Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] ,\~ [PERSON] , [PERSON] звернулись із позовом до Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] помер позивачів батько, чоловік [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСГП «Колос» смт. Березне, Рівненської області, яке він прийняв в результаті реалізації права на спадщину після смерті своєї бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , але юридично її не оформив. На день його смерті позивачі були зареєстровані та проживали разом із ними в одному житловому будинку в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виданою Березнівською міською радою від 26.11.2024 за №771. Позивачі звернулися до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Куц І.В. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за закон після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , однак нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з тим, що відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 4.16, 4.19 глави 10, розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, «Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно...». Такого документа подано не було, оскільки втрачений оригінал сертифікату па земельну частку (пай) РВ № 0169367, а дублікат не має можливості отримати. Для видачі свідоцтв про право на спадщину нотаріусу не має можливості надати оригінал або дублікат сертифікату на земельну частку (пай) РВ № 0169367, у зв`язку з чим нотаріусом було запропоновано звернутися до суду про визнання права на спадкове майно. Нотаріально оформити свої права на спадщину позивачі не можуть через відсутність оригіналу або дублікату правовстановлюючого документа. Враховуючи вищевикладене, позивачі просить суд визнати за ними в різних частках по 1/3 частині за: [PERSON] , [INFO] , уродженки с.Тишиця Рівненської області, [PERSON] , [INFO] , уродженцем с.Кам`янка Рівненської області, [PERSON] , [INFO] , уродженки с.Зірне Рівненської області, право на земельну частку (пай) РВ №0169367, розміром 5,35 в умовних кадастрових гектарів по КСГП «Колос», що належить померлому [PERSON] , який помер [INFO] , в порядку спадкування. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 28 лютого 2025 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Позивачі \~ [PERSON] ,\~ [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились; представник позивачів адвокат Люшин Л.П. подала письмову заяву про проведення розгляду справи за її відсутності та відсутності позивачів, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, позов просить задовольнити. Представник відповідача Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнає, а також просить розглядати справу у його відсутності. Будь-яких інших заяв чи клопотань щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 14 листопада 2005 року, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с.Зірне Березнівського району Рівненської області. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із заначенням відомостей про другого з подружжя ( №00051054917 від 07.05.2025 року) встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 08.01.19965 року зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Відповідно до архівної довідки Державного архіву Рівненської області [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого 03 березня 2004 року, встановлено, що [PERSON] , [INFO] в с.Зірне Березнівського району Рівненської області. Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 10 жовтня 1976 року, встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] . Як вбачається із копії свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] виданого 02 жовтня 1993 року (актовий запис №12) [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . Із копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 22 квітня 1994 року, вбачається, що [PERSON] , народився [INFO] . Його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 17 травня 1996 року, встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] . Її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з довідки, виданої Старостинським округом №2 с.Зірне Березнівської міської ради від 26.11.2024 року №770, [PERSON] до дня смерті ( [INFO] ) була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Станом на 02.03.2004 року за вищевказаною адресою були зареєстровані та проживали: онук [PERSON] ,1972 р.н.; онука [PERSON] ,1976 р.н.; правнучка [PERSON] , 1996 р.н.; правнук [PERSON] ,1994 р.н. Згідно довідки, виданої Старостинським округом №2 с.Зірне Березнівської міської ради від 26.11.2024 року №771, [PERSON] до дня смерті ( [INFO] ) був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . Станом на 13.11.2005 року за вище вказаною адресою були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON] ,1976 р.н.; дочка [PERSON] , 1996 р.н.; син [PERSON] , 1994 р.н. Відповідно до Архівного витягу, виданого архівним управлінням Рівненської районної військової адміністрації від 28 січня 2025 року за №28/24-01, розпорядженням голови Березнівської районної державної адміністрації від 11.02.2004 року №41 про видачу державних актів на право власності на землю громадянам на території Зірненської сільської ради, видано державні акти направо власності на землю взамін сертифікатів на право на земельні частки (паї) громадянам Зірненської сільської ради для ведення особистого селянського господарства. Із додатку до розпорядження голови райдержадміністрації від 11.02.2004 року №41 вбачається, що [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) по земельній ділянці згідно проектів організацій територій масивів, розроблених відповідно до схеми поділу земель колективної власності КСП «Зірне», (сертифікат серії РВ №0169367) Постановою приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Куц І.В. від 28 січня 2025 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що належить померлому [PERSON] , якимй помер [INFO] , в зв`язку відсутністю документа, що підтверджує право на спадкове майно. Згідно Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №80497168 від 18.03.2025 року, [PERSON] , який помер [INFO] , заповіту не залишав. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданої Здолбунівською державною нотаріальною конторою Рівненської області №80497133 від 18.03.2025р., після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа №312 від 30.08.2006р. у спадковому реєстрі №40517157. Із копії Спадкової справи №312 до майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Згідно Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) виданої приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Трембіцьким В.Я. №80794409 від 10.04.2025 року, [PERSON] , яка померла [INFO] , заповіту не залишала. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданої приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Трембіцьким В.Я. №80794403 від 10.04.2025 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилась. У відповідності до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ч.2 ст.1223 ЦК у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки ( ч.1 ст.1261 ЦК України). У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (ч.1 ст.1265 ЦК України). Згідно положень ч.3 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні із досліджених доказів встановлено, що [PERSON] проживав на час смерті із спадкодавцем [PERSON] , а позивачі проживали із спадкодавцем [PERSON] , а отже прийняли спадщину як спадкоємці за законом. Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною п`ятою статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. ст. 1 п.2 та 2 ч.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Відповідно до п.17 розділу 10 "Перехідні положення" Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право приватної власності на землю. Судом встановлено, що [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) по земельній ділянці згідно проектів організацій територій масивів, розроблених відповідно до схеми поділу земель колективної власності КСП «Зірне», (сертифікат серії РВ №0169367), однак на даний час оригінал вказаного правовстановлюючого документу втрачено. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). «У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку». (Постанова Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19). Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, визначений у статті 16 ЦК України, не є вичерпним, про що прямо зазначено у вказаній статті. Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п.10). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону (п. 11). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є законними та обґрунтованими, а також такими, що підлягають до задоволення. \~ \~ \~ \~\~

Outcome: approved