Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

У травні 2023 року Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення відшкодування в розмірі 9 201,63 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що 25 травня 2021 року о 18 год. 10 хв. мала місце ДТП за участю автомобіля «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Toyota Rav 4» д.н.з. [NUMBER] . Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 29 червня 2021 року у справі № 756/9006/21 [PERSON] визнано винним у вказаній ДТП. На час даної дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Як зазначає позивач, за зверненням власника пошкодженого автомобіля і на підставі страхового акту №3.21.2131-1 виплатив потерпілому суму страхового відшкодування в розмірі 9201,63 грн, яке просить суд стягнути з [PERSON] в порядку регресу. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 травня 2023 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02 червня 2023 року відкрито провадження у справі № 753/7924/23 за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачеві копія ухвали суду про відкриття провадження у справі, повістки про виклик до суду 14 червня 2023 та повторно 22 серпня 2024 року надсилалися за адресою його зареєстрованого місця проживання рекомендованим листом, однак адресована відповідачу поштова кореспонденція була повернута до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "за закінченням термінів зберігання". Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України оприлюднювались у цьому Реєстрі. Окрім того інформація про стан розгляду справи була розміщена на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтями 174, 178 ЦПК України та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. Я встановлено судом, 25 травня 2021 року о 18:10 год. в м. Києві по вул. Лугова, 12, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Toyota Rav 4» д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим водій [PERSON] порушив п. 10.9. ПДР України. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 29 червня 2021 року у справі № 756/9005/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. На час дорожньо-транспортної пригоди між власником транспортного засобу «Toyota Rav 4» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] та ТДВ «Експрес Стархування» діяв договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави №202.21.2597539 від 20 квітня 2021 року. 27 травня 2021 року [PERSON] звернувся до ТДВ «Експрес страхування» із заявою про настання страхового випадку за договором №202.21.2597539 від 20 квітня 2021 року. Протоколом від 27 травня 2021 року здійснено огляд транспортного засобу «Toyota Rav 4» д.н.з. [NUMBER] . Згідно з рахунком-фактурою №ST21005062 від 28 травня 2021 року ТОВ «Автосаміт на столичному», вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 11 316,06 грн. Відповідно до аварійного сертифіката від 03 червня 2021 року складеного аварійним комісаром [PERSON] на замовлення ТДВ «Експрес-Страхування» вартість відновлювального ремонту складає 9 201,63 грн, за вирахуванням франшизи (2 114,43 грн). Як вбачається із страхового акту № 3.21.2131-1 загальний розмір страхового відшкодування становить 9 201,63 грн. Платіжним дорученням № ЦО03450 від 04 червня 2021 року ТДВ «Експрес Страхування» сплатило на рахунок ТОВ «Автосаміт на Столичному» страхове відшкодування за договором №202.21.2597539 від 20 квітня 2021 року (СолодкаА.В.) без ПДВ згідно ST21005062 від 28травня 2021 року в розмірі 9201,63 грн. Як передбачено ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 зазначеної норми визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.ін.). Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що передбачено ч.1 ст.1191 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході розгляду справи. Враховуючи, що позивачем надано докази понесених витрат зі сплати страхового відшкодування у сумі 9 201,63 грн, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, а тому задовольняє позов в повному обсязі. Також відповідно до статті 141 ЦПК з відповідача на користь позивачапідлягає стягненнюсудовий збір за подання позовної заяви.

Outcome: approved