Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, в якому з урахуванням уточнень просить визнати за нею право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] після смерті батька - [PERSON] . Позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок. Позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса від 05.03.2024 у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що порушено порядок реєстрації права власності. Позивач не має можливості оформити свої спадкові права у позасудовому порядку, що стало підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 30.09.2024 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків, які були нею усунені 19.11.2024. Ухвалою суду від 20.11.2024 відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, витребувано матеріали спадкової справи. 08.01.2025 до суду надійшла належним чином завірена копія матеріалів спадкової справи № 19/2013, заведеної до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 21.01.2025 закрито проведення підготовчого засідання, призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача адвокат Паламарчук С.В. подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позов підтримує. Відповідач свою позицію з приводу заявленого позову суду не повідомив. Третя особа подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що, в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Нормами статті 1216 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 Цивільного кодексу України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до підпунктів 4.16, 4.19 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 Цивільного кодексу України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 20. [PERSON] , записаний батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » 17.12.1994 після реєстрації шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно, серії [NUMBER] . Відповідно до умов договору дарування житлового будинку від 22.08.2001, [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] та розташований на земельній ділянці площею 0,50 га земельного фонду сільської ради. Проте, за життя батько позивача не звернувся до державного реєстратора для внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.03.2024 за № 368473206, відомості про зареєстроване право власності на житловий будинок з адресою: [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. Відповідно до довідки № 355, від 26.02.2024, виданої Бердичівським міжміським бюро технічної інвентаризації про те, що відповідно до даних паперових носіїв технічного архіву станом на 31.12.2012 житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований по праву приватної власності за [PERSON] на підставі договору дарування від 15.04.1997 р № 5-493 посвідченого Бердичівською держнотконторою. Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] житловий будинок збудований у 1904 році. Технічний паспорт виготовлений 22.02.2024 КП «Бердичівське МБТІ» Житомирської обласної ради, інвентаризаційна справа № 61. Позивач 05.03.2024 звернулася до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Вовк Г.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , однак постановою приватного нотаріуса за № 20/02-31 від 05.03.2024 їй було відмовлено у зв`язку з тим, що порушений порядок реєстрації права власності, у зв`язку із тим така реєстрація за обдарованим згідно договору дарування є взагалі відсутньою. Оформити право на житловий будинок позивач не в змозі у позасудовому порядку через відсутність реєстрації права власності на спадкове майно у Державному реєстрі речових прав, у зв`язку з нотаріальною відмовою не має можливості реалізувати свої спадкові права після смерті батька. Матеріалами спадкової справи підтверджено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом майна померлого [PERSON] , що як наслідок до неї переходять всі майнові та окремі особисті немайнові права та обов`язки спадкодавця, при цьому у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено. З вищенаведеного судом встановлено, що за життя спадкодавцю [PERSON] , який помер [INFO] належав житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] на успадкування якого за законом має право позивач, а також те, що оформити спадщину на будинок вона позбавлена можливості, враховуючи відмову нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину, а тому суд вважає, що у відповідності до положень ст. 392 ЦК України, позивач вправі вимагати визнання за нею права власності на спадкове майно в судовому порядку. Ураховуючи, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який застосовується у разі існування перешкод для оформлення спадкових прав та суд, використовуючи винятковий спосіб захисту, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується ч. 9 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: approved