Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідно до укладеного з ТОВ «Мілоан» договору про споживчий кредит №3684681 від 10.09.2021 [PERSON] надано кредит у розмірі 20000 грн із строком кредитування 18 днів з 10.09.2021, з процентною ставкою 0,63% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом - 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, та комісією у розмірі 5% від суми кредиту одноразово у розмірі 1000 грн. 26.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №26-01/2022-83 з відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором, укладеним з [PERSON] , перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення права вимоги №10-03/2023/01 з відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором, укладеним з [PERSON] , перейшло до ТОВ «Коллект Центр». В подальшому, 01.10.2021 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] укладено договір позики №3397113639-129288, відповідно до якого [PERSON] надано позику на споживчі потреби у розмірі 4500 грн, із строком кредитування 20 днів з 01.10.2021 по 21.10.2021, з фіксованою процентною ставкою 702% річних. 15.02.2022 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №15-02/22 з відступленням прав грошової вимоги за договорами позики, відповідно до якого право грошової вимоги за договором позики, укладеним з [PERSON] , перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення права вимоги №10-01/2023 з відступленням прав грошової вимоги за договорами позики, відповідно до якого право грошової вимоги за договором позики, укладеним з [PERSON] , перейшло до ТОВ «Коллект Центр». Крім того, 13.10.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №77244276, відповідно до якого [PERSON] надано позику у розмірі 14652 грн, із строком кредитування 28 днів з 13.10.2021 по 10.11.2021, з базовою фіксованою процентною ставкою 1.99% в день. 22.02.2022 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №22/02/2022 з відступленням прав грошової вимоги за договорами позики, відповідно до якого право грошової вимоги за договором позики, укладеним з [PERSON] , перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення права вимоги №10-01/2023 з відступленням прав грошової вимоги за договорами позики, відповідно до якого право грошової вимоги за договором позики, укладеним з [PERSON] , перейшло до ТОВ «Коллект Центр». Відповідач свої зобов`язання за договором не виконував, не здійснював платежів в рахунок погашення суми кредитів та нарахованих процентів, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість, яка становить 149752,29 грн, що складається із: заборгованості за договором про споживчий кредит №3684681 від 10.09.2021 у розмірі 81239,70 грн, а саме: заборгованості за тілом кредиту - 14224 грн, заборгованості за нарахованими відсотками - 66015,70 грн, заборгованості за комісіями - 1000 грн; заборгованості за договором позики №3397113639-129288 від 01.10.2021 у розмірі 24569,50 грн, а саме: заборгованості за тілом кредиту - 4500 грн, заборгованості за нарахованими відсотками - 20069,50 грн; заборгованості за договором позики №77244276 від 13.10.2021 у розмірі 43943,09 грн, а саме: заборгованості за тілом кредиту - 14652 грн, заборгованості за нарахованими відсотками - 29288,69 грн, нарахованих 3% річних - 2,40 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судовий збір та витрати на правову допомогу. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14.04.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, відзиву на позов не надав, причини неявки не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається з матеріалів справи, відповідно до укладеного з ТОВ «Мілоан» договору про споживчий кредит №3684681 від 10.09.2021 [PERSON] надано кредит у розмірі 20000 грн із строком кредитування 18 днів з 10.09.2021, з процентною ставкою 0,63% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом - 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, та комісією у розмірі 5% від суми кредиту одноразово у розмірі 1000 грн. Згідно п.2.1 договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Умовами договору передбачено пролонгацію строку кредитування, зокрема, п.п.2.3.1 визначено, що продовження строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах. Так, згідно п.2.3.1.2 позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Згідно п.3.3.2 договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п.1.1-1.6 та п.2.4 цього договору. Того ж дня, позивачем було погоджено надання суми кредиту шляхом здійснення верифікаційного дзвінка. Відповідно до п.4.1 договору, у випадку у разі прострочення зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування чи інших платежів позичальник зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. З матеріалів справи вбачається, що кредитодавець свої зобов`язання виконав належним чином. ТОВ «Мілоан» належно виконало умови договору, надавши [PERSON] кредитні кошти. Однак [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе за договором зобов`язання, своєчасно не повернув кредит, не сплатив проценти за користування кредитом. 26.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №26-01/2022-83 з відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором, укладеним з [PERSON] , перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення права вимоги №10-03/2023/01 з відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором, укладеним з [PERSON] , перейшло до ТОВ «Коллект Центр». В подальшому, 01.10.2021 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] укладено договір позики №3397113639-129288, відповідно до якого [PERSON] надано позику на споживчі потреби у розмірі 4500 грн, із строком кредитування 20 днів з 01.10.2021 по 21.10.2021, з фіксованою процентною ставкою 702% річних. Згідно п.3.2 договору, кредит надається одноразово шляхом перерахування коштів виключно на рахунок позичальника зазначений ним у заяві про надання кредиту та у розділі реквізитів сторін. Відповідно до п.3.6 договору, повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з графіком розрахунків або достроково відповідно до порядку визначеного цим договором, але в будь-якому випадку не пізніше дати остаточного повернення кредиту встановленого цим договором. За змістом п.п.3.8,4.3.1 договору позичальник зобов`язався належним чином виконувати всі умови договору та взяті на себе зобов`язання, своєчасно повернути суму кредиту, нараховані відсотки та можливу неустойку. Згідно п. 6.3 договору, за несвоєчасне повернення кредиту позичальник зобов`язаний сплатити на користь товариства штраф у розмірі 50% від суми кредиту, який може бути нараховано одноразово на 10-й день прострочення сплати заборгованості. ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» належно виконало умови договору, надавши [PERSON] кредитні кошти. Однак [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе за договором зобов`язання, своєчасно не повернув кредит, не сплатив проценти за користування кредитом. 15.02.2022 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №15-02/22 з відступленням прав грошової вимоги за договорами позики, відповідно до якого право грошової вимоги за договором позики, укладеним з [PERSON] , перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення права вимоги №10-01/2023 з відступленням прав грошової вимоги за договорами позики, відповідно до якого право грошової вимоги за договором позики, укладеним з [PERSON] , перейшло до ТОВ «Коллект Центр». Крім того, 13.10.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №77244276, відповідно до якого [PERSON] надано позику у розмірі 14652 грн, із строком кредитування 28 днів з 13.10.2021 по 10.11.2021, з базовою фіксованою процентною ставкою 1,99% в день. Пунктами 16,17 договору передбачено, що у разі якщо сума позики не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк позикодавець має право нарахувати пеню у розмірі 2,70% за кожен день такого користування. Якщо сума позики перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за понадстрокове користування позикою понад встановлений договором строк нараховується процентна ставка у розмірі 2,70% в день за кожен день такого користування. ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» належно виконало умови договору, надавши [PERSON] кредитні кошти. Однак [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе за договором зобов`язання, своєчасно не повернув кредит, не сплатив проценти за користування кредитом. 22.02.2022 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №22/02/2022 з відступленням прав грошової вимоги за договорами позики, відповідно до якого право грошової вимоги за договором позики, укладеним з [PERSON] , перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення права вимоги №10-01/2023 з відступленням прав грошової вимоги за договорами позики, відповідно до якого право грошової вимоги за договором позики, укладеним з [PERSON] , перейшло до ТОВ «Коллект Центр». Після укладення вищевказаних договорів відповідач своїх зобов`язань не виконував, не здійснював платежів в рахунок погашення суми кредитів та нарахованих процентів, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість, яка загалом становить 149752,29 грн, що складається із: заборгованості за договором про споживчий кредит №3684681 від 10.09.2021 у розмірі 81239,70 грн, а саме: заборгованості за тілом кредиту - 14224 грн, заборгованості за нарахованими відсотками - 66015,70 грн, заборгованості за комісіями - 1000 грн; заборгованості за договором позики №3397113639-129288 від 01.10.2021 у розмірі 24569,50 грн, а саме: заборгованості за тілом кредиту - 4500 грн, заборгованості за нарахованими відсотками - 20069,50 грн; заборгованості за договором позики №77244276 від 13.10.2021 у розмірі 43943,09 грн, а саме: заборгованості за тілом кредиту - 14652 грн, заборгованості за нарахованими відсотками - 29288,69 грн, нарахованих 3% річних - 2,40 грн. На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договорів належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договорами зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаних договорів. Водночас, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми 3% річних за порушення виконання зобов`язань за укладеними договорами задоволенню не підлягають з огляду на п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Як встановлено судом, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким внесено вищевказані зміни, набув чинності 17.03.2022. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на території України було введено воєнний стан, дію якого на момент розгляду справи не припинено. Отже, зважаючи на вищевикладене, з огляду на те, що відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості відповідачу нараховано 3% річних станом на дату відступлення права вимоги - 10.01.2023, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Окрім цього, між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024, підписано заявку на надання юридичної допомоги №622 від 01.02.2025 та витяг з акту №5 від 28.02.2025, на підставі яких вартість надання правової допомоги (надання усної консультації з вивченням документів, підготовка пропозицій, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду), склала 25000 грн. Згідно п.4.7 договору про надання правової допомоги підписанням акту про надання юридичної допомоги сторони підтвердили, що претензій одна до одної не мають. Разом з тим, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34 - 36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Враховуючи положення ст. 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. До такого висновку прийшов Верховний Суд у своїй постанові від 13.02.2019 у справі №756/2114/17 (провадження 61-10774св18). Судом встановлено, що у справі було відкрито спрощене позовне провадження, в судових засіданнях представник позивача участі не брав, будь-яких процесуальних документів окрім позовної заяви до суду не подавав, тобто фактично правова допомога, яка надавалась позивачу, полягала у складанні процесуальних документів, а саме позовної заяви. Таким чином, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial