Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Джегринюк Роман Іваннович від імені та в інтересах якого діє адвокат звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із заявою, де заінтересовану особу вказав Коломийську міську раду та просить суд встановити факт родинних відносин, а саме: що [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Ухвалою від 21 квітня 2025 року провадження у справі було відкрито та призначено справу за правилами спрощеного провадження без проведення судового засідання та без виклику учасників справи. За цих обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Позиції учасників справи. Позиція заявника полягала у тому, що померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом до складу якої входить житловий будинок з господарськими будвлями та спорудами в [ADDRESS] . До спливу шестимісячного терміну, заявник, як єдиний спадкоємець за заповітом, після смерті матері, звернувся до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області. Але у видачі йому свідоцтва про право на спадщину померлого, йому нотаріусом було відмовлено з тих підстав, що у свідоцтві про народження заявника, відомості про матір записані - [PERSON] , а у свідоцтві про смерть - [PERSON] , у зв`язку із чим просив встановити факт родинних відносин. Оцінка суду обставин у справі. Свідоцтвом про одруження [NUMBER] встановлено, що [PERSON] одружився з [PERSON] , внаслідок чого остання змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с. 10) Згідно з свідоцтвом про народження [PERSON] , його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). 06 лютого 2020 року, посвідчено заповіт, згідно якого, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: її майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а саме домоволодіння [ADDRESS] , що належить [PERSON] , та земельні ділянки, обліковані за її господарством, і все те, що за законом буде належати їй на день смерті, заповіла сину [PERSON] (а.с.12). [INFO] [PERSON] померли (а.с.11). Відповідно до довідки на спадкування від 03 квітня 2025 року № 136 та №137, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (померла [INFO] ) були зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина , а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд в [ADDRESS] ; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства в с.Саджавка (неприватизована); земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с.Саджавка (а.с.15). Отже, очевидним є те, що [PERSON] ( [INFO] ) є сином [PERSON] , яка народилась [INFO] та померла [INFO] . Разом з цим суд зазначає, що [PERSON] та [PERSON] є однією ж тією людиною, оскільки в її документах була допущено помилка в її прізвищі, а саме в свідоцтві про народжені заявника та у свідоцтві про смерть. Оцінка суду щодо факту. Тож, з огляду на встановлені судом обставини у їх сукупності, суд не має жодних сумнівів у тому, що [PERSON] є сином [PERSON] , яка народилась [INFO] , та померла [INFO] . Цивільним судочинством України, в силу положень статті 2, частини 1 статті 4 і 5 та частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, захист цивільного права будь-якої людини можливий у тому числі і способом встановлення факту родинних відносин рішенням суду. І оскільки від встановлення факту того, що заявник був сином [PERSON] , яка народилась [INFO] , та померла [INFO] , залежить виникнення у останнього права на їх спадщину, в силу положень статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, таке право підлягає захисту шляхом задоволення його заяви про встановлення факту родинних відносин. Отже,

Outcome: approved