Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

У жовтні 2024р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просив суд: - стягнути з відповідачки на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі заробітку (доходу) відповідачки, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини, щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до досягнення нею 23 років, за умови продовження навчання. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Після досягнення повноліття, донька сторін продовжує навчання на денній формі здобуття освіти бакалаврського рівня вищої освіти спеціальності «053 Психологія» освітньої програми «Психологія» факультету психології Київського національного університету ім. Тараса Шевченка, а розмір доходів позивача не дозволяє йому в повному обсязі утримувати старшу доньку, а тому він вимушений був звернутися до суду з вказаним позовом до відповідачки, яка за своїм матеріальним станом спроможна сплачувати аліменти на утримання спільної доньки сторін, у зв`язку з продовженням останньою навчання. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2024р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У встановленому законом порядку, учасники справи були оповіщені судом про відкриття провадження по справі та призначення справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. До судового засідання стороною позивача було подано до суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, яка заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка та її представник, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, відзив на позов, стороною відповідача не подавався, при цьому сторона неодноразово клопотала перед судом про відкладення розгляду справи, для можливості подати докази по справі, зазначені клопотання про відкладення були задоволені судом, проте докази на підтвердження своєї правової позиції по справі стороною відповідача подано не було. В судовому засіданні представник відповідачки проти позову заперечив, зазначивши, що відповідачка не має джерел доходів в Україні, і на теперішній час тимчасово проживає за кордоном, де отримує відповідну допомогу від Уряду іноземної держави, при цьому за можливості допомагає доньці. Також представник відповідача наголошував, що спільна донька сторін не проживає разом з позивачем. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 51 Конституцією України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст. 200 цього Кодексу, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Положеннями частинами 1, 2 ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 1999р., який було розірвано за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 травня 2024р. по цивільній справі № 761/34440/23. В шлюбі у сторін, народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що спільна донька сторін, після досягнення повноліття продовжує навчання на денній формі здобуття освіти бакалаврського рівня вищої освіти спеціальності «053 Психологія» освітньої програми «Психологія» факультету психології Київського національного університету ім.. Тараса Шевченка, термін навчання становить: з 01 вересня 2024р. по 30 червня 2028р. включно. З матеріалів справи вбачається, що позивач та спільна донька сторін, проживають за адресою: [ADDRESS] , та донька сторін перебуває повністю на утриманні позивача. Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною відповідача не було надано до суду жодного доказу, на підтвердження факту участі відповідачки у вихованні та утриманні доньки. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги матеріальний стан позивача та відповідачки, наявність у останньої корпоративних прав, нерухомого майна, мінливості доходу, а також те, що спільна дитина сторін перебуває на утриманні позивача, та враховуючи те, що судом не встановлено, що на утриманні відповідачки є інші особи, оскільки стороною відповідача не були подані в установленому законом порядку належні і допустимі докази, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню аліменти, на утримання їх спільної доньки у розмірі 2000,0 грн. (враховуючи встановлений прожитковий мінімум, який визначений, як для дитини відповідного віку, так і працездатної особи, згідно положень Законів України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», «Про Державний бюджет України на 2025 рік»), з індексацією стягуваних сум відповідно до Закону, починаючи з дати пред`явлення позову 13 жовтня 2024р. та до завершення донькою сторін здобуття освіти бакалаврського рівня на денній формі навчання, зі спеціальності «053 Психологія» освітньої програми «Психологія» факультету психології Київського національного університету ім. Тараса Шевченка - 30 червня 2028р. включно, при цьому судом враховано, як матеріальний стан сторони позивача, так і матеріальний стан сторони відповідача. Твердження представника відповідача, що спільна донька сторін не проживає разом з позивачем, та відповідачка бере безпосередню участь в утриманні доньки, не знайшли свого підтвердження ,протягом всього часу розгляду справи в суді. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,2 грн. на користь держави. Згідно із п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial