Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

У січні 2025 року [PERSON] в особі представника адвоката Баса А.М. звернувся до Подільського районного суду м. Києва із вищевказаною позовною заявою. В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 05 вересня 2021 року та 28 листопада 2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено усний договір, за яким відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі: 05.09.2021 - 2 000 Євро, та 28.11.2021 - 2 500 Євро. Вищевказані грошові кошти були надані відповідачу з метою придбання останнім для позивача автомобіля марки RENAULT «Premium». Тобто, за усним договором про надання послуг, позивач передав кошти відповідачу в якості часткової попередньої оплати за автомобіль, а відповідач зобов`язувався придбати та передати вищезазначений автомобіль позивачу. Вказана обставина підтверджується розписками від 05.09.2021 та 28.11.2021, власноручно написаними [PERSON] , копії яких додаються до позовної заяви. Оригінали розписок знаходяться у позивача. Незважаючи на досягнуту домовленість, [PERSON] по сьогоднішній день взяті на себе зобов`язання з придбання та передачі автомобіля так і не виконав. До того ж, кошти взяті для виконання умов договору також не повернув, що в подальшому спричинило порушення прав та виникнення збитків для позивача. В результаті такої поведінки відповідача, [PERSON] змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Станом на день подання позовної заяви заборгованість [PERSON] перед [PERSON] в загальній сумі становить 194 985 грн (4 500 Євро (загальна сума переданих коштів). Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача обґрунтовував заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. 05 вересня 2021 року та 28 листопада 2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено усний договір, за яким відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі: 05.09.2021 - 2 000 Євро, та 28.11.2021 - 2 500 Євро. Вищевказані грошові кошти були надані відповідачу з метою придбання останнім, для позивача, автомобіля марки RENAULT «Premium». Тобто, за усним договором про надання послуг, позивач передав кошти відповідачу в якості часткової попередньої оплати за автомобіль, а відповідач зобов`язувався придбати та передати вищезазначений автомобіль позивачу. Вказана обставина підтверджується розписками від 05.09.2021 та 28.11.2021, власноручно написаними [PERSON] , копії яких додаються до позовної заяви. Оригінали розписок знаходяться у позивача. Станом на день подання позовної заяви заборгованість [PERSON] перед [PERSON] в загальній сумі становить 194 985 грн (4 500 Євро (загальна сума переданих коштів). Згідно з ч. 3 ст. 1212 ЦК України, положення глави 83 цього Кодексу (збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. При цьому, набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2016 року у справі № 6-100цс15, від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц, від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19. Звертаючись до суду із вказаною позовною заявою, представник позивача обґрунтовуючи позовні вимоги зазначав, що між позивачем та відповідачем виникли договірні зобов`язання, оскільки на думку сторони позивача договір купівлі автомобіля з попередньою оплатою вважається договором на надання послуг, оскільки в цьому випадку одна особа (виконавець) зобов`язаний передати покупцеві автомобіль за зазначеною ціною та у визначений строк, що є наданням послуг. Однак, суд зауважує, що договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 ЦК України (на яку далі по тексту позовної заяви посилається представник позивача). Якщо позивач в односторонньому порядку не відмовлявся від договору або договір не був розірваний сторонами чи визнаний недійсним у судовому порядку, закінчення строку дії договору не є підставою для припинення зобов`язання, яке залишилося невиконаним. Після закінчення строку дії договору невикористаний аванс, переданий на виконання такого договору, не може бути витребувано відповідно до положень статті 1212 ЦК України як безпідставне збагачення. Згідно зі статтями 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки між сторонами у справі існують договірні відносини, а кошти, які позивач просить стягнути як невикористаний аванс (на придбання автомобіля для позивача), набуті відповідачем за наявності правової підстави, їх не може бути витребувано відповідно до положень статті 1212 ЦК України як безпідставне збагачення. У цьому разі договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 ЦК України. Зазначене вище узгоджується з постановою Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 910/9072/17. Зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем про стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів в загальній сумі 194 985 грн 00 коп. не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed