Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

У лютому 2025 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитні договори: 1) №20115754118 від 11.03.2020, за яким позичальнику видано кредит у сумі 50\~000,00 грн.; 2) №40019846049 від 30.09.2021, за яким позичальнику видано кредит у сумі 37\~377,00 грн.. Відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами не виконує, у зв`язку із чим станом на 01.12.2024 утворилася заборгованість: 1)за кредитним договором №20115754118 від 11.03.2020 в розмірі 82\~705,07 грн., з яких: 49\~635,88 грн. заборгованість за кредитом; 33\~069,19 грн. заборгованість за процентами. 2)за кредитним договором №40019846049 від 30.09.2021 в розмірі 27\~145,82 грн., з яких: 27\~139,66 грн. заборгованість за кредитом; 6,16 грн. заборгованість за процентами. Оскільки на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасила, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути з відповідача на користь\~Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк»\~заборгованість за кредитними договорами №20115754118 від 11.03.2020 та №40019846049 від 30.09.2021 в загальному розмірі 109\~850,89 грн., а також судові витрати по справі. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2025 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Розгляд (формування та зберігання) судової справи проводиться в змішаній (паперовій та електронній) формі. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач [PERSON] повідомлялася судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої вона є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 , постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надала до суду відзив на позовну заяву, тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитні договори: 1) №20115754118 від 11.03.2020, за яким позичальнику видано кредит у сумі 50\~000,00 грн.; 2) №40019846049 від 30.09.2021, за яким позичальнику видано кредит у сумі 37\~377,00 грн.. Відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами не виконує, у зв`язку із чим станом на 01.12.2024 утворилася заборгованість: 1)за кредитним договором №20115754118 від 11.03.2020 в розмірі 82\~705,07 грн., з яких: 49\~635,88 грн. заборгованість за кредитом; 33\~069,19 грн. заборгованість за процентами. 2)за кредитним договором №40019846049 від 30.09.2021 в розмірі 27\~145,82 грн., з яких: 27\~139,66 грн. заборгованість за кредитом; 6,16 грн. заборгованість за процентами. Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2\~ст. 1050 Цивільного кодексу України\~передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За вимогами статей 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 610 Цивільного кодексу України\~встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів того, що відповідач сплатила заборгованість за кредитним договором, а також щодо неправомірності здійснення розрахунку заборгованості за наданим кредитом чи нарахування заборгованості за порушення грошового зобов`язання, суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку. Водночас суд враховує, що якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами перед судом, що ним не було зроблено. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитними договорами №20115754118 від 11.03.2020 та №40019846049 від 30.09.2021 в загальному розмірі 109 850,89 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~з урахуванням результату розгляду справи з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved