Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

адвокат ФУРИК АНДРІЙ\~ЯРОСЛАВОВИЧ в\~інтересах [PERSON] звернувся в суд із заявою, відповідно до якої просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Менчикури Веселівського району Запорізької області, яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України - в м. Енергодар Запорізької області. Заяву обґрунтовує тим, що [INFO] на тимчасово окупованій території України в м. Енергодар Запорізької області померла мати [PERSON] - [PERSON] . Факт смерті [PERSON] підтверджується медичним свідоцтвом про смерть серії 23 №202248737 від 18.07.2024 року, свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 24.07.2024 року, які видані відповідно установою та органом окупаційної влади. Разом з тим, отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся в м. Енергодар Запорізької області, на тимчасово окупованій території України і в цьому випадку підставою для реєстрації смерті особи є встановлення в судовому порядку факту його смерті. Вказує, що встановлення факту смерті матері має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України і видачі свідоцтва про смерть. Враховуючи наведене, просить заяву задовольнити. Заява поступила до суду 26.05.2025 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 26.05.2025 року, прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) осіб. адвокат ФУРИК АНДРІЙ ЯРОСЛАВОВИЧ до судового засідання подав заяву про розгляду справи у його та заявника відсутності, подану заяву про встановлення юридичного факту підтримують та просять задовольнити. Представник заінтересованої особи Трускавецький відділ\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~Дрогобицькому районі\~Львівської області\~Західного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суд про причини неявки. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 26.05.2025 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК\~України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317\~ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У відповідності\~до\~п.\~13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, передбачено, що у випадку звернення із заявою про встановлення факту смерті заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою № 1331-5003300450 від 24.05.2024 року. Фактичне місце проживання: [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.12.1978 року та актового запису про народження [PERSON] народився [INFO] , в графі мати вказано - [PERSON] , [INFO] . Аналіз вказаних вище документів та зафіксована у ній інформації дає підстави суду стверджувати про те, що заявник [PERSON] є сином - [PERSON] . Так, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Енергодар Запорізької області, що підтверджується копією медичним свідоцтвом про смерть серії 23 №202248737 від 18.07.2024 року, свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 24.07.2024 року, виданих на тимчасово окупованій території України. Однак, з врахуванням того, що смерть особи, зазначеної в свідоцтві, мала місце на території, яка відповідно до законодавства України, вважається тимчасово окупованою і будь-які документи, видані органами окупаційної влади не вважаються законними та не породжують жодних юридичних наслідків на території України, тому виникла необхідність у встановленні в судовому порядку за законодавством України факту смерті особи в певний час та місці. Оскільки і свідоцтво про смерть, і медичні довідки видані установами, що не є уповноваженими на видачу таких документів на території України, то на їх підставі не може бути видано свідоцтво про смерть українського зразка, однак такі надають суду фактичні підстави для встановлення факту смерті особи в певний час та місці. У відповідності до ч.1,2 ст.1 Закону України «Про забезпечення\~прав\~і\~свобод громадян\~та\~правовий\~режим на\~тимчасово\~окупованій\~території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав. Згідно з ч.ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,\~будь-які\~органи,\~їх посадові\~та службові\~особи на\~тимчасово окупованій\~території та\~їх діяльність\~вважаються незаконними,\~якщо ці\~органи або\~особи створені,\~обрані чи\~призначені у\~порядку,\~не передбаченому\~законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими\~частиною другою\~цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по даний час. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)» від 7 травня 2022 № 562, абзац четвертий підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2022 № 457 викладено в такій редакції: «Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), формується в електронній формі відповідно до Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого постановою КМ України від 07.05.2022 року № 562, а у разі відсутності технічної можливості формування такого переліку в електронній формі - затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій». Відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», (у редакції чинній на даний час), вся територія Енергодарської міської територіальної громади окупована починаючи з 04.03.2022 року. Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема, щодо смерті людини, з метою захисту прав громадян України, жодним чином не легітимізує таку владу. Разом з тим, держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави. Встановлення зазначеного факту має значення для реалізації особистих немайнових прав заявника. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України - в м. Енергодар Запорізької області. Крім того, під час судового розгляду встановлено, що встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть. Згідно зі ст.17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, а також на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно з п.п.1 пункту 5 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Ці документи додаються до другого примірника актового запису про смерть. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян України та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вбачається, що тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації. Зважаючи на\~те,\~що державна\~реєстрація смерті\~проводиться органом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану на\~підставі документа\~встановленої форми\~про смерть,\~а саме:\~лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час, та з\~урахуванням того,\~що встановлення\~факту смерті\~матері заявнику [PERSON] необхідно для отримання відповідного документа українського зразка, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість заявлених вимог, а також їх документальне підтвердження, а тому вважає, що заяву слід задовольнити та встановити факт смерті [PERSON] . Відповідно до вимог п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved