Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Іванівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєва Людмила Іванівна, державний нотаріус Теребовлянської державної нотаріальної контори про визнання права власності, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок садибного типу з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , в порядку спадкування по закону після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] , посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяву про слухання справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без представника, позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєва Людмила Іванівна в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача державний нотаріус Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутова О.М. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно копії по господарської книги особовий рахунок № [NUMBER] в колгоспному дворі, що за адресою в [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року проживали [PERSON] - голова двору, члени двору: [PERSON] - дружина, [PERSON] - син. Відповідно до довідки №19 від 05.02.2025 року, виданої виконавчим комітетом Іванівської сільської ради, житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] , станом на 15.04.1991 року належав до колгоспного двору. Головою двору був [PERSON] , який помер [INFO] , членами двору були його дружина [PERSON] (померла [INFO] ) та син [PERSON] помер [INFO] . Будинковолодіння під забороною та арештом не перебуває. Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше. Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до підпункту "а" та "б" пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Таким чином, із вищевказаного вбачається, що власниками по 1/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, [ADDRESS] були [PERSON] - голова двору, члени двору: [PERSON] - дружина, [PERSON] - син. [INFO] помер батько позивача голова двору [PERSON] , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00049538349 від 18.02.2025 року. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №80149629 від 18.02.2025 року вбачається, що після смерті [PERSON] . Теребовлянською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №487 (номер у спадковому реєстрі: 1334757), яка зберігається у Теребовлянській державній нотаріальній конторі. [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на день смерті разом з ним проживали та були зареєстровані: дружина - [PERSON] та сини [PERSON] і [PERSON] , що підтверджено довідкою, виданою виконкомом Іванівської сільської ради Тернопільського району 05.02.2025 року №20. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому 1/3 частину вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 526 ЦК Української РСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Дружина померлого [PERSON] згідно статті 549 ЦК УРСР прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном (на її ім`я державним нотаріусом видавалося свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №80149629 від 18.02.2025 року). Після смерті [PERSON] його сину [PERSON] належала 1/3 частка в майні колгоспного двору, а дружині [PERSON] - 2/3 частки. 21.01.2003 року [PERSON] зробила особисте розпорядження на випадок своєї смерті, згідно якого вона належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та все належне їй майно заповіла синові - [PERSON] . Заповіт посвідчений секретарем Сороцької сільської ради Сагаль Я.В. 21.01.2003 року по реєстру за №6. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Сороцькою сільською радою 03.08.2011 року, актовий запис № 24. Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №36017527 від 09.12.2013 року вбачається, що після смерті [PERSON] 18.04.2010 року приватним нотаріусом Гордєєвою Л.І. було заведено спадкову справу (номер у спадковому реєстрі: 55442227), яка зберігається у приватного нотаріуса Гордєєвої Л.І. Спадкоємцем майна після смерті [PERSON] був [PERSON] . Згідно довідки, виданою виконкомом Сороцької сільської ради 23.09.2013 року №664, про те, що до дня смерті [PERSON] була зареєстрована в селі Сороцьке, з нею проживали та були зареєстровані сини [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, зокрема, на належні їй 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] , яке по заповіту успадкував син [PERSON] . [PERSON] успадкував 2/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] за заповітом після смерті матері [PERSON] та на 1/3 частку вказаного житлового будинку він мав право як член колишнього колгоспного двору. [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.05.2021 року, актовий запис 45, виданим виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області. Згідно довідки № 34 від 11.03.2025 року, виданої виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, про те, що на день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проживав один. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] . В справах приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєвої Л.І. знаходиться спадкова справа номер 126/2021, заведена щодо його майна. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Згідно довідки виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, про те, що на день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проживав один зареєстрованих осіб немає. За життя [PERSON] 17.09.2021 року подав до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . [PERSON] є рідним братом [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] , виданим 27.01.1971 року та свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] , виданим 29.10.1970 року. Відтак, позивач відноситься до другої черги спадкоємців за законом. Він у встановлений законодавством строк прийняв спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно з даними технічного паспорту на вказаний будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (інвентаризаційна справа №375) вбачається, що житловий будинок 1975 року спорудження, та належні до нього господарські будівлі та споруди 1975, 1981 років побудови. Його ринкова вартість станом на 12.03.2025 року становить 232990,00 грн, що підтверджується Висновком про вартість майна, наданим оцінювачем [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєвої Л.І. від 18.02.2025 року за № 36/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] після смерті брата [PERSON] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на належний йому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Крім того, із постанови вбачається, що [PERSON] у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини за законом (спадкова справа №126/2021). Відповідно до довідки, виданої Теребовлянським бюро технічної інвентаризації № 437 від 28.12.2021 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , за яким право власності не зареєстроване. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовільнити, визнавши за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ).

Outcome: approved