Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

17.02.2025 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Ухвалою суду від 19.03.2025 року було відкрите провадження у справі, призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Рішенням суду від 21.05.2025 року позовні вимоги було задоволено. 22.05.2025 року представник позивача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, у якій просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пов`язані з отриманням професійної правничої допомоги в сумі 4154,00 грн. посилаючись на те, що у позові сторона позивача вказувала на те, що попередній орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу становить 4154,00 грн. та просила судові витрати покласти на відповідача. Дана сума витрат підтверджується належними доказами. Суд, вивчивши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Статтею 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. У змісті позовної заяви наявне посилання на те, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу становить 4154,00 і в прохальній частині позову позивач просив покласти судові витрати на відповідача. Своїм рішенням від 21.05.2025 року суд задовольнив позовні вимоги про стягнення боргу в сумі 6540,00 грн., а також стягнув суму судового збору в розмірі 3028,00 грн. Разом з цим, питання відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу вирішене не було. При цьому, із матеріалів справи вбачається, що станом на час ухвалення у справі рішення в матеріалах справи був наявний ордер на надання правничої допомоги позивачу адвокатом Куракса Ю.І., який виданий АО «Юридична фірма «ТОТУМ», свідоцтво адвоката про право на зайняття адвокатською діяльністю, договір про надання правничої допомоги від 11.07.2024 року, укладений між ТОВ «Інвестбудгаличина» та АО «Юридична фірма «ТОТУМ» та Додаток №2 від 11.07.2024 року до договору про надання правничої допомоги від 11.07.2024 року. Убачається, що позов був поданий до суду адвокатом Куракса Ю.І., а у змісті Додатку №2 від 11.07.2024 року до договору про надання правничої допомоги від 11.07.2024 року сторони погодили, що розмір основного гонорару складає 3500,00 грн. за подання одного позову щодо стягнення коштів зі споживачів послуг з управління багатоквартирним будинком, а розмір гонорару успіху, який клієнт сплачує юридичній фірмі складає 10% від суми заборгованості, яка була фактично стягнута на користь клієнта. Розмір гонорару успіху підлягає включенню в суму, що підлягає стягненню за рішенням суду. З урахуванням наведених положень укладеного між позивачем та АО «Юридична фірма «ТОТУМ» договору про надання правничої допомоги загальний гонорар адвокатського об`єднання у цій справі становить 4154,00 грн. (3500 + (6540 х 10%)). Отже, станом на час ухвалення у справі рішення, в матеріалах справи були наявні всі документи на підтвердження судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, однак ухвалюючи рішення суд помилково не здійснив розподіл цих витрат, ураховуючи, що позов був задоволений. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України: 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною відповідача до суду не подавалось клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, відтак заява представника позивача про ухвалення у справі додаткового рішення підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки зменшити суму витрат на професійну правничу допомогу суд має право лише за наявності обґрунтованого клопотання іншої сторони спору щодо неспівмірності заявленої до стягнення суми судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial