Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Вінницької міської ради про визнання права власності на квартиру та просила визнати за нею право власності на кооперативну квартиру [ADDRESS] (загальна площа 35,7 кв.м; житлова площа 17,1 кв.м), мотивуючи свої вимоги тим, що позбавлена можливості оформити право власності у інший спосіб (у позасудовому порядку). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2024 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2024 року було витребувано від\~ Комунального підприємства\~ «Вінницьке міське бюро технічноїінвентаризації»\~для огляду у судовому засіданні матеріали інвентаризаційної справи на квартиру [ADDRESS] ; витребувано від\~виконавчого комітету Вінницької міськоїради\~належним чином засвідчену копію рішення про зміну нумерації будинку [ADDRESS] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 січня 2025 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Антонюк Ю.М. позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. У судовому засіданні представник відповідача Вінницької міської ради Салямон Д.О. при вирішенні справи поклалася на розсуд суду. Вислухавши пояснення учасників справи (процесу), вислухавши показання свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали інвентаризаційної справи № 20954, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з Списку членів житлово-будівельного кооперативу «Імпульс», [PERSON] була членом вказаного ЖБК «Імпульс», членом її сім`ї була дочка [PERSON] , 1969 року народження. Крім того, згідно з довідкою ТОВ «ЖЕО» від 24.09.2024 року № 858 [PERSON] дійсно була членом ЖБК «Імпульс» за адресою: [ADDRESS] . На підставі рішення виконкому Замостянської районної Ради народних депутатів міста Вінниці від 09.11.1983 року № 461 «Про надання квартир членам відомчого житлово-будівельного кооперативу «Імпульс» для заселення 180-квартирного будинку по [ADDRESS] », 16 листопада 1983 року позивачеві [PERSON] , сім`я якої складалася з 2 осіб (дочка [PERSON] ) було видано ордер № 0014 на право зайняття 1-кімнатної квартири [ADDRESS] . Як вбачається з додатку № 1/117 до рішення виконавчого комітету Вінницької міської Ради народних депутатів від 04.06.1987 року № 200, по [ADDRESS] було змінено на номер будинку [ADDRESS] ; у подальшему [ADDRESS] було перейменовано на [ADDRESS] . З довідки ТОВ «ЖЕО» № 6241 від 17.09.2024 року вбачається, що спірна квартира [ADDRESS] є кооперативною (а.с.22). Квитанції та чеки щодо сплати вступного та пайових внесків у позивача [PERSON] не зберіглися, у відповідача Вінницької міської ради, у ТОВ «ЖЕО» та у Державному архіві Вінницької області вони також відсутні, проте сукупність досліджених доказів свідчить про те, що пай за кооперативну квартиру було внесено повністю. Зокрема, вказану обставину підтвердили допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . Однак, як вбачається з листа КП «ВМБТІ» від 25.07.2023 року № 4697, реєстрація права приватної власності на квартиру [ADDRESS] не проводилась. Крім того, 25 вересня 2023 року державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Вінницької міської ради Вінницької області Москалюк Л.М. було прийнято рішення № 69440232 про відмову у державній реєстрації права приватної власності на квартиру, що розташована: [ADDRESS] , оскільки не надана довідка кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦПК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Аналогічне положення міститься у п. 19 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30 квітня 1985 року № 186. Відповідно до\~п.\~5-1\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України \~№ 9\~від 18.09.1987\~року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правової позиції (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 грудня 2013 року № 6-138цс13), згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, з 1 липня 1990 року набуває право власності на цю квартиру. Ст. 8 Конституції України \~визначено, що норми Конституції України є нормами прямої дії; звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. \~ Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо, а отже позов підлягає задоволенню. Судові витрати слід залишити за позивачем, оскільки остання клопотала про це.

Outcome: approved