Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] , який обґрунтовувала тим, що з 2014 року вона та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, до моменту смерті останнього. Проживаючи однією сім`єю, вони піклувались один про одного, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки подружжя. [PERSON] представляв позивача перед родичами, друзями, сусідами та колегами по роботі, як свою дружину. За час спільного проживання позивач та [PERSON] 02.03.2016 купили за спільні кошти житловий будинок з надвірними господарськими спорудами по [ADDRESS] . В подальшому [PERSON] було приватизовано земельну ділянку за вказаною адресою, загальною площею 0,25 га, що передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). [INFO] [PERSON] помер. З 05.02.2019 по день смерті [PERSON] був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] , яка належить позивачеві, а фактично вони разом проживали з 2014 року по 28.02.2022 по [ADDRESS] , вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. 28.02.2022 в результаті ракетного обстрілу було пошкоджено належну позивачеві квартиру по [ADDRESS] , а тому Васильківською міською радою був виданий ордер про вселення в житлове приміщення з фондів житла, призначеного для тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб, який виданий позивачеві [PERSON] на сім`ю у складі трьох чоловік, на право заняття 1 кімнати [ADDRESS] , і відповідно до складу сім`ї, внесеного до цього ордеру, вказаний [PERSON] . Таким чином, факт спільного проживання позивача з [PERSON] підтверджений вказаними доказами. Факт спільного відпочинку, спільного дозвілля позивача з [PERSON] підтверджується відповідними фотокартками. Факт спільного бюджету, витрачання коштів на придбання товарів для використання в сумісному господарстві підтверджується договором-анкетою про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування від 13.12.2021, де позичальником є [PERSON] , а поручителем - позивач. Також даний факт підтверджується квитанціями по картковому рахунку позивача, з якого вона перераховувала кошти на картковий рахунок [PERSON] . Посилаючись на те, що вказане нерухоме майно, набуте нею та [PERSON] за час їх спільного проживання, на підставі ст. 74 СК України належить їм на праві спільної сумісної власності, просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 57,6 кв.м, житловою площею 35,8 кв.м, з надвірними господарськими будівлями та спорудами: сарай "Б", сарай "В", вбиральню "У", огорожу № 1-2, по [ADDRESS] ; 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий № 5923883800:07:000:0007, загальною плошею 0,2500 га, яка передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Крім того, інша 1/2 частка вказаного нерухомого майна входить до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , на спадкування якої претендує позивач [PERSON] , та на підставі її заяви про прийняття спадщини 20.05.2024 Першою Васильківською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 81/2024 після смерті [INFO] [PERSON] . При цьому, у померлого [PERSON] є два рідні брати - [PERSON] та [PERSON] , які будучи спадкоємцями другої черги за законом, відмовились від прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті їх рідного брата [PERSON] , на користь позивача [PERSON] , і у випадку встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу позивача [PERSON] та [PERSON] , позивач матиме право на спадкування за законом, як спадкоємець 4 черги, а враховуючи відмови братів її померлого цивільного чоловіка, це дасть їй право на зміну черговості з четвертої черги на другу (ст. 1274 ЦК України), а тому даний факт має юридичне значення для позивача. Оскільки рідна сестра померлого [PERSON] - відповідач [PERSON] висловлювала усно намір прийняти спадщину після його смерті, це свідчить про наявний між сторонами спір, а тому позивач просила встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] в м. Васильків Київської області. Зазначений факт також дає право на визнання за позивачем права власності на 1/2 частку майна, придбаного під час її спільного проживання з [PERSON] без реєстрації шлюбу. Крім цього, позивач просила суд визначити їй п`ятиденний строк після ухвалення рішення по суті для подання доказів понесення судових витрат - витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді Путивльського районного суду Сумської області від 27.09.2024 відкрито провадження у даній справі та визначено її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 22.01.2025 підготовче провадження у даній справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилися, її представник надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача, позов підтримала, просила суд визначити позивачеві п`ятиденний строк після ухвалення рішення по суті для подання доказів понесення судових витрат - витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Про правові наслідки визнання позову обізнана. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Вбачається з фотокопії довідки від 30.06.2022 № 3237-5001840226 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] , а фактично проживає по [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до фотокопії свідоцтва про смерть від 23.04.2024, [INFO] в м. Васильків Обухівського району Київської області помер [PERSON] , який був зареєстрований по [ADDRESS] з 05.02.2019 по день смерті [INFO] (а.с. 15, 18). З фотокопії Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 11.09.2024 вбачається, що шлюб [PERSON] , [INFO] , розірвано, актовий запис № 70 від 20.02.1996 (а.с. 16-17). Після смерті [PERSON] . Першою васильківською державною нотаріальною конторою 20.05.2024 на підставі заяви [PERSON] було заведено спадкову справу № 81/2024. Крім позивача, спадщину після смерті [PERSON] також прийняла його рідна сестра [PERSON] . Рідні брати померлого [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , відмовилися від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь позивача (а.с. 21, 22, 23, 98-119). З комісійного акту від 02.07.2024 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але з 2014 року і по 28.02.2022 фактично постійно проживала по [ADDRESS] разом з [PERSON] , [INFO] , з яким вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки (а.