Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

14 березня 2025 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 04 березня 2016 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 165, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1211,20 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 04 березня 2016 року з відповідачем зареєстровано шлюб, від шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось. Вони мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Між ними, вже тривалий час, повністю відсутні подружні стосунки. Вони, як подружжя, не проживають разом з 01.01.2025 року, не ведуть спільний побут та бюджет. Позивач та відповідач домовились, що після розірвання шлюбу, спільна дитина буде проживати з позивачем. Спору щодо спільно нажитого майна не мають, спільне майно поділили добровільно. Ухвалою суду від 18.04.2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 18 квітня 2025 року на 10.30 год. Ухвалою суду від 18.04.2025 року відкладено судове засідання у зв`язку з неявкою відповідача. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у жодне судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про судовий розгляд справи відповідач був повідомлений шляхом направлення смс-повідомлення на зазначений у позовній заяві телефон, вказані повідомлення отримані відповідачем [PERSON] , та шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача, яке повернулось на адресу суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адерсою". Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач про причини неявки у судові засідання суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, отже, вважається таким, що не з`явився в судові засідання без поважних причин. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено. Відповідач не скористався правом на подання відзиву в порядку ст.178 ЦПК України, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч.8 ст.178 ЦПК України. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. У зв`язку із наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між позивачем та відповідачем зареєстрований 04 березня 2016 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 165, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9). Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені з 01.01.2025 року, не ведуть спільний побут та бюджет. Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, як визначено ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Позивач скористалася правом припинити шлюбні відносини та звернулася до суду з даним позовом. Відповідач, будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання для дачі пояснень не з`явився, будь-яких заяв по суті позову не подав. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позовна вимога про розірвання шлюбу є підставною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку із реєстрацією шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Зважаючи на прохання позивача, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки позивач наполягала на стягненні з відповідача судових витрат, які складаються із сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 гривень, суд вважає за можливість відповідно до вимог ст.141 ЦПК України стягнути їх із відповідача.

Outcome: approved