Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

06.12.2024 року представник заявника [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на наступні обставини. [INFO] під час ведення бойових дій у районі населеного пункту Калинівка Донецької області внаслідок поранень несумісних з життя загинув син [PERSON] старший солдат [PERSON] , [INFO] . При зверненні до [INFO] (далі по тексту [INFO] ) із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги вразі загибелі військовослужбовця ЗСУ у період дії воєнного стану заявнику було відмовлено у її прийнятті через відмінності у написанні його прізвища та прізвища загиблого сина: [PERSON] та [PERSON] . Таким чином заявник не може реалізувати своє право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі сина. На підставі викладеного, заявник просить суд встановити факт, що він є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] . Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.12.2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами окремого позовного провадження та призначено судове засідання (а.с.20). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.05.2025 року відмовлено заінтересованій особі у клопотанні про закриття провадження по справі (а.с.59). Сторони в судове засідання не з`явились. 29.05.2025 року до канцелярії суду від представника заявника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі сторони заявника, на заявлених вимогах наполягає у повному обсязі (а.с.50). 12.03.2025 року на адресу суду від Нікопольського РТЦК надійшло клопотання про закриття провадження у справі, оскільки вимоги [PERSON] пов`язанні з доведенням наявності підстав для визнання підтвердження за ним певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявника з державою, а отже не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства. Справу просить розглядати без участі представника заінтересованої особи (а.с.28-34). Крім того, представник заявника [PERSON] надала до суду заперечення проти згаданого вище клопотання, в яких зазначила, що Велика Палата Верховного Суду постановою від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23) відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30.01.2020 у справі № 287/167/18-ц(провадження № 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. Оскільки заявнику Нікопольським РТЦК, Міністерством оборони України не надавалась відмова в призначенні та виплати одноразової грошової допомоги, між заявником та заінтересованою особою відсутній публічно-правовий спір. Таким чином, факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як батька та сина, підлягає встановленню саме в цивільному провадженні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України. \~Розглянувши надані документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, суд дійшов наступного висновку. На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.6\~Конвенції «Про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно вимог ч.ч.1,2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 6 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в м. Нікополі Дніпропетровської області. Батьками в свідоцтві про народження зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). [PERSON] був військовослужбовцем. Виконуючи свій обов`язок по захисту Батьківщини, [INFO] під час ведення бойових дій у районі населеного пункту Калинівка Донецької області внаслідок поранень несумісних з життям [PERSON] загинув. На момент загибелі він у шлюбі не перебував, дітей не мав, однією сім`єю ні з ким не проживав, утриманців не мав, його мати [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Отже батько загиблого [PERSON] є єдиною особою, що відповідно до ЗУ «Про\~соціальний і\~правовий захист\~військовослужбовців та\~членів їх\~сімей» має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги. Відповідно до норм п.1 ч.2 ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби. Так, користуючись своїм правом на отримання одноразової грошової допомоги після смерті сина, [PERSON] звернувся до [INFO] із відповідною заявою. Але заявникові було відмовлено в прийнятті заяви через відмінності в написанні його прізвища та прізвища загиблого сина [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з даною відмінністю в написанні прізвища у заявника виникла необхідність встановлення родинного зв`язку із померлим сином, оскільки даний факт тягне за собою юридичні наслідки для нього у вигляді набуття особистих і майнових прав як батька військовослужбовця, померлого під час виконання останнім обов`язків військової служби. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.01.2024 року у справі №560/17953/21 вказала, що справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, належать до юрисдикції цивільного суду. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд відповідних справ за правилами цивільного судочинства. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1\~ст.\~315\~ЦПК України та не є вичерпним ч. 2 ст. 315 ЦПК України. Відповідно до п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.1\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №5\~від 31.03.1995\~«Про судову\~практику в\~справах встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.\~7\~постанови Пленуму суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Під родинними відносинами слід розуміти, насамперед, кровний зв`язок між людьми, за наявністю якого у людини виникають відповідні юридичні наслідки, тобто, виникнення, зміна чи припинення прав та обов`язків. Відповідно до ч.1\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В постанові від 11 лютого 2022 року у справі №947/22756/19 (провадження №61-249св21) Верховний Суд зазначає, що цивільне законодавство не передбачає обов`язкового переліку доказів, якими особа може підтвердити факт родинних відносин з іншою особою, оскільки реалізуючи свої процесуальні права з урахуванням принципу диспозитивності, сторона подає ті докази, які на її думку, підтверджують обставини, які входять до предмета доказування. Доказами, що підтверджують факт родинних відносин, можуть бути документи, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, по господарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. На підтвердження даного факту заявником надані наступні документи: свідоцтво про народження загиблого [PERSON] , свідоцтво про реєстрацію шлюбу батьків загиблого - [PERSON] та [PERSON] (а.с.9), копія паспорту загиблого сина заявника та копія паспорту самого заявника (а.с.16), адресна картка, де зазначено, що родина [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Як вбачається з копії паспорту [PERSON] , на першій сторінці його прізвище зазначено - [PERSON] , тоді як на другій сторінці при перекладі на російську мову - [PERSON] (а.с.14). З огляду на викладені вище обставини, беручи до уваги надані письмові докази, у суду не викликає сумнівів той факт, що заявник є батьком [PERSON] , [INFO] , а різниця написання їх прізвищ в документах виникла внаслідок невірного перекладу з російської на українську мову. За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку, встановлення факту родинних відносин між особами, і факт родинних відносин, який просить встановить заявник, підтверджується наданими письмовими доказами та документами, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved