Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

У квітні 2025 до Заводського районного суду м.\~Запоріжжя звернувся [PERSON] , в особі представника - адвоката Шкабуро Олександра Віталійовича із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 26.09.2008 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 535. У шлюбі [INFO] народилася донька [PERSON] . З вересня 2024 року подружні відносини між сторонами було припинено. На даний момент кожен живе своїм окремим життям та власними інтересами. Тому подальше збереження шлюбу є недоцільним, суперечить її інтересам. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду на 23.05.2025 року. У судове засідання позивач не з`явився, через свого представника - адвоката Шкабуро\~О.В. надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, у матеріалах справи міститься заява про визнання позову. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши докази по справі, встановивши такі факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 26.09.2008, шлюб зареєстровано Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 535, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] від 26.09.2008 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Наміру на примирення у сторін немає. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч.1, 3 ст. 55 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Частиною 3 ст.\~56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Розглянувши докази по справі, враховуючи, що позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч.1ст.142 ЦПК України - у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача 50% від судового збору сплаченого при зверненні з позовом до суду у розмірі 968,96 грн, інші 50% судового збору від судового збору сплаченого при зверненні з позовом до суду в розмірі 484,48 грн повертаються позивачеві з державного бюджету.

Outcome: approved