Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. В обгрунтування вимог зазначає, що 24.01.2022р. між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 1827121 в електронній формі. Свої зобов`язання за договором позивач виконав, надавши позичальнику грошові кошти в розмірі 5500 грн. 00 коп., шляхом перерахування на картковий рахунок відповідача, що підтверджується повідомленням № 711/02 від 13.02.2025 року ТОВ «Платежі Онлайн», яке надає тов «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів. Таким чином, Позивачем належним чином виконані умови Договору про споживчий кредит, в той час як Відповідачем отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, яка станом на 12.02.2025р. становить 16500,00 грн. та складається з: -основного боргу в сумі 5500,00 грн.; -відсотків за неправомірне користування чужими грошовими коштами відповідно дл ч. 2 ст. 625 ЦК України всумі 11000,00 грн. Посилаючись на норми законодавства, позивач звернувся з даним позов до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 16500,00 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 05.03.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повіомленням, але без виклику сторін та без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. Відповідача неодноразово повідомлено про те, що у провадженні Жашківського районного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «ВЕЛЛФІН» про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором шляхом надсилання через засоби поштового зв?язку ухвали про відкриття спрощеного провадження разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, однак поштові конверти повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження від відповідача не надходило. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом установлено, що 24.01.2022р. між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 1827121 в електронній формі за допомогою електронного підпису ws 7951. На момент виникнення спірних правовідносин порядок отримання та надання позики регламентувалось Правилами надання грошових коштів у вигляді позики Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», затверджених наказом директора ТОВ «ВЕЛЛФІН» № 60 від 30.12.2020 року, які розміщуються на офіційному веб-сайті Позивача https://creditup.com.ua (надалі - Правила). Згідно п. 7.1, 7.2 Правил заявник, що має намір отримати позику, проходить реєстрацію в Особистому кабінеті на Сайті Товариства. Заявник для оформлення позики здійснює оформлення Заявки на Сайті Товариства шляхом заповнення всіх полів Заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення. Відповідно до 4.1, 4.2. Правил порядку, Відповідач оформив Заявку для отримання позики, шляхом заповнення всіх полів Заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення, що підтверджується роздруківкою заявки Відповідача з офіційного вебсайту Позивача. Заявка для отримання позики містить всі ідентифікуючі дані щодо Позичальника, а також фото останнього. Згідно п. 7.6 Уклавши цей Договір Позичальник автоматично стає учасником Програми лояльності, умови якої регламентуються Офіційними правилами програми лояльності та є невід`ємною частиною Правил надання грошових коштів у вигляді позики Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» та підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, зобов`язується і погоджується неухильно дотримуватись Правил програми лояльності, текст яких розміщено на Сайті Позикодавця. У разі отримання Договору позики засобами електронного зв`язку, Заявник укладає Договір позики з товариством в Особистому кабінеті. За умовами п. 1.1. Договору про споживчий кредит, Позикодавець надає Позичальникові грошові кошти в сумі 5500, 00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Пунктом 1.3. Договору про споживчий кредит встановлено, що позика надається строком на 30 (тридцять) днів. Відповідно до п. 1.4. Договору, дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний Позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення Договору про споживчий кредит між Позичальником і Позикодавцем. Позивачем в порядку встановленому п. 1.4. Договору про споживчий кредит через оператора послуг платіжної інфраструктури Platon на картковий рахунок Відповідача була перерахована сума позики, що зазначена в Договорі про споживчий кредит в сумі 5500,00 грн., що підтверджується повідомленням № 711/02 від 13.02.2025 року ТОВ «Платежі Онлайн», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банкеквайер здійснює зарахування коштів. Згідно п. 1.5.1 Договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: - 1.8 процента від суми позики, але не менше ніж 50 гривень 00 копійок за перший день користування позикою; - 1.8 процента від суми позики, щоденно, за кожен користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в цього Договору. Відповідно п. 1.1, 1.5 Договору про споживчий кредит, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 12.02.2025 року становить 16 500,00 грн., з яких: 5 500,00 грн. основний борг; 11 000,00 грн. - відсотки за неправомірне користування чужими грошовими коштами відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Згідно із п.п.1.5.2 Договору позики передбачено, що у разі якщо позичальник не повернув суму позики у строк, встановлених п. 1.3 договору, нарахування саме процентів за користування позикою, встановлених п.