Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

01 квітня 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" звернулося до Хорольського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 09.06.2023 року між ним та [PERSON] укладений кредитний договір (оферти) № 08.06.2023-100000618 (далі Договір № 08.06.2023-100000618 від 09.06.2023). Відповідно до умов договору ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит у розмірі 11000,00 грн строком на 42 дні зі сплатою процентів та комісії за користування кредитом. Після укладення кредитного договору було перераховано кошти на рахунок позичальника, що підтверджується відповідною квитанцією про перерахунок коштів. В подальшому Договір № 08.06.2023-100000618 від 08.06.2023 було переоформлено та укладено 19.07.2023 кредитний договір (оферта) № 19.07.2023-020000033 (далі - Договір № 19.07.2023-020000033 від 19.07.2023) шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною даного Договору. Внаслідок такого правочину, правовідносини між кредитодавцем та позичальником, у тому числі розмір процентів та період їх нарахування, визначаються умовами останнього кредитного договору. TOB «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі. У свою чергу, [PERSON] свої зобов`язання за Договором № 19.07.2023-020000033 від 19.07.2023 не виконує, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у розмірі 16377,57 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту складає 15509,00 грн, по процентах 868,57 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». На підставі вищевикладеного, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 16337,57 грн та судові витрати. У судове засідання представник позивача Мохир Я. В. не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належно був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. Відзив до суду не було надано. Суд відповідно до статті 280 ЦПК України може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Беручи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, встановив наступне. Між сторонами виникли правовідносини щодо належного виконання умов укладеного кредитного договору. ТОВ «Споживчий центр» згідно з правоустановчими документами зареєстроване й належать до фінансових установ з правом надання фінансових послуг. Судом встановлено, що 09.06.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладений кредитний договір (оферти) № 08.06.2023-100000618 (а.с. 14-18). 09.07.2023 позичальник звернувся до ТОВ «Споживчий центр» із заявою про перекредитування за кредитним договором № 08.06.2023-100000618 від 09.06.2023, внаслідок чого був укладений кредитний договір (оферти) № 19.07.2023-020000033, що є невід`ємною частиною Договору № 08.06.2023-100000618 від 09.06.2023 (а. с.23-24). Відповідно до умов Договору № 19.07.2023-020000033 від 19.07.2023 позичальнику надано кредит у розмірі 15509 грн, строком на 56 днів з дати його надання, дата повернення 12.09.2023, первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання, черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду. Період користування ставкою "Економ" період фактичного користування Кредитом, протягом якого застосовується фіксована Процентна ставка "Економ", який розпочинається в день, наступний за днем сплати Позичальником повністю всіх Процентів, нарахованих на дату платежу, та закінчується через 14 днів (надалі період "Економ"). Строк, на який надається Кредит - 56 днів з дня його надання ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення Кредиту (залишку Кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді (а. с. 15-18). Укладення договору підтверджується наявними у матеріалах справи пропозиціями про укладення кредитного договору (оферта), заявками на укладення кредитного договору від 09.06.2023 року та від 19.07.2023 року та відповідями позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), які містять електронні підписи відповідача, що здійснені за допомогою одноразових ідентифікаторів А111, Т153. Відповідно до квитанції (ID платежу 2324613791) від 09.06.2023, ТОВ «Споживчий центр», на підставі договору № 08.06.2023-100000618 перерахувало відповідачу грошові кошти у сумі 11000,00 грн (а. с. 13). Як вбачається з довідки-розрахунку про стан заборгованості [PERSON] , складеної ТОВ «Споживчий центр», за період з 19.07.2023 до 12.09.2023, відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого, у нього виникла заборгованість у сумі 16377,57 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту у розмірі складає 15509,00 грн, процентах - 868,57 грн ( а. с.10). Доказів погашення відповідачем вищевказаної заборгованості позивачу ТОВ «Споживчий центр» матеріали справи не містять. Положенням статті 3 Закону України № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 527 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно з частиною першою статті 530 ЦК України. Положенням статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положенням статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на викладене вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких ТОВ «Споживчий центр» виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а відповідач [PERSON] - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого ним кредиту та сплати процентів за його користування. Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов до висновку, що отриманий кредит у розмірі 15509 грн у визначений договором строк відповідач не повернув, що є підставою для ТОВ «Споживчий центр» стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 15509 грн. Аналізуючи умови Договору № 08.06.2023-100000618 від 08.06.2023 та № 19.07.2023-020000033 від 19.07.2023, суд дійшов до висновку про правомірність дій товариства щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами у розмірі 868,57 грн, як таких, що нараховані відповідно до умов договору та строку користування кредитом. За наведених обставин, враховуючи, що відповідачем не надано доказів про погашення нею заборгованості за кредитним договором № 19.07.2023-020000033 від 19.07.2023, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі: 15509,00 грн (заборгованість по тілу кредиту), 868,57 грн (заборгованість по процентам), а всього 16377,57 грн, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» суд задовольняє у повному обсязі, відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2422,40 грн сплаченого судового збору.

Outcome: approved