Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути солідарно з відповідачів інфляційні втрати та 3% річних в загальному розмірі 90\~924,14 грн, а також витрати по оплаті судового збору. Позов обґрунтовано обставинами: \~ \~ \~ \~Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 жовтня 2011 року по справі №2-1346/11, яким з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] стягнуто заборгованості за кредитним договором у розмірі 137693 грн. 52 коп. Останнє набрало законної сили, однак станом на сьогоднішній день боржниками не виконано. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2022 року замінено стягувача у цивільні справі № 2-1346/11 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області на підставі рішення від 31 жовтня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», код ЄДРПОУ 43212924, у зв`язку переходом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» прав кредитора відповідно до Договору № 2082/К купівлі-продажу прав вимоги від 07.11.2019, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. за реєстровим № 1980. \~ \~ \~ \~ Загальна заборгованість складає 70 451,19 грн. (інфляційне збільшення) + 20 472,95 грн. (3% річних) = 90 924,14 грн. Суми, передбачені статтею 625 ЦК України нараховано позивачем за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року в межах строків позовної давності. \~ \~ \~ \~ Позиція відповідачів. У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк від відповідачів не надходило ні заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ні відзиву на позовну заяву. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 13.03.2025 позовна заява отримана судом. 14.03.2025 ухвалою судді позовну заяву було залишено без руху. 18.03.2025 на виконання ухвали представником позивача було надано заяву про усунення недоліків. 19.03.2025 ухвалою судді провадження у справі було відкрито, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачі відзив на позов не подавали. Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст позовних вимог полягає у стягненні з відповідачів 3% річних та інфляційних втрат за невиконання рішення суду. Судом встановлено, що 13.06.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] як позичальником було укладено договір про надання споживчого кредиту №11168829000, відповідно до умов якого позичальнику був виданий кредит у сумі 16 000,00 (шістнадцять тисяч) дол. США 00 центів, з кінцевим терміном повернення до 11.06.2027 року, зі сплатою 12,5% річних (документ ЕС від 13.03.2025). З метою забезпечення виконання зобов`язання за вищевказаним Кредитним договором були укладені наступні договори: 13.06.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки №11168829000П; 13.06.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки №11168829000П/2 (документ ЕС від 13.03.2025). 31 жовтня 2011 року було ухвалено рішення Інгулецьким районним судом містаКривого Рогу Дніпропетровської області, яким було задоволено позов ПАТ «УкрСибанк» про стягнення заборгованості. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» в особі Криворізького управління Дніпровського регіонального департаменту Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк`в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 137693 (сто тридцять сім тисяч шістсот дев`яносто три) грн. 52 коп. та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», в особі Криворізького управління Дніпровського регіонального департаменту Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати у розмірі 1376 (одна тисяча триста сімдесят шість) грн. 93 коп. судового збору та 120 (сто двадцять) грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (документ ЕС від 13.03.2025). При цьому, суд враховує, що вказана заборгованість за кредитним договором складається з: заборгованість за кредитом 112\~917, 56 грн; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 22 410, 02 грн; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 368, 81 грн; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитом 1997, 13 грн. Водночас кредитор має право вимагати від боржника сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Сумою боргу у розумінні статті 625 ЦК України є грошова позика, яка підлягала поверненню позичальнику, а не пеня, що нарахована за прострочення грошового зобов`язання за кредитом та по відсоткам за користування кредитом. А тому базою нарахування 3% річних та інфляційних втрат суд вважає заборгованість за кредитом та заборгованість по відсоткам за користування кредитом, що складає 135\~327,58 грн (112\~917, 56 + 22 410, 02=135\~327,58). Суд, самостійно провівши обрахунки, встановив, що 3% річних складають: за період прострочення грошового зобов`язання з 12.03.2017 по 31.12.2019, (кількість днів у періоді 1025); сума 135\~327,58x 3 % x 1025 : 365 : 100 = 11\~400,88 грн; за період прострочення грошового зобов`язання з 01.01.2020 до 31.12.2020 (кількість днів у періоді 366); сума 135\~327,58x 3 % x 366 : 366 : 100 = 4 059,82 грн; за період прострочення грошового зобов`язання з 01.01.2021 до 23.02.2022 (кількість днів у періоді 419); сума 135\~327,58x 3 % x 419 : 365 : 100 = 4\~660,45 грн. Всього: 20\~121,15 грн. Інфляційне збільшення становить 135\~327,58 x 1.51165218 - 135\~327,58 = 69\~240,65 грн. Так, загальна заборгованість складає 69\~240,65 грн (інфляційне збільшення) + 20\~121,15 грн (3% річних) = 89\~361, 80 грн. 08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (ідентифікаційний код юридичної особи 09807750), в якості Продавця та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» (ідентифікаційний код юридичної особи 34047020), в якості Покупця було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. 08.12.2011 року за реєстровим № 2949, 2950, згідно з яким право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №11168829001 (11168829000) від 13.06.2007 року та за договорами забезпечення перейшло до Публічного акціонерного товариства «Дельта банк». 07 листопада 2019 року між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» був укладений Договір № 2082/К купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений Шевченко І.Л., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим № 1980, відповідно до якого ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» набуло статус кредитора за Договором про надання споживчого кредиту №11168829001 (11168829000) від 13.06.2007 року та за всіма договорами забезпечення. Вказані обставини досліджувались, а надані докази оцінювались, - судом при постановленні ухвали про заміну стягувача. Таким чином, кредитора за кредитним договором 11168829001 (11168829000) від 13.06.2007 року було змінено з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС». В судове засідання сторони не з`явились, їх належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання. 26.05.2025 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі про дату та час розгляду справи повідомлялись судом своєчасно та у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України. Судові повістки та копія ухвали про відкриття провадження від 13.03.2025 направлялись судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача, але були повернуті до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідачі в судове засідання 26.05.2025 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, правом надання відзиву на позов не скористалися, будь-яких заяв, клопотань від них не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Щодо виконання зобов`язання. За загальним правилом, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону (ст.ст.\~526,527,530 ЦК України). У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором. Приписами ч. 2\~ст. 615 ЦК України визначено: одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ч.1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України). Законодавець у частині першій статті 509 ЦК України визначив зобов`язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частина друга статті 509 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦПК України). Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (частина третя статті 11 ЦК України). У справі, що розглядається, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є кредитний договір. Щодо відступлення права вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Відповідно до ч. 1, 2ст. 77\~ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частинами 1, 3статі 89\~ЦПК України\~визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, у справі, що розглядається, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є кредитний договір. Рішення суду від 31.10.2011\~про стягнення, зокрема, пені, що нарахована за прострочення грошового зобов`язання за кредитом та по відсоткам за користування кредитом є рішенням про присудження. Таке рішення, в частині стягнення пені, не є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Вказане корелюється з висновками Верховного Суду. Так, Велика Палата Верховного Суду сформувала усталену практику щодо 3 % річних та інфляційних, звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах №\~703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та №\~646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі №\~922/3095/18\~(провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі №\~902/417/18\~(провадження № 12-79гс19). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 квітня 2020 року у справі №\~910/4590/19\~(провадження № 12-189гс19), аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень статті 625 ЦК України, зробила висновок про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Тож, пеня, нарахована на суму заборгованості за несвоєчасне виконання зобовязання, не є сумою боргу, на яку може нараховуватися 3 % річних та інфляційні втрати, які є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. А тому базою нарахування 3% річних та інфляційних втрат суд вважає заборгованість за кредитом та заборгованість по відсоткам за користування кредитом, що складає 135\~327,58 грн (112\~917, 56 + 22 410, 02=135\~327,58). Провівши самостійний обрахунок, суд встановив, що загальна заборгованість складає 69\~240,65 грн (інфляційне збільшення) + 20\~121,15 грн (3% річних) = 89\~361, 80 грн. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 гривень підтверджується платіжною інструкцією №32653 від 03.03.2025 року. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково на суму 89\~361,80 грн., стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2373,95 грн., що пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позов заявлено на суму 90924,14 грн., а задоволено 89\~361,80 грн., тобто на 98 % (89\~361,80 грн х 100 % /90924,14 = 98 % ). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 2373,95 грн судового збору (2422,40 х 98 %/100%).

Outcome: partial