п.1.5.1 договору, проводиться за фактичну кількість календарних днів користування позикою та до дня повного погашення заборгованості позикою, включаючи день погашення. Цим же підпунктом договору передбачено, що додатково до основних процентів, на вимогу Позикодавця, доведену до Позичальника шляхом розміщення відповідного повідомлення, позичальник зобов`язаний сплатити збільшену процентну ставку від суми позики за кожен день прострочення. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно, поверненню підлягає основна сума заборгованості, проценти за позикою (основні та додаткові), нараховани які є відповідно до пп. 1.5.1 та пп.1.5.2 договорів за весь строк користування позиченими коштами, за своєю суттю не є мірою цивільно - правової відповідальності у вигляді неустойки (штрафу, пені) за порушення виконання позичальником умов договору позики, а нарахованими процентами у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Таким чином, нарахування позивачем додаткових (збільшених) процентів, передбачених п.п.1.5.2 договорів позики, за фактичну кількість календарних днів користування, за своєю правовою природою у повному обсязі відповідає процентам за ч.2 ст.625 ЦК України. Беручи до уваги, що нараховані за збільшеною ставкою додаткові проценти за своєю суттю не є неустойкою (штрафом, пенею), тому ТОВ «ВЕЛЛФІН» не допущено порушення ч.2 ст.21 Закону України «Про споживче кредитування» в частині перевищення сукупної суми неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору позики, половини суми, одержаної споживачем за таким договором. До договору додано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної фіксованої процентної ставки за договором про споживчий кредит. Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. Відповідно до\~змісту ч.\~4\~вказаної станні,\~електронний договір\~укладається шляхом\~пропозиції його\~укласти (оферти)\~однією стороною\~та її\~прийняття (акцепту)\~другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. На підставі\~ч.\~8\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» у\~разі якщо\~укладення електронного\~договору відбувається\~в інформаційно-комунікаційній\~системі суб`єкта\~електронної комерції,\~для прийняття\~пропозиції укласти\~такий договір\~особа має\~ідентифікуватися в\~такій системі\~та надати\~відповідь про\~прийняття пропозиції\~(акцепт)\~у порядку,\~визначеному частиною\~шостою цієї\~статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. За ч.\~6\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідь\~особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12\~цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12\~цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12\~цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено,\~якщо відповідно\~до акта\~цивільного законодавства\~або за\~домовленістю сторін\~електронний правочин\~має бути\~підписаний сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України\~"Про\~електронний цифровий\~підпис",\~за умови\~використання засобу\~електронного цифрового\~підпису усіма\~сторонами електронного\~правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, підсумовуючи вищевикладене, факт реєстрації відповідача на сайті позивача, подання відповідачем заповненої заявки на отримання позики із зазначенням номеру банківської картки для перерахування коштів, підтвердження позивачем заявки на отримання позики передбачений правилами спосіб, вчинення відповідних дій щодо отримання позики, доведений та свідчить про те, що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами отримання позики, а Договір про споживчий кредит було укладено та підписано в електронній формі, що в силу приписів ст.ст.6, 627 ЦК України, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що прирівнюється до договору у письмовій формі. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 634 ЦК, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~ Згідно частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у так и самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Положеннями ст.ст. 610-612 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позивач виконав умови про надання позики та перерахував відповідно 5500,00 грн., на банківську картку, яку вказав відповідач при оформленні правочину. Як вбачається із розрахунку заборгованості за Договором позики № 1827121 від 24.01.2022 р., загальна заборгованість відповідача станом на 12.02.2025 року становить 16 500,00 грн., з яких: 5 500,00 грн. основний борг; 11 000,00 грн. - відсотки за неправомірне користування чужими грошовими коштами відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. За вказаних\~обставин судом\~установлено,\~що відповідач належним\~чином не\~виконував взяті\~на себе\~зобов`язання\~за кредитним\~договором щодо\~повернення кредиту\~та сплати\~процентів за\~користування ним,\~внаслідок чого\~він має\~заборгованість,\~як 16500,00 грн., а тому стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та процентами, суд вважає обґрунтованими. Також суд зауважує, що на день розгляду справи в суді заборгованість не погашена, розмір такої заборгованості відповідачем не спростований. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, не висловив своє відношення до заявлених позовних вимог шляхом подання письмової заяви і не представив суду будь-яких доказів на спростування обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частин 1, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З урахуванням вище установленого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ВЕЛЛФІН» про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн. судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом. На \~підставі \~викладеного \~та \~

Outcome: approved