Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. Позивач ТОВ «Веллфін» звернувся до суду з цим позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. Позов мотивований тим, що 18.12.2021 ТОВ «Веллфін» та [PERSON] уклали договір про споживчий кредит № 1777514 від 18.12.2021 в електронній формі. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачці кредит у розмірі 5000 грн, строком на 24 дні, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою у розмірі 1,8 процентів від суми позики щоденно, за кожен день користування позикою в межах строку позики. Позивач перерахував суму позики в розмірі 5000 грн на картковий рахунок відповідачки, що підтверджується повідомленням №а_47693570_1777514 ТОВ «Профітгід» Позивач свої зобов`язання перед відповідачкою відповідно до договору виконав у повному обсязі. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідачка має заборгованість у розмірі 15000 грн., яка складається: з основного боргу в сумі 5000 грн, та заборгованості по відсотках, в т.ч. за користування чужими грошовими коштами відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за відсутності позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Узагальнені доводи та заперечення відповідача. Відповідачка [PERSON] про дату, час та місце судового розгляду повідомлена у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не подала. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 04.03.2025 позивач звернувся до суду з цим позовом. 12.03.2025 суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідачки, 13.03.2025 відкрив спрощене позовне провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 24.04.2025, який відкладався на21.05.2025 за клопотанням відповідачки. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин Суд встановив, що ТОВ «Веллфін» є фінансовою установою, яка надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності, відповідно до розпорядження Нацкомфінпослуг №2606 від 27 жовтня 2015 року, зареєстровано в реєстрі фінансових установ за № 16103225. 18.12.2021 ТОВ «Веллфін» та [PERSON] уклали договір про споживчий кредит № 1777514 від 18.12.2021 в електронній формі. Вказаний договір\~укладений у\~формі електронного\~документу,\~що не\~суперечить вимогам\~Цивільного кодексу\~України та\~іншого законодавства.\~Договір укладений\~на підставі\~заяви позичальника. Відповідачка оформила заявку для отримання позики, шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення, що підтверджується роздруківкою заявки відповідача з офіційного вебсайту. Заявка для отримання позики містить всі ідентифікуючі дані щодо позичальника, а також фото. Відповідно до умов договору про споживчий кредит відповідачці шляхом перерахування грошових коштів на її банківський рахунок (банківську картку) надана позика в розмірі 5000 грн., що підтверджується повідомленням №а_47693570_1777514 ТОВ «Профітгід» яке надає ТОВ «Веллфін» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк - еквайер здійснює зарахування коштів. Позивач надав відповідачці кредит строком на 24 дні, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою у розмірі 1,8 процентів від суми позики щоденно, за кожен день користування позикою в межах строку позики. \~ \~ \~ \~Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Веллфін» розміщені на веб-сайті товариства https://creditup.com.ua, є загальнодоступними та являють собою публічну оферту ТОВ «ВЕЛЛФІН» до укладення договору позики. Правила є невід`ємною частиною договору. Застосовані норми права. Згідно з п. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За приписами п. 9 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до п. 12 вказаної статті Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Мотиви та висновки суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Суд встановив, що сторони уклали кредитний договір в електронній формі на підставі заповненої відповідачкою заявки. Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону з зазначенням адреси проживання відповідачки, її паспортних даних, РНОКПП. ТОВ «Веллфін» свої зобов`язання за договором позики виконав повністю, що підтверджується повідомленням ТОВ «Профітгід». Відповідачка належним чином не виконала умов договору позики у встановлений строк, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед ТОВ «Веллфін». Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Отже, враховуючи зміст кредитного договору ТОВ «Веллфін» має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 11.01.2022, за період період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти та інфляційні втрати відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість у розмірі 11556 грн. (5000 грн. - сума кредиту за договором + 2160,00 грн. - проценти за користування кредитом за період з 18.12.2021 по 11.01.2022 + 3721,18 грн - сума збитків від інфляції за період з 12.01.2022 по 04.03.2025 + 675,01 грн - три проценти річних за період з 12.01.2022 по 04.03.2025), внаслідок чого позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд задовольнив позовні вимоги позивача на 77% (11556грн:15000грнх100%), тому з відповідачки підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1864,94 грн. (2422,40грнх77%:100%).

Outcome: partial