Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

І. Рух провадження та процесуальні рішення Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18 березня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Споживчий центр» (далі Позивач) до [PERSON] (далі-Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 29 600 гривень та розгляд справи призначено на 16 квітня 2025 року. 16 квітня 2025 року розгляд справи відкладено на 22 травня 2025 року, у зв`язку із перебуванням судді у відпустці. 22 травня 2025 року в судове засідання Позивач та Відповідач не з`явились. Представник Позивача одночасно із позовною заявою подав клопотання про проведення судового засідання без їхньої участі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом надсилання повіток про виклик в електронний кабінет, що згідно із пунктом 2 частини восьмої статті 128 цього Кодексу днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи. 22 травня 2025 року у відповідності до вимог статті 244 Цивільного процесуального\~кодексу України Суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення на строк до 26 травня 2025 року. ІІ. Стислий виклад позиції сторін Позивач зазначає, що 14 червня 2024 року Відповідач уклав разом із ним кредитний договір (оферти) №14.06.2024-100000187. Відповідно до умов договору Відповідачу надано кредит у розмірі 10 000 гривень, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 14 червня 2024 року, строком на 98 днів. В свою чергу Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим, станом на 19 вересня 2024 року, утворилась заборгованість у розмірі 29600 гривень, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10 000 гривень та заборгованість по процентах в розмірі 12600 гривень, комісія 2000 гривень, неустойка у розмірі 5000 гривень. Тому, у відповідності до статей 509,525,526,530,610,612,1049,1054 Цивільного кодексу України, Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь: ?заборгованість за Кредитним договором у розмірі 29600 гривень; ?судові витрати, які складають зі сплаченого судового збору у розмірі 2422 гривень 40 копійок. Відповідач надіслав до суду відзив на позову заяву в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного: -кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі, тощо за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів», в зв`язку із чим відсутні підстави для стягнення заборгованості за комісією -Нарахування за сплату відсотків є явно завищені, не відповідають засадам справедливості, добросовісності, розумності. -Вимога Позивача про стягнення 5000 гривень неустойки є неправомірною та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства. Представник Позивача надіслав відповідь на відзив, згідно із якою вважає доводи Відповідача необгрунтованими, оскільки: -Кредитний договір укладено в електронній формі, яка прирівнюється до письмової; -Договір підписано шляхом ідентифікації Відповідача за допомогою одноразового ідентифікатора; -Видача коштів підтверджується платіжним доручення; -Можливість стягнення комісії передбачено Законом України «Про споживче кредитування» та договором, який підписано Відповідачем. ІІІ. Докази, досліджені судом \~ \~ \~ \~Докази, надані Позивачем 1.Пропозиція про\~укладення кредитного\~договору (оферти)\~від 14\~червня 2024\~року, відповідно до якої Відповідач погодилась та підписала за допомогою одноразового ідентифікатора Е383 на умови і правила надання кредиту, а також зобов`язується дотримуватись даних умов та правил. 2.Заявка від 14 червня 2025 року, відповідно до якої Позивач надає Відповідачу (який підписав за допомогою одноразового ідентифікатора Е383) кредит у розмірі 10 000 гривень строком на 98 днів, дата повернення 19 вересня 2024 року, процентна ставка 1,55% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, комісія за надання кредиту становить 2000 гривень. 3.Відповідь Позивальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №14.06.2024-100000187 (кредитної лінії) від 14 червня 2024 року, відповідно до якої Відповідач підтвердив, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору. 4.Інформаційне повідомлення позивальника, в якому вказано, дані Відповідача та інформація про кримінальну відповідальність, який підписаний одноразовим ідентифікатором Е466. 5.Паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого сума кредиту становить 10 000 гривень терміном на 98 днів, стандартна процентна ставка 543,78 % річних, неустойка становить 100 гривень за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язань. 6.Квитанція від 14 червня 2024 року, відповідно до якої видана сума 10 000 гривень за договором №14.06.2024-100000187 на платіжну карту. 7.Довідка-Розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором №14.06.2024-100000187 від 14 червня 2024 року, відповідно до якої заборгованість Відповідача по кредитному договору договором №14.06.2024-100000187 від 14 червня 2024 року складає: 10 000 гривень основний борг, 12 600 гривень проценти, 5000 гривень неустойка, 500 гривень комісія, 1500 гривень додаткова комісія, загальна сума боргу 29 600 гривень. Докази, надані Відповідачем 8.Паспорт та карта фізичної особи-платника податків Відповідача. 9.Довідка до акту огляду медико-соціальної експертної комісії, згідно із якою Відповідач має третю групу інвалідності без терміну 10.Посвідчення серії [NUMBER] , відповідно до якого Відповідач має третю групу інвалідності. IV. Фактичні обставини, встановлені судом В ході судового розгляду встановлено, що 14 червня 2024 року між Позивачем та Відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого Відповідачеві надано кошти в кредит у розмірі 10 000 гривень строком на 98 днів (пункти ІІІ.1-ІІІ.3 цього Рішення). 14 червня 2024 року Позивачем перераховано кошти у розмірі 10 000 гривень на платіжну карту Відповідача, що підтверджується квитанцією (пункт ІІІ.6 цього Рішення). Згідно із розрахунком, наданим Позивачем, станом на день подання позову до суду у Відповідача утворилась заборгованість перед Позивачем у розмірі 29 600 гривень, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10 000 гривень та заборгованість по процентах в розмірі 12600 гривень, комісія 2000 гривень, неустойка у розмірі 5000 гривень (пункт ІІІ.7 цього Рішення). Відповідач від виконання зобов`язань за кредитним договором не відмовляється, однак зазначає, що сума до стягнення є надмірною та необґрунтованою, доказів погашення заборгованості Суду не надав. V. Висновки суду \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 629 цього Кодексу Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит), позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в ході розгляду справи, Відповідачем укладено із Позивачем кредитний договір та отримано за цим договором кошти в сумі 10 000 гривень, що підтверджується договором та квитанцією (пункт ІІІ.1 та ІІІ.6 Рішення). При визначенні розміру процентів Суд звертає увагу, що укладений договір є договором споживчого кредитування. Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»(у чинній редакції) максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Статтю 8 цього Закону доповнено частиною п`ятою відповідного змісту згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Відповідно до пункту 17 розділу IV Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Як встановлено в ході розгляду справи, кредитний договір укладено 14 червня 2024 року із розміром процентної ставки за користування кредитом 1,5 % від суми кредиту за кожен день. 14 червня 2024 року по 08 серпня 2024 року - розмір процентної ставки за користування кредитом становить 1,5 % від суми кредиту за кожен день ( згідно із вимогами договору та Закону). 09 серпня 2025 року по 19 вересня 2024 року - розмір процентної ставки за користування кредитом становить 1 % від суми кредиту за кожен день ( згідно із вимогами Закону). Судом встановлено, що Відповідач не погасив заборгованість за тілом кредиту у сумі 10 000 гривень станом на день подання позовної заяви до суду. Відповідно розмір нарахованих відсотків - з 14 червня 2024 року по 08 серпня 2024 року становить 8400 гривень( 56 дні * (10 000 гривень * 1,5 %). - 09 серпня 2025 року по 19 вересня 2024 року становить 4200 гривень (42 днів *(10000 гривень * 1%). Загальний розмір відсотків за користування кредитом в межах строку договору становить 12 600 гривень. Суд відхиляє доводи Відповідача щодо відсутності підстав для стягнення відсотків через невідповідність засадам справедливості, добросовісності та розумності. На відміну від обставин у справі № 342/180/17, на висновки Верховного Суду в якій посилається Відповідач, в цій справі визначення суми кредиту, строку, на який надається кредит, процентної ставки за користування кредитом, визначено в заявці кредитного договору, яка підписана Відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. В зв`язку із викладеним, Суд вважає, що Відповідач в цій справі належним чином поінформований про умови кредитування за конкретним кредитним договором, в зв`язку із чим ці відносини є нерелевантними обставинам, на висновок Верховного Суду щодо яких посилається Відповідач. Сплата відсотків є платою за користування кредитом на відміну від неустойки чи пені, які є штрафними санкціями за неналежне виконання договору та розмір яких може бути зменшено у випадку невідповідності їх принципам співмірності, добросовісності, справедливості та розумності. Сторони є вільними щодо укладення договору. В зв`язку із викладеним, Суд вважає, що Відповідачеві було зрозуміло на який період ним береться кредит та яку ціну становить кредит у розмірі відсотків, сплата відсотків не є за своєю правовою природою штрафними санкціями, в зв`язку із чим підстави для зменшення розміру заборгованості за процентами відсутні. щодо неустойки Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. 17.03.2022 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» N? 2120-1X від 15 березня 2022 р. Його положення стосується питань, зокрема кредитування. А саме, цим Законом було внесено зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України та доповнено його пунктом 18, що встановлює нові правила звільнення позичальника від відповідальності в разі прострочення виконання ним своїх зобов`язань. Відтак, у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Таким чином, підстави для стягнення неустойки у період воєнного стану відсутні, в зв`язку із чим позовні вимоги щодо стягненні неустойки підлягають відмові. Щодо розміру комісії Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові Великої Палати від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. Суд враховує вказані висновки Верховного Суду, в зв`язку із чим вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісією в сумі 2000 гривень за кредитним договором №14.06.2024-100000187 від 14 червня 2024 року. У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається. Відповідач не надав докази на обгрунтування своєї позиції про відмову в задоволенні позову. При цьому визнає факт отримання коштів за договором сумі 10000 гривень та не відмовляється від виконання зобов`язань. Відповідно, справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. VI. Щодо судового збору Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 гривень. Позов задоволено в сумі 22600 гривень, що становить 76,35 % від суми заявлених вимог. 76,35 % від суми сплаченого судового збору становить 1849 гривень 54 копійки. Таким чином, з Відповідача на користь Позивача мають бути стягнуті судові витрати, які складаються із судового збору, в сумі 1849 гривень 54 копійки. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved