Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

28 листопада 2024 року [PERSON] через свого представника адвоката Мотуза Олександра Володимировича звернулась з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка. Позиція позивача Позивач посилається на те, що [INFO] її чоловік [PERSON] загинув внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, під час роботи на ДВАТ «Шахта «Ювілейна» ДХК «Павлоградвугілля», правонаступником якого є відповідач. Позивач просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка, 600\~000 грн без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. \~ \~ \~ Заперечення відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» згідно поданого відзиву позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що станом на час нещасного випадку на виробництві, яким спричинено смерть [PERSON] , обов`язок відшкодування моральної шкоди покладався на Фонд соціального страхування, отже ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» є неналежним відповідачем у справі. Фактичні обставини, встановлені судом 09 червня 2001 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . (а.с.5) Від цього шлюбу [INFO] народилась дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с.10) [PERSON] помер [INFO] внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, що стався на виробничому структурному підприємстві ДВАТ «Шахта «Ювілейна» ДХК «Павлоградвугілля», правонаступником якого є відповідач. (а.с.6-9) Норми права, які застосував суд Правовідносини між сторонами виникли в день смерті чоловіка позивачки внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, тобто 21 липня 2002 року. До спірних правовідносин повинні застосовуватись положення актів цивільного законодавства, чинні на момент виникнення таких правовідносин, На той час була чинною стаття 440-1 Цивільного кодексу Української РСР, згідно якої моральна (немайнова) шкода, заподіяна громадянину або організації діяннями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Моральна шкода відшкодовується \~в \~грошовій \~або \~іншій \~матеріальній \~формі \~ за\~рішенням суду\~незалежно від\~відшкодування майнової\~шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків, але не менше п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. \~ \~Відповідно до\~положень статті\~153\~КЗпП України,\~ в\~редакції,\~що діяла\~станом на\~21\~липня 2002\~року,\~ на\~всіх підприємствах,\~ в\~установах,\~організаціях створюються\~безпечні і\~нешкідливі умови\~праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизму, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Згідно статті 12 Закону України «Про охорону праці» (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За змістом наведених положень законодавства, діючого станом на 21 липня 2002 року, порушення вимог про безпеку праці, що призвело до нещасного випадку, є підставою для цивільно-правової відповідальності роботодавця. Тому за загальним правилом, визначеним статтею 440-1 ЦК Української РСР, моральну шкоду, заподіяну смертю працівника внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, має відшкодувати роботодавець. Тому саме ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» є належним відповідачем у даній справі. \~ \~ Матеріалами\~справи підтверджується,\~що [PERSON] ,\~був смертельно\~травмований \~та загинув\~внаслідок нещасного\~випадку,\~пов`язаного з\~виробництвом (непередбачуваного\~раптового метановиділення\~та вибуху\~метаноповітряної суміші). Допущене відповідачем порушення права [PERSON] на безпечні умови праці призвело до нещасного випадку та смерті останнього, тому наявні підстави для відшкодування роботодавцем моральної шкоди дружині загиблого працівника. У зв`язку зі смертю [PERSON] його дружина [PERSON] залишилася вдовою з малолітньою дитиною [PERSON] , якій на день смерті батька не виповнилося одного року. Позивачка змушена була самотужки виховувати дитину без моральної та матеріальної підтримки чоловіка. Смерть [PERSON] у віці 28 років була раптовою і несподіваною, внаслідок цієї жахливої події позивачка втратила назавжди близьку і кохану людину, її життя назавжди змінилося. З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 400\~000 грн. Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 598/438/21, пункт «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України доповнено словами «а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом», однак застосування сполучника «а також» підтверджує, що згаданий перелік був доповнений новою нормою права, яка не змінює зміст інших складових частин пункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України. Оскільки шкода, завдана життю та здоров`ю, може бути як майновою, так і немайновою (моральною) та до цієї частини пункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України зміни законодавцем не внесені, зокрема не зазначено, що лише відшкодування майнової шкоди, завданої життю та здоров`ю, не підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, тому немає підстав для ототожнення відшкодування моральної шкоди, завданої життю та здоров`ю, з іншим відшкодуванням моральної шкоди, яке підлягає оподаткуванню в разі перевищення її розміром чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року. З урахуванням наведеного висновку Верховного Суду, сума, яка стягується рішенням суду у відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю чоловіка, не підлягає оподаткуванню. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, діючому на день звернення позивачки до суду, за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою (один відсоток розміру задоволених позовних вимог, з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 за подання заяви в електронній формі 4000 х 0,8 = 3200 грн).

Outcome: partial