Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

\~\~ \~ \~ \~ \~До Сколівського районного суду Львівської області 22 листопада 2024 року в порядку цивільного судочинства за допомогою системи «Електронний суд» звернулася заявниця [PERSON] в особі належно уповноваженого представника адвоката Комарницької Марії Володимирівни (на підставі ордеру на надання правничої допомоги від 20 листопада 2024 року серія ВС №1326974), за участі заінтересованих осіб - Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області, [PERSON] , [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту постійного проживання [PERSON] , [INFO] , зі своєю матір`ю спадкодавицею [PERSON] , яка померла [INFO] , на день її смерті (на час відкриття спадшини) за адресою: [ADDRESS] . Подану заяву обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Труханівською сільською радою Сколівського району Львівської області 19 грудня 2011 року. Зазначає, що оскільки за життя [PERSON] заповітів не складала, що підтверджується довідкою Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області за №170 від 04 вересня 2024 року, то відповідно, після її смерті відкрилась спадщина за законом, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться в [ADDRESS] та які належали їй на підставі права приватної власності. Заявниця вказує, що з метою оформлення спадщини звернулася до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області із проханням про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] , однак їй було відмовлено в такому у зв`язку з пропуском шестимісячного терміну для прийняття спадщини, відтак вона змушена звернутись до суду із даною заявою. Інші спадкоємці за законом, дочки померлої [PERSON] та [PERSON] , спадщину не прийняли та подали заяву до нотаріуса про відмову про прийняття спадщини. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Курницької В. Я. від 04 грудня 2024 року прийнято вказану вище заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами окремого провадження та призначено її до судового розгляду на 19 лютого 2025 року о 11:00 год. Судове засідання, призначене на 19 лютого 2025 року, знято з розгляду у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному із визначенням дати судового засідання 14 травня 2025 року. В судове засідання заявник та заінтересовані особи не з`явились. Належно уповноваженим представником заявниці [PERSON] адвокатом Комарницькою М.В. 14 травня 2025 року подано клопотання за вх.№3183/2025, в якому просила розглянути справу за її відсутності та відсутності її довірительки, а також вказала, що подану заяву підтримують та просять суд її задовольнити. Крім того, просила долучити до матеріалів справи копію свідоцтва про смерть заінтересованої особи [PERSON] . \~ \~ \~ \~Заінтересована особа [PERSON] 18 лютого 2025 року на електронну пошту суду скерувала письмові пояснення за вх. № ЕП-313/25-Вх, в яких просила розгляд справи проводити без її участі, та вказала, що не заперечує проти задоволення даної заяви. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Також, враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки текст рішення складено 19 травня 2025 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 14 травня 2025 року, датою ухвалення рішення є саме 19 травня 2025 року. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що подана заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Враховуючи належні докази, надані представником заявника, на підтвердження факту смерті [PERSON] , останню судом виключено із числа учасників справи. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей 19 грудня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за №23 згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Труханівською сільською радою Сколівського району Львівської області 19 грудня 2011 року. Факт родинних відносин заявниці та її матері підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Труханівської сільської ради Стрийського району Львівської області 29 червня 1966 року. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 21 листопада 1987 року Труханівською сільською радою Сколівського району Львівської області, заявниця змінила своє дівоче прізвище « [PERSON] » на шлюбне « [PERSON] ». Як вбачається із довідки № 170 від 04 вересня 2024 року, виданої Сколівською міською радою Львівської області, [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] та заповіт в сільській раді не складала. Судом також встановлено, що відповідно до довідки №196 від 27 вересня 2024 року, виданої Сколівською міською радою Львівської області, на день своєї смерті [INFO] , [PERSON] була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] , та разом з нею на момент смерті без реєстрації проживала її дочка [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Судом встановлено і те, що заявниця звернулася до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області для оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] , проте 05 вересня 2024 року за Вих.№618/01-16 їй було відмовлено в такому у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду за продовженням строку для прийняття спадщини. Таким чином, встановлення факту постійного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , необхідне їй для подальшого оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до частин першої та другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до частин першої-третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Такий правовий висновок щодо застосування частини третьої статті 1268 ЦК України викладений у постановах Верховного Суду: від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17, провадження № 61-39308св18; від 18 листопада 2020 року у справі № 523/19010/15-ц, провадження № 61-5777св20; від 02 квітня 2021 року у справі № 191/1808/19, провадження № 61-6290св20; від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19, провадження № 61-15380св20. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із довідки № 196 від 27 вересня 2024 року, виданої Сколівською міською радою Львівської області, [PERSON] на день смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала разом із нею в [ADDRESS] . Згідно з частиною першою\~статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята\~статті 1268 ЦК України). Частиною першою\~статті 1297 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя\~статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку (див. постанову Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19-ц (провадження № 61-872св21). Судом встановлено, що заявниця постійно проживала на момент смерті своєї матері [PERSON] (спадкодавця) разом з нею за адресою: [ADDRESS] , а отже, тим самим, прийняла спадщину на підставі частини третьої\~статті 1268 ЦК України. Проте, як убачається із матеріалів справи, нотаріус листом від 05 вересня 2024 року №618/01-16 повідомив заявницю про те, що вона пропустила шестимісячний термін для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а тому їй слід звернутись до суду за продовженням терміну для прийняття спадщини. Суд звертає увагу, що жодна норма права не зобов`язує заявницю, у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через пропуск строку звернення з заявою про прийняття спадщини, заявляти саме вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При цьому, суд ураховує, що встановлення факту необхідно заявниці у цій справі для подальшого оформлення її спадкових прав у встановленому законом (нотаріальному) порядку. Отже, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії через пропуск строку для подачі заяви про прийняття спадщини сама по собі не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви у цій справі через неефективний спосіб захисту. Наведене узгоджується із висновком зробленим у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2024 року у справі справа № 759/20436/23 (провадження № 61-8718 св 24). У свою чергу задоволення даної заяви у цій справі дасть змогу заявниці звернутись до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті матері. За таких обставин заявницею обрано належний спосіб захисту своїх прав, а тому дана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved