Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася в суд із заявою, в якій просить встановити факт належності їй, [PERSON] , договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Селидівської державної нотаріальної контори Леоновою В.П. від 16 травня 1989 року № 1539, виданого на ім`я [PERSON] . Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що їй, [PERSON] , на підставі вказаного вище договору купівлі-продажу від 16.05.1989 № 1539, належить житловий будинок [ADDRESS] . Однак, у вказаному договорі її прізвище записано, як « [PERSON] », що не збігається із записом її прізвища в паспорті громадянина України, що був виданий 26.04.1996 МВ УВМС УМВС України в Донецькій області, де її прізвище значиться, як « [PERSON] ». Наявні у документах розбіжності перешкоджають їй володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Вона немає можливості звернутися до Селидівської державної нотаріальної контори, яка посвідчила вказаний вище договір, оскільки така знаходиться на окупованій території. Разом з тим, відповідно до отриманої довідки № 293 від 02.04.2025, виданої КП «Селидівське бюро технічної інвентаризації», яке станом на сьогодні працює дистанційно, підтверджується, що згідно реєстрових даних (станом на 01.01.2013) житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , зареєстрований за нею, [PERSON] згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Селидівської державної нотаріальної контори Леоновою В.П. від 16 травня 1989 року № 1539, зареєстроване в Селидівському БТІ 22.05.1989 № 135. Вважає, що причина неправильного написання її прізвища виникла у зв`язку з технічною помилкою, внаслідок якої в неї на даний час існують труднощі при реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Зважаючи на викладене, просить заявлені вимоги задовольнити. Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 квітня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду. Заявник [PERSON] в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. В матеріалах справи міститься письмова заява [PERSON] , в якій вона просить розглядати справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Бучацької міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що при прийнятті рішення у справі покладається на думку суду, одночасно просить розгляд справи проводити у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань. За даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Підзамочківською сільською радою Бучацького району 22 квітня 1966 року, [PERSON] 22 квітня 1966 року уклав шлюб із [PERSON] , актовий запис № 9, зареєстрований Підзамочківською сільською радою Бучацького району. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №6103-7002126836, виданої Бучацькою міською радою 23 вересня 2024 року. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого відділом м. Українська Селидівського МВУ МВС України в Донецькій області 26 квітня 1996 року, такий заповнений на ім`я [PERSON] , [INFO] . Як убачається з договору, посвідченого державним нотаріусом Селидівської державної нотаріальної контори Леоновою В.П. 16 травня 1989 року, укладеного між [PERSON] , яка діяла по довіреності від імені [PERSON] (продавцем), з однієї сторони та [PERSON] (покупцем), з другої сторони, продавець продав, а покупець купив належний продавцеві на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] та земельної ділянки розміром 600 кв.м, на якій розташовано один житловий будинок. Договір зареєстровано в реєстрі за № 1539. За даними довідки, виданої КП «Селидівське бюро технічної інвентаризації» 02 квітня 2025 року за №293, згідно реєстраційних даних (станом на 01.01.2013) житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований за [PERSON] згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Селидівської державної нотаріальної контори Леоновою В.П. від 16.05.1989 №1538, зареєстрований в Селидівському БТІ 22.05.1989 №135. Частиною першою\~статті 293\~ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно\~постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», факти, що мають юридичний характер\~це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Так, за положеннями п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1ст.315\~ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №5\~від 31.03.1995\~р.\~«Про судову\~практику у\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Згідно п.12\~постанови Пленуму ВСУ\~від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК України\~факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батьковім, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, ім`я або замість імені чи ім`я зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Вказана правова позиція зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц. На переконання суду, подані заявником документи, які досліджені в судовому засіданні, підтверджують належність заявнику [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Селидівської державної нотаріальної контори Леоновою В.П. 16 травня 1989 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1539. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що договір купівлі-продажу, посвідчений державним\~нотаріусом Селидівської\~державної нотаріальної\~контори Леоновою\~В.П.\~16\~травня 1989\~року,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 1539,укладений між [PERSON] , яка діяла по довіреності від імені [PERSON] (продавцем), з однієї сторони та [PERSON] (покупцем), з другої сторони, згідно якого продавець продав, а покупець купив належний продавцеві на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] та земельної ділянки розміром 600 кв.м, на якій розташовано один житловий будинок, дійсно належить [PERSON] . Із досліджених письмових доказів встановлено, що допущена описка в написанні прізвища заявниці, зокрема зазначено « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] » у вказаному вище документі не перешкоджає встановленню приналежності такого заявнику, враховуючи, що в означеному договорі заявниця в графі «покупець» записала власноручно своє прізвище вірно « [PERSON] », а також збіг інших даних, що стосуються особи з паспортними даними заявника та іншими, наданими суду документами. Враховуючи вищенаведене та те, що встановлення факту належності заявнику\~[PERSON] договору купівлі-продажу від 16 травня 1989 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1539, необхідно для здійснення реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а іншим способом це підтвердження здійснити неможливо, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою.

Outcome: approved