Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Представник позивача Романенко М.Е. звернувся у суд із даним позовом, який мотивує тим, що [PERSON] 16 травня 2021 року за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному вебсайті Товариства з обмеженою відповідальністю "Мілоан" (далі ТОВ "Мілоан") подав заявку на отримання кредиту № 4921049. ТОВ "Мілоан" направлено відповідачу електронним повідомленням (sms) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтвердив прийняття умов кредитного договору № 4921049 від 16.05.2021. Таким чином, відповідач уклав договір про споживчий кредит № 4921049 від 16.05.2021 (далі Кредитний договір) та на підставі платіжного доручення відповідачу було перераховано кредитні кошти на картковий рахунок у сумі 2000 грн. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання. Згідно з умовами договору відступлення прав вимоги № 06Т 10 серпня 2021 року ТОВ "Мілоан" було відступлено право вимоги за Кредитним договором на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" (далі ТОВ "Діджи Фінанс"), у зв`язку з чим позивач набув право вимоги до відповідача. Згідно із договором відступлення права вимоги сума боргу відповідача перед новим кредитором становить 8003 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 2000 грн, заборгованість за відсотками 6003 грн. У зв`язку з істотним порушенням відповідачем умов Кредитного договору на адресу відповідача, зазначену в Кредитному договорі, направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ "Мілоан" до ТОВ "Діджи Фінанс" із зазначенням порядку погашення заборгованості. Однак позичальник не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит у строки, передбачені Кредитним договором. За наведених підстав просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним\~договором у\~розмірі 8003\~грнта судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп. та 4000 грн витрат на правову допомогу. Ухвалою суду від 17.03.2025 дану справу прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву та призначено судове засідання на 09 год. 10 хв. 17 квітня 2025 року. Судове засідання, призначене на 17 квітня 2025 року, відкладено на 12 травня 2025 року, у зв`язку з перебування головуючої у щорічній відпустці. Ухвалою суду від 12.05.2025 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою від 19.05.2025 продовжено розгляд справи та призначено її до розгляду на 26 травня 2025 року Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав, у зв`язку з чим суд на підставі ч. 2 ст. 191 ЦПК України вирішує спір за наявними матеріалами справи. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Суд установив, що 16 травня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] укладено Кредитний договір, який підписаний\~електронним підписом\~відповідача шляхом\~відтворення одноразового\~ідентифікатора J33891.За умовами Кредитного договору ТОВ "Мілоан" надає [PERSON] кредит у розмірі 2000 гривень (п. 1.2 Кредитного договору) строком на 15 днів (п. 1.3 Кредитного договору) з 16 травня 2021 року до 31 травня 2021 року (п.п. 1.3, 1.4 Кредитного договору) зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 відсотка від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. (п. 1.5.2 Кредитного договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6 Кредитного договору). Комісія за надання кредит становить 0 грн, яка нараховується за ставкою 0 відсотків від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1 Кредитного договору). Пунктом 2.3. Договору передбачено пролонгацію строку кредитування. Продовження вказаного в п. 1.3. Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах (п. 2.3.1.). Пунктом п. 2.3.1.2. Договору передбачено пролонгацію на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користування кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилася до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною у п. 1.6. Договору. Розділ 2.3 Договору (пролонгація на стандартних (базових) умовах) є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної(их) обставин(и), щодо якої(их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно до ст. 212 ЦК України, і яка(і) полягає(ють) у: а) здійснені платежу(ів) позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах, згідно п. 2.3.1.1 Договору та розділу 6 Правил; б) продовженні користування кредитними коштами позичальником після спливу строку кредитування, визначеного згідно з п. 1.3, п. 2.3.1.1, п. 2.3.1.2 Договору (п. 2.3.2 Договору). За правилами п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника із сплати таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. Згідно з п. 6.1 Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Мілоан". Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ "Мілоан" про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ "Мілоан" електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ "Мілоан" електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником ТОВ "Мілоан" через вебсайт або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника (п. 6.2 Договору). Укладення ТОВ "Мілоан" кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ "Мілоан" ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 Договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 Договору). Згідно із п. 7.1 Договору цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. З копії платіжного доручення № 46389053 від 16.05.2021 року вбачається, що ТОВ "Мілоан" виконало свої зобов`язання за договором перед відповідачем по справі [PERSON] належним чином, перерахувавши на його картковий рахунок грошові кошти в сумі 2000 грн. Між ТОВ "Діджи Фінанс" та ТОВ "Мілоан" 10 серпня 2021 року укладено договір факторингу № 06Т, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "Діджи Фінанс" право грошової вимоги, строк зобов`язань яких настав або виникне в майбутньому, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги. Відповідно до умов договору факторингу № 06Т відбулось відступлення права вимоги і за Договором, укладеним між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] . Згідно з витягом з додатку до договору факторингу № 06Т від 10.08.2021, відомостей про щоденні нарахування та погашення ТОВ "Мілоан" за договором 4921049 станом на 30 липня 2024 року заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 8003 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 2000 грн., заборгованість за відсотками 6003 грн. Представником позивача 27 вересня 2023 року було надіслано відповідачу вимогу про погашення кредитної заборгованості та надано термін для добровільного врегулювання Позивачем зобов`язань. Усупереч умовам Договору відповідач не виконав своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості за Договором. Таким чином, установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з Кредитного договору. Згідно з частинами першою, третьою\~статті 509 ЦК\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514\~ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Порядок та підстави нарахування відсотків за користування чужими грошовими коштами, зокрема за кредитними договорами, передбачені статтями 1048 та 1056-1 ЦК України. Зокрема, ч. 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1056-1 ЦК України установлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Зважаючи на те, що позивачем доведено факт отримання позичальником кредитних коштів в розмірі 2000 грн., правові підстави для нарахування відсотків у розмірі 6003 грн, що жодним чином не спростовано відповідачем, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості за кредитним договором № 4921049 від 16.05.2021 року в розмірі 8003 грн. Задовольняючи позов повністю, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору. Крім того, статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правової допомоги № 01/11 від 12.02.2025, укладений між ТОВ "Діджи Фінанс" та адвокатським бюро "Анастасії Міньковської"; додаткова угода 4921049 від 19.02.2025 до Договору № 01/11 про надання правової допомоги від 12.02.2025; свідоцтво про право на зайняття адвокатської діяльності серії КС № 11306/10, відповідно до якого Міньковська А.В. має право на заняття адвокатською діяльністю; детальний опис робіт виконаних АБ "Анастасії Міньковської", необхідних для надання правничої допомоги за позовом ТОВ "Діджи Фінанс", відповідно до якого позивачу було надано правову допомогу на загальну суму 4000 грн (правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ "Діджи Фінанс"; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом справи; формування додатків до позовної заяви (письмові докази). Таким чином, витрати за надану професійну правничу допомогу, які поніс позивач є реальними, доведеними, тобто є такими, що підтверджені належними доказами, а тому підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Відповідач щодо неспівмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не заявив. Таким чином, з огляду на викладене з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн, загалом 6422 грн 40 коп.

Outcome: approved