с. 19). З фотокопій витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31.08.2004 та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31.08.2004 вбачається, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 31.08.2004 серії [NUMBER] , виданого Васильківською міською радою, є власником 7/25 часток квартири [ADDRESS] (а.с. 37, 38). З фотокопії свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.02.2019 вбачається, що [PERSON] на підставі ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем майна чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , а саме квартири [ADDRESS] (а.с. 11, 12). З декларації № 0001-1Р71-0А00 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, від 28.08.2018 вбачається, що [PERSON] у вказаній декларації зазначив місцем свого проживання, як фактичного, так і зареєстрованого, [ADDRESS] (а.с. 20). З талону-повідомлення від 16.05.2022 вбачається, що від [PERSON] . Відділом поліції № 1 (м. Васильків) Обухівського районного управління поліції ГУНП в Київській області було прийнято заяву про те, що під час бойових дій 28.02.2022 в результаті ракетного обстрілу було пошкоджено її квартиру за [ADDRESS] (а.с. 35). З фотокопії ордеру № 57 від 22.11.2022, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради від 28.10.2022 № 322, на вселення в житлове приміщення з фондів житла, призначеного для тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб, вбачається, що його видано [PERSON] на сім`ю у складі трьох осіб ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) на право зайняття однієї кімнати у кімнаті [ADDRESS] (а.с. 36). Факт спільного відпочинку, проведення спільного дозвілля [PERSON] та [PERSON] підтверджується фотокартками (а.с. 62-68). Факт спільного бюджету, витрачання коштів на придбання товарів для використання в сумісному господарстві підтверджується договором-анкетою про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування від 13.12.2021, де позичальником є [PERSON] а в п. 6.6 зазначено позивача [PERSON] , як поручителя. Крім того, вказаний факт підтверджується квитанціями по картковим рахункам позивача [PERSON] та [PERSON] , з яких вбачається, що грошові кошти були перераховані на картковий рахунок [PERSON] та з карткового рахунку [PERSON] (а.с. 40-48, 49-53, 54). Частинами 2, 4 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з абзацом 5 пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї», до таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші).Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Як роз`яснено в п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Таким чином, дослідивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що є підтвердженим факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] в м. Васильків Київської області, у період з 2014 року до дня смерті останього, тобто до [INFO] , що має для позивача юридичне значення. На підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 02.03.2016, зареєстрованого в реєстрі за № 203, [PERSON] придбав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с. 28-31). З Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.09.2015 та Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 11.09.2024 вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий № 5923883800:07:000:0007, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої по [ADDRESS] . Дата державної реєстрації права - 07.06.2016 (а.с. 24-26, 27). З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеку, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.03.2016 вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку загальною площею 57,6 кв.м, житловою площею 35,8 кв.м, розташованого по [ADDRESS] , номер запису про право власності 13556029, дата державної реєстрації 02.03.2016 (а.с. 32-33). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеку, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16.09.2024 вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий № 5923883800:07:000:0007, розташованої по [ADDRESS] , наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), дата державної реєстрації права власності - 07.06.2016, номер відомостей про речове право 14912717 (а.с. 34). Статтею 74 СК України визначено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Згідно зі ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. У п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК (2947-14) щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК (435-15), за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. При розгляді справ про поділ спільного сумісного майна подружжя (жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі) встановлення обсягу спільно нажитого майна є передусім питаннями доведення відповідних обставин, спростування чи неспростування презумпції спільної сумісної власності, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення. Більше того, відповідне судове рішення лише підтверджує наявність режиму спільного сумісного майна, і для такого підтвердження заявлення вимоги про визнання певних об`єктів спільним сумісним майном та, як наслідок, зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке визнання не є необхідним. Ефективним способом захисту за таких умов є саме вирішення вимоги про поділ спільного сумісного майна. Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2024 у справі № 523/14489/15-ц. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Таким чином, враховуючи положення ст.ст. 60, 70, 74 СК України щодо презумпції виникнення права спільної сумісної власності подружжя на придане ними за час шлюбу майно і рівності часток у ньому дружини та чоловіка, а також враховуючи положення ч. 1 ст. 82 ЦПК України, суд вважає, що таке визнання позову відповідачем не суперечить закону, і при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, слід повернути з державного бюджету позивачу половину сплаченого нею судового збору, а іншу частину стягнути з відповідача. Заява представника позивача про надання додаткового строку для подання доказів, що підтверджують розмір понесених по справі судових витрат - витрат на професійну правничу допомогу, не суперечить ст.ст. 246, 259 ЦПК України та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved