Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, який обґрунтовано тим, що рішенням Южного міського суду Одеської області від 29.05.2024 у справі №519/613/24 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно, починаючи з 30.04.2024, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до його повноліття, тобто до [INFO] . З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дітей значно зросли. На даний момент вважає, що цей розмір аліментів не відповідає потребам дитини та фінансовим можливостям відповідача. Дитина має постійні через відвідування центрів підготовки до школи та медичні витрати через догляд та лікування зубів. На підставі викладеного просить суд збільшити розмір аліментів до 5000,00 грн. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 01.05.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 16.05.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого [PERSON] просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. 19.05.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої сторона позивача просить позов задовольнити та збільшити розмір аліментів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, так як його дохід суттєво не змінився, він має ще двох неповнолітніх дітей, відповідач та його діти також мають проблеми зі здоров`ям, що підтверджується відповідною медичною документацією, таким чином поліпшення його майнового стану не відбулося. Також відповідач в судовому засіданні пояснив, що їх неповнолітній син [PERSON] , за домовленістю із позивачкою, щотижня два дні проживає у нього. Наразі позивач відпочиває за кордоном, що не може свідчити про її скрутний матеріальний стан. Суд, дослідивши докази, встановивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, доходить наступного. Згідно рішення Южного міського суду Одеської області від 29.05.2024 у справі №519/613/24 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно, починаючи з 30.04.2024, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до його повноліття, тобто до [INFO] (а.с.3). Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачкою свого права на отримання коштів на утримання малолітнього сина. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною 1 статті 76ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини 1, 2 статті 77ЦПК України). Однак, пред`являючи позов про зміну розміру аліментів, при цьому посилаючись на необхідність збільшення розміру аліментів, визначених у твердій грошовій сумі, позивач не надала суду будь-яких доказів покращення матеріального стану відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань, а також інформації про щомісячні доходи як платника аліментів, так і одержувача аліментів, та зміни їх сімейного стану, хоча це є її процесуальним обов`язком, а тому зазначені в позовній заяві обставини не є підставою для зміни способу стягнення аліментів. Таким чином, позивачкою не доведено належними та допустимими доказами обставини щодо зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших обставин, які на підставі статті 192СК України, є підставою для зміни способу стягнення аліментів. Необхідність збільшення розміру стягуваних аліментів позивач аргументує тим, що визначений до сплати попереднім рішенням суду розмір аліментів є недостатній для задоволення потреб неповнолітньої дитини та вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн щомісячно до досягнення нею повноліття. Разом з тим вказані обставини без долучення відповідних доказів самі по собі не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів. Посилання позивача, що змінився мінімальний гарантований розмір аліментів є слушним, але суд звертає увагу на те, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Зазначене відображено і у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17, провадження № 61-51сво18. Таким чином, належних та допустимих доказів наявності обставин зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших обставин, які відповідно до статті 192 СК України є підставою для збільшення розміру аліментів, позивачем не надано, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, а у задоволенні позовних вимог відмовлено, суд вважає за необхідне віднести судовий збір на рахунок держави.

Outcome: dismissed