Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник заявника - адвокат Леляк Я.О. вказує, що заявниця [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13.02.2009р. У подружжя народилась спільна дитина син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із заявницею. 16.01.2019р. рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області у справі № 263/15404/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. \~ \~ \~ \~Незважаючи на розірвання шлюбу, подружжя підтримували зв`язки до початку повномасштабного вторгнення російської федерації 24.02.2022р., однак після повномасштабного вторгнення з 25.02.2022р. будь-який зв`язок з колишнім чоловіком у заявниці був втрачений. \~ \~ \~ \~08.02.2023р. [PERSON] спрямовано до Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області заяву за фактом зникнення її колишнього чоловіка [PERSON] , який мешкав за адресою: [ADDRESS] . Востаннє виходив на зв`язок 25.02.2022р. та на момент дзвінка знаходився в м. Маріуполь. \~ \~ \~ \~За результатами вказаної заяви, 09.02.2023р. Маріупольським РУП ГУНП в Донецькій області було зареєстровано кримінальне провадження № 12023052770000126, розпочате досудове розслідування за фактом зникнення безвісті [PERSON] , [INFO] за ч. 1 ст. 115 КК України. \~ \~ \~ \~На запит представника заявниці, Маріупольським РУП ГУНП в Донецькій області було надано відповідь, що у вказаному кримінальному провадженні проводяться всі необхідні дії, спрямовані на встановлення місцезнаходження [PERSON] . \~ \~ \~ \~На даний час, заявниця разом зі своїм сином [PERSON] тимчасово мешкає у Республіці Болгарія та має намір здійснити поїздку в Україну з подальшим поверненням, але у зв`язку з вимогами законодавства, потрібен дозвіл батька дитини [PERSON] на перетин кордону. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, просить суд визнати безвісно відсутнім [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце проживання якого є м. Маріуполь, Донецька область. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 18.02.2025р. відкрито провадження у справі, призначений розгляд справи в порядку окремого провадження; витребувані докази у справі; залучено в якості заінтересованої особи - Управління-служба у справах дітей адміністрації Соборного району (а.с. 31-32). \~ \~ \~ \~Представник заявниці підтримав подану заяву, просить її задовольнити. Пояснив, що заявниця із неповнолітнім сином після широкомасштабного вторгнення виїхала в Болгарію. Зараз планує приїзд в Україну і повернення до Болгарії, але для виїзду дитини за кордон потрібен дозвіл батька, який не підтримує зв`язок із заявницею, в зв`язку з чим вона й просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Будь-яких пояснень по суті справи не надав. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши представника заявниці, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 16.01.2019р. у справі № 263/15414/18, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с. 6-7). \~ \~ \~ \~Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03.08.2009р. відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Донецької області, сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). На звернення представника заявниці Маріупольським РУП ГУНП в Донецькій області 05.07.2024р. надана відповідь про те, що в провадженні слідчого відділу перебуває кримінальне провадження № 12023052770000126 від 09.02.2023р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Інформація щодо місцезнаходження та стану [PERSON] , [INFO] станом на 05.07.2024р. відсутня. Проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню триває (а.с. 18-19). 06.03.2024р. на звернення представника заявниці, заявниці Маріупольським РУП ГУНП в Донецькій області надано аналогічну відповідь (а.с. 20-21). Згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 19/19599-25-Вих від 11.03.2025р., відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією громадянином України [PERSON] , [INFO] , в період з 08.11.2017р. по теперішній час (станом на 12:53 11.03.2025р.) в базі даних не виявлено (а.с. 41, 42). Згідно листа Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України № 6.2-2689/6-25 від 11.03.2025р., місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстровано з 15.10.2009р. по теперішній час за адресою: [ADDRESS] (а.с. 56). Як вбачається з листа Департаменту інформатизації МВС України № 9180/16-2025 від 19.03.2025р., станом на 17.03.2025р. в ІАС стосовно [PERSON] , [INFO] , наявна інформація щодо закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим на підставі ст. 46 КК України, постановленої ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30.09.2019р., а також розшук, оголошений Центральним відділом поліції ГУНП в Донецькій області, як особи, яка зникла безвісті (кримінальне провадження № 12023052770000126 від 13.02.2023р. за ч. 1 ст. 115 КК України, розшукова справа № 17-809 від 13.02.2023р). Дата зникнення 24.02.2022р. (а.с. 58-59). Згідно інформації, наданої Державною податковою службою України № 3574/5/99-00-12-04-02-05 від 14.03.2025р., наявні відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми нарахованих та виплачених доходів за період І кварталу 2014 року по І квартал 2025 року [PERSON] до 2020 року з «АО «ММКА ЗАСЛ.ЮРИСТА УКРАЇНИ Г.А. КОНИШЕВА» (а.с. 65-65). Також, згідно інформації Департаменту з питань цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації Пенсійного фонду України № 2800-060203-7/18691 від 19.03.2025р., станом на березень 2025 року, [PERSON] , як одержувач пенсії та інших соціальних виплат на обліку не перебуває (а.с. 70). Відповідно до інформації Міністерства соціальної політики України № 10426/0/290-25/13 від 21.04.2025, станом на 21.01.2025р. відсутня інформація щодо [PERSON] , [INFO] (а.с. 91). Згідно\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою (пункт 3 частини другої статті 293 ЦПК України). Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Відповідно до\~ст. 43 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, що якого включаються: відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до ч. 2\~ст. 43 ЦК України; наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. Отже, зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи. Вказане відповідає правовому висновку, викладеному Верховним Судом у постановах: від 07 травня 2018 року в справі № 225/1297/17 (провадження № 61-3902св18), від 22 листопада 2018 року в справі № 225/882/17 (провадження № 61-34068св18), від 05 лютого 2020 року в справі № 756/17293/17 (провадження № 61-16093св19), від 06 травня 2020 року в справі № 760/3112/16-ц (провадження № 61-48362св18). Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги. Судом вживалися заходи для встановлення постійного місця проживання [PERSON] на теперішній час і з`ясовано, що як ВПО він не реєструвався, лінію розмежування і державний кордон не перетинав, його смерть після широкомасштабного вторгнення російської федерації не реєструвалась, рівно як і отримання доходів. Відтак постійним місцем проживання [PERSON] є м. Маріуполь Донецької області, яке наразі окуповане. Окупація міста позбавляє суд можливості з`ясувати як наявність, так і відсутність там відомостей про місце перебування [PERSON] . Тому доводи заявниці про визнання [PERSON] безвісно відсутнім не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Також слід врахувати, що сам по собі факт втрати зв`язку з [PERSON] не є безумовною підставою для визнання особи безвісно відсутньою. Поміж іншим, суд зазначає, що наразі у зв`язку із тимчасовою окупацією частини території України, багато громадян України залишились на тимчасово окупованих територіях, і доступ на які фізично унеможливлений, так само як і обмежена можливість виїзду звідти. Загальновідомим є й той факт, що на тимчасово окупованих територіях відсутня можливість вільно користуватись засобами зв`язку, які забезпечуються українськими операторами, тому, посилання заявниці на те, що його колишній чоловік не виходить на зв`язок, не може підтверджувати його відсутність у місці постійного проживання більше року, як зазначено у ст. 43 ЦК України. Згідно зі статями 79,81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відтак у задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed