Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

07.04.2025 до Городищенського районного суду Черкаської області надійшов позов від Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК"" до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог представник позивача Шкапенко О. В. вказує, що на підставі Анкети-заяви, будучи клієнтом банку позивальник [PERSON] , згідно заяви про надання послуги 18.02.2023 року з АТ "АКЦЕНТ-БАНК" уклала кредитний договір № АВН0СТ155101676706097619, щодо надання кредиту в розмірі 25000,00 грн, строком на 36 місяців (до 17.02.2026 року) зі сплатою процентів у розмірі 85,00 щорічно, який складався із заяви клієнта та Графіку погашення кредиту. Позивач свої зобовязання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі відповідно до умов Договору. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором не виконала. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором у відповідача станом на 07.04.2025 виникла заборгованість у загальному розмірі 38 592,46 грн, яка складається з: 21615,93 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 16976,53 грн - загальний злишок заборгованості по процентам, яку позивач просив стягнути з [PERSON] та судові витрати. 08.04.2025 в справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не зявився. У позовній заяві (п. 3, 5 прохальної частини), позивачем заявлено та подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника Банку, позовні вимоги підтримав та просить суд стягнути з відповідача борг за кредитним договором, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення поштового відправлення 0610247371209, за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Зі змісту довідки форми № 20 вбачається, що відповідач [PERSON] відсутня. Ця обставина унеможливила вручення їй судової повістки. На підставі п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду цивільної справи. Про причини неявки в судове засідання не повідомила, заперечень проти позову не надала. На підставі ухвали суду, занесеної до протоколу судового засідання, проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності учасників судового процесу. Та, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, зясувавши обставини справи дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 55 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 01.02.2022 року, Акціонерне товариство "АКЦЕНТ-БАНК"" зареєстроване як юридична особа, вид економічної діяльності 64.19 Інші види грошового посередництва (основний). АТ "АКЦЕНТ-БАНК" має банківську ліцензію, що підтверджується витягом з Державного реєстру банків. Згідно положень статтей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно частини 1 статті 627, статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28.11.2021 [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (Анкета-Заява), та будучи клієнтом банку, 18.02.2023 року з метою отримання банківських послуг підписала Заяву про надання послуги "Швидка готівка" № АВН0СТ155101676706097619, на отримання кредит в сумі 25000,00 грн, строком на 36 місяців (з 2023-02-18 року по 2026-02-17 року включно), процентна ставка (фіксована) - 85 %, з розміром щомісячного платежу - 1951,56 грн. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з Анкети-Заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил банківських послуг в А-Банк, Заяви про надання послуги "Швидка готівка", Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів банку, з чим і погодилася позичальник [PERSON] при підписанні Заяви. Слід зазначити, що анкета-заява позичальника та паспорт споживчого кредиту за програмою "Швидка готівка" містять всі умови, з якими відповідач погодилася і, які дають підстави вважати, що між сторонами мали місце кредитні правовідносини. АТ "АКЦЕНТ-БАНК" 18.02.2023 року перерахувало [PERSON] кредитні кошти у розмірі 25 000,00 грн на платіжну картку, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту - 4323387011588491, що підтверджено меморіальним ордером № TR.28641192.22217.65455. Відповідач не сплачувала банку грошові кошти в повному обсязі для погашення заборгованості за зобовязанням, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, який досліджено у судовому засіданні. Так, згідно розрахунку заборгованості, станом на 07.04.2025 року, за договором № АВН0СТ155101676706097619 від 18.02.2023 року, [PERSON] має заборгованість в розмірі 38 592,46 грн, яка складається з: 21615,93 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 16976,53 грн - загальний злишок заборгованості по процентам. Правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку, вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, суд вважає, що відповідач зобовязання за вказаним договором не виконала належним чином. Після отримання кредиту відповідач допускала порушення умов повернення грошових коштів, оскільки не здійснювала платежів, передбачених договором та достатніх для погашення договірних зобовязань з оплати кредиту. Свої заперечення проти викладених позивачем обставин та докази у спростування доводів позивача, відповідачем до суду не надано. Отже, між сторонами існує спір з приводу належності виконання зобовязань за кредитним договором, який регулюється нормами Цивільного кодексу України та положеннями укладеного між сторонами кредитного договору. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом частини 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, яким обмінялися сторони. Відповідно до статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банка бо інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Із змісту статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або дострокова зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідач, отримавши у користування кредитні кошти, зобовязалася повернути їх та сплатити проценти за користування ними. Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобовязальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору кредиту, як і неналежне його виконання позичальником. Розрахунок заборгованості, що наданий позивачем є повним, чітким, обєктивним, він узгоджується з умовами кредитного договору, та суд вважає вказаний документ належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем АТ "АКЦЕНТ-БАНК" при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп, з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, що підтверджується платіжним дорученням. Оскільки, позовні вимоги АТ "АКЦЕНТ-БАНК" задоволено у повному обсязі, то з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved