, 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, з ухваленням у справі заочного рішення. Відповідно до ст. 268 ЦПК України та у зв`язку з перебуванням судді Домусчі Л.В. у відпустці з 26.05.2025 року по 29.05.2025 року, датою складення повного тексту судового рішення є 30.05.2025 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] з 30.10.2014 року на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 18.11.2014 року є власником квартири [ADDRESS] , заг. пл. 38,7 кв.м., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 408450296 від 17.12.2024 року. Товариство з обмеженою відповідальністю «Управдом» з 07 квітня 2004 року є юридичною особою та діє на підставі Статуту, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб підприємців та громадський формувань. Основним видом діяльності ТОВ «УПРАВДОМ» є комплексне обслуговування об`єктів (код КВЕД 81.10). Між ОСББ «Середньофонтанська 30/1» та ТОВ «Управдом» 27 жовтня 2014 року укладено договір про надання послуг з управління та експлуатації майном. Відповідно до пункту 2.1. ОСББ передає Управителю в управління Майно, а Управитель зобов`язується надавати від свого імені послуги з управління та експлуатації Майном на умовах, визначених цим договором і інтересах мешканців житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 3.2. Договору визначено строк надання послуг, який становить з дати укладання договору до 31 грудня 2034 року. Між ТОВ «ІНФОКС» та ТОВ «УПРАВДОМ» 23.11.2018 року укладено колективний договір №10140 про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Згідно додатку №1 до вищевказаного договору адреса об`єкта, ЕІС-код точки комерційного обліку є будинок [ADDRESS] . ТОВ «УПРАВДОМ» є власником обладнання котельні та теплопунктів в багатоповерховому будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивач маючи чинну ліцензію на здійснення виробництва та постачання теплової енергії, а також на підставі договірних відносин з АТ «НАК «Нафтогаз України» та ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» на постійній основі здійснює закупівлю природного газу для виробництва та подальшого постачання теплової енергії споживачам, в тому числі власникам приміщень в будинку за адресою: [ADDRESS] . ТОВ «УПРАВДОМ», як виконавець\~комунальних послуг має право на отримання оплати за надані ним комунальні послуги з постачання теплової енергії від споживачів цих послуг за адресою [ADDRESS] (надалі Будинок). У грудні 2019 року на виконання положень постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830 ТОВ «УПРАВДОМ» на офіційній сторінці (http://upravdom.in.ua) було опубліковано публічний договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, умови якого однакові для всіх споживачів та набирають чинності з 01 січня 2020 року. 28 жовтня 2022 року на виконання положень постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022 ТОВ «УПРАВДОМ» на офіційній сторінці (http://upravdom.in.ua) було опубліковано типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (публічний договір-приєднання), умови якого однакові для всіх споживачів та набирають чинності через 30 днів з моменту опублікування. Оскільки до дати набрання чинності вказаних вище договорів, як і в подальшому, у відповідачки не виникло заперечень щодо його укладання, вона не здійснила у встановленому законом порядку дії щодо відмови від отримання послуг, а навпаки, продовжила їх використання, у відповідності до положень ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, а також виходячи з практики викладеної постановою ВСУ від 22.02.2018 року по справі № 641/2634/16, постановою ВСУ від 11.11.2019 року по справі № 646/834/17, між Позивачем та Відповідачкою виникли фактичні договірні відносини на підставі зазначених договорів-приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії. У зв`язку з надзвичайною ситуацією з електропостачанням в місті Одеса та в Україні в цілому, з метою безперебійного надання житлово-комунальних послуг в Будинку в листопаді 2022 року виникла потреба в підключенні дизель-генератора протягом опалюваного сезонів 2022/2023, 2023/2024, 2024/2025 для забезпечення роботи котельні, насосів для подачі води та надання послуги з утримання будинку і споруд на періоди тривалих відключень електроенергії. Для цього ТОВ «УПРАВДОМ» уклало відповідні договори оренди з ТОВ «ТЕРСІЛ» 28 грудня 2022 року, з ТОВ «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» від 26 жовтня 2023 року та від 14 листопада 2024 року. Витрати з експлуатації генератора напряму пов`язані з наданням послуг з постачання теплової енергії та утримання будинку та споруд в цілому. Таким чином, ТОВ «Управдом» на постійній основі надає [PERSON] житлово-комунальні послуги та здійснює розподіл витрат з: - постачання холодної води (сумарно за лічильниками холодної та гарячої) до будинку; - обслуговування генератора безперебійного питання; - послуги з утримання будинку і споруд (по загальній площі); - послуги з постачання теплової енергії. Вартість вказаних житлово-комунальних послуг здійснюється за тарифами, узгодженими відповідними постачальниками послуг (водопостачання та водовідведення, електропостачання), а також тарифами, розрахованими виходячи із суми всіх економічно обґрунтованих витрат, що визначають собівартість виробництва цих послуг та забезпечення рентабельності ТОВ «УПРАВДОМ». На підтвердження зазначеного суду позивачем надані планові калькуляції собівартості теплової енергії та розрахунки\~тарифів на\~послуги постачання\~теплової енергії (дахова котельня по [ADDRESS] ) за період з 12.2021 по 01.2022, після січня 2022 тариф не змінювався), та розрахунки тарифу та перелік послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, які надаються ТОВ «УПРАВДОМ» мешканцям будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору від 27 жовтня 2014 року між ТОВ «УПРАВДОМ» та ОСББ «Середньофонтанська 30/1» структуру тарифу узгоджено одноразово. Всі подальші перерахунки тарифу у зв`язку з підняттям економічних витрат для надання послуги, наприклад: підвищення мінімальної заробітної плати, підвищення цін на електроенергію, тощо (підстави, які не залежать від волевиявлення ТОВ «УПРАВДОМ» та інформація про які є у вільному доступі), ТОВ «УПРАВДОМ» має право перераховувати в односторонньому порядку. Також зазначеним договором передбачено, що ТОВ «УПРАВДОМ», як Управитель, має право включити в тариф всі необхідні елементи, передбачені чинним законодавством, які в подальшому повинні бути відшкодовані за рахунок платежів мешканців будинку. Кожного разу інформація про зміну тарифів була доведена до споживачів шляхом надсилання повідомлень в загальний чат ТОВ «УПРАВДОМ» в месенджері Viber, вивішування оголошень (повідомлень) на дошках для оголошень при вході до кожного під`їзду Будинку, а також на офіційному сайті ТОВ «УПРАВДОМ» а саме: https://www.upravdom.in.ua/ та додатково повідомлялася в рахунках на оплату. Відповідні рішення органів державної влади про підняття рівня мінімальної заробітної плати, підвищення цін на електроенергію, тощо розміщується також на офіційних сайтах зазначених установ. Кожного місяця відповідачці направлялися рахунки на оплату з відповідними розрахунками та інформацією. У період повідомлення про зміну вартості послуг, жодних зауважень та пропозицій від відповідачки позивачу не надходило. Також, відповідачка жодного разу не заявляла вимоги про перерахунок заборгованості, не складала Акту - претензій згідно встановленої норми, затвердженої постановою КМУ від 21.07.2015 року № 630 та Постанови КМУ від 5\~вересня 2018 р. № 712 щодо наявності послуг, якості чи кількості їх надання. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг з відповідачкою сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі. Аналогічна правова позиція зазначена в Постанові Верховного Суду від 15.03.2018 № 401/710/15, в постанові Верховного Суду від 23.05.2018 року № 216/5756/15, у постанові Верховного Суду від 10.12.2018 № 638/11034/15. Тобто [PERSON] як власник та споживач послуг, зобов`язана сплачувати за всі фактично спожиті житлово-комунальні послуги. Таким чином, [PERSON] є споживачем комунальних послуг, що надаються ТОВ «УПРАВДОМ» в будинку за адресою: [ADDRESS] . Незважаючи на цей факт сплата за надані послуги не здійснюється, внаслідок чого [PERSON] з травня 2017 року по грудень 2024 року має заборгованість перед ТОВ «УПРАВДОМ» у розмірі 47814,61 грн., з якої основний борг за надані житлово-комунальні послуги 42 368,93 грн., загальний розмір нарахованих 3% річних складає 1171,02 грн.; нараховані інфляційні витрати за несвоєчасну оплату складають 4 274,66 грн. На підтвердження існуючої заборгованості, позивачем надано розрахунок заборгованості. Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються спеціальним законодавством, у тому числі Законом України від 09.11.2017 № 2189-VIII (зі змінами і доповненнями) «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон № 2189-VIII), що набрав чинності з 01.05.2019 року. Відповідно до п.п. 6, 8, 12, 13 ст. 1 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; колективний договір про надання комунальних послуг (далі - колективний договір) - договір про надання комунальних послуг, який укладається з виконавцем комунальних послуг за рішенням співвласників (на умовах, визначених у рішенні співвласників (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору; споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Відповідно до ст. 1 Закону № 2189-VIII житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ч.ч. 1, 2 та ч. 3\~ст. 10 Закону № 2189-VIII ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 вищезазначеного Закону, споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до\~ст. 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Частина 1 ст. 901 ЦК України передбачає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з\~управління багатоквартирним\~будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. На час звернення ТОВ «Управдом» з позовом до суду відповідачка має заборгованість за комунальні послуги у розмірі 42\~368,93 грн., а саме: - за надані послуги з постачання холодної води 5\~829,86 грн.; - за витрати з експлуатації генератора 1\~869,21 грн.; - за витрати з донарахування до мінімального рівня споживання опалення - 2\~476,40 грн.; - за витрати з теплопостачання 5\~636,90 грн.; - за витрати з розподілу на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення 1\~788,48 грн.; - за послуги з утримання будинку і споруд (по загальній площі) - 26\~351,60 грн. Доводи позивача про неналежне виконання відповідачкою своїх зобов`язань щодо оплати житлово-комунальних послуг та наявність заборгованості знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а відтак стягненню зі [PERSON] підлягає сума заборгованості в розмірі 47 814,61 грн, з урахуванням 3 % річних в розмірі 1 171,02 грн та суми інфляційних втрат у сумі 4 274,66 грн. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05 липня 2019 року у справі № 905/600/18. Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц, передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Згідно розрахунку інфляційного збільшення та 3% річних по заборгованості відповідачки за період з грудня 2021 року по грудень 2024 року без рахування періоду з 23.02.2022 року по 31.12.2023 року, інфляційне збільшення складає 4\~274,66 грн. та розмір 3% річних складає 1\~171,02 грн., а саме: - за надані послуги з постачання холодної води за період з грудня 2023 року по грудень 2024 року 3% річних 130,27 грн.; інфляція 545,93 грн.; - за витрати з експлуатації генератора за період з листопада 2023 року по грудень 2024 року 3% річних 50,4 грн.; інфляція 193,71 грн.; - за витрати з донарахування до мінімального рівня споживання опалення за період грудень 2021 року, з листопада 2023 року по грудень 2024 року 3% річних 10,58 грн.; інфляція 35,90 грн.; - за витрати з теплопостачання за період грудень 2021 року, з листопад 2023 року по квітень 2024 року 3% річних 153,70 грн.; інфляція 221,75 грн.; -за витрати з розподілу на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення за період грудень 2021 року, з листопада 2023 року по грудень 2024 року 3% річних 50,86 грн., інфляція 202,10 грн.; - за послуги з утримання будинку і споруд (по загальній площі) за період з травня 2017 року по грудень 2021 року, з листопада 2023 року по грудень 2024 року 3% річних 775,21 грн.; інфляція 3\~075,27 грн. Доводи позивача про неналежне виконання відповідачкою своїх зобов`язань щодо оплати житлово-комунальних послуг та наявність заборгованості знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а відтак стягненню зі [PERSON] підлягає сума заборгованості в розмірі 47\~814,61 грн, з урахуванням 3 % річних в розмірі 1\~171,02 грн та суми інфляційних втрат у сумі 4\~274,66 грн. Відповідачкою не спростована належним чином наявність заборгованості перед позивачем. За таких обставин, вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 2\~422,40 грн. за подання позовної заяви. Також позивач просив стягнути з відповідачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 850 грн. Згідно з положеннями ч. 1, п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). ТОВ «Управдом» в особі директора Орехова Є.А. 05.12.2024 року укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом Михайленко М.М. Відповідно до п. 2 додаткової угоди № 16 від 03.02.2025 року до договору про надання правової допомоги від 05.12.2024 року сторони погодили, що попередня вартість послуг за обсяг робіт становить 6 850 грн. Суд враховує правову позицію висловлену у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи, посвідчення про відрядження). Разом з\~тим,\~до позовної\~заяви не\~надано детального\~опису робіт\~та акту\~приму-передачі,\~у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачки витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial