Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

10.04.2025 позивач АТ «Ідея Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 87400,11 грн, а також судовий збір в розмірі 3028 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 28.10.2021 між АТ «Ідея Банк» та Пастущак (Вибодовською) було укладено договір кредиту та страхування №Е09.19741.008884437, згідно якого відповідачка отримала кредит в розмірі 99999 грн зі сплатою 55% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені кредитним договором, графіком щомісячних платежів. Зазначає, що банк у повному обсязі виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору. Відповідачка не повернула отриманий кредит у встановлений кредитним договором термін та не сплатила нараховані відсотки, інші платежі за кредитним договором. Остання сплата відповідачкою/зарахування по кредитному договору здійснена 21.01.2025, у зв`язку із чим сума боргу відповідачки за кредитним договором станом на 03.03.2025 становить: прострочений борг - 55917,18 грн, прострочені проценти - 31482,93 грн, а всього - 87400,11 грн. Заборгованість відповідачки підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - [NUMBER] ) та довідкою - розрахунком заборгованості станом на 03.03.2025. Відтак, у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, на адресу відповідачки направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 07.01.2025. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачку було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до відповідачки будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 11.04.2025 прийнято до розгляду даний позов та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін, призначено судове засідання. 30.04.2025 відповідачкою [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовної заяви, з наступних підстав. Позивачем не надано суду доказів оформлення та укладення між сторонами та, відповідно, отримання позичальником публічної пропозиції на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Тарифів банку, що в сукупності із заявою про приєднання свідчило б про укладений у належній формі договір про надання банківських послуг. Матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт належного ознайомлення її з усіма істотними умовами договору. Відсутність її підпису на Умовах та правилах публічної пропозиції на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з нею. При цьому без наданих підтверджень про конкретні запропоновані їй Умови і правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені, штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Таким чином, відсутні підстави для стягнення з неї заборгованості із нарахуванням процентної ставки, пені та комісії відповідно до Умов та Тарифів позивача. В анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку, підписаної нею, жодна процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, та нарахування процентів за користування кредитними коштами. Більше того, вона в силу ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» не була повідомлена про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими позивач, а тому нарахування процентної ставки (процентів за користування кредитними коштами) є таким, що не відповідає умовам договору та порушує її права як споживача. Із наданого позивачем паспорту споживчого кредиту неможливо достовірно встановити, який саме тариф передбачений для її карти та, відповідно, на яких умовах укладався кредитний договір, тобто АТ «Ідея Банк» не доведено усі фактичні обставини справи на які він посилається на обґрунтування позовних вимог. Окрім цього, вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у ч.3 ст.509 та ч.ч.1, 2 ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. У даному випадку, позивач не просить стягнути з неї пеню (або інші формально виражені штрафні санкції) за прострочення виконання взятих на себе зобов`язань, однак за своєю суттю нарахування передбаченої реальної річної процентної ставки, та як наслідок нарахування лише суми процентів за користування кредитними коштами, що у декілька разів перевищує суму (тіло) кредиту є нічим іншим як несправедливою умовою та фактично виступає до неї як міра відповідальності споживача за договором - а саме виступає як відповідальність за несвоєчасно виконане зобов`язання за кожен день прострочки. Ухвалою суду від 12.05.2025 судове засідання у справі відкладено на 22.05.2025 за клопотанням відповідачки [PERSON] , заявленим нею у відзиві на позовну заяву. 20.05.2025 представником позивача АТ «Ідея Банк» Гук М.І. подано відповідь на відзив, в якій зазначила, що вважає необґрунтованими покликання відповідачки, наведені у відзиві на позовну заяву, з огляду на наступне. Заперечення, наведені у відзиві, не стосуються правовідносин, які виникли між АТ «Ідея Банк» та відповідачкою, оскільки остання стверджує, що нею було підписано анкету-заяву до договору приєднання до Умов та правил надання банківських послуг А-Банку. Натомість, 28.10.2021 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту та страхування №Е09.19741.008884437. Не заслуговують на увагу покликання відповідачки щодо відсутності підстав стягнення з неї процентів за користування кредитними коштами, оскільки розмір процентної ставки був погоджений сторонами в укладеному кредитному договорі, та такий становить 55% річних. Додатково долучила до матеріалів справи детальний розрахунок заборгованості за договором кредиту та страхування №Е09.19741.008884437 від 28.10.2021. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просить проводити розгляд справи за її відсутності за наявними у матеріалах справи доказами, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, будь-яких заяв чи клопотань від такої не надходило. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 28.10.2021 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту та страхування №Е09.19741.008884437. Відповідно до п.1 договору, банк відкриває клієнту банківський рахунок та надає клієнту кредит, а клієнт отримує його на наступних умовах: тип кредиту - ЄДИНИЙ (п.1.1. договору), сума кредиту - 99999 грн (п.1.2. договору), процентна ставка - 55% річних (змінювана) (п.1.3. договору), строк кредиту - 48 місяців (п.1.4. договору). Пунктом 1.6. договору визначено, що строк дії договору та дата повернення кредиту - до 28.10.2025. Повернення заборгованості здійснюється через рахунок [NUMBER] , відкритий у банку відповідно до порядку повернення кредиту, згідно додатку №1 до договору. Згідно п.1.7. на період прострочення платежу за договором діє процентна ставка 55, яка нараховується на прострочену суму кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується меморіальними ордерами №10190959 від 28.10.2021, №10190965 від 28.10.2021, №10190961 від 28.10.2021, та випискою по особовому рахунку № [NUMBER] (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - [NUMBER] ). Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. У відповідності до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, на адресу відповідачки направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 07.01.2025. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Як вбачається із наявних в матеріалах справи довідки - розрахунку заборгованості та детального розрахунку заборгованості, позивач вказує, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань за договором кредиту та страхування №Е09.19741.008884437 від 28.10.2021, заборгованість останньої станом на 03.03.2025 становить: прострочений борг - 55917,18 грн, прострочені проценти - 31482,93 грн, а всього - 87400,11 грн. Заборгованість відповідачки підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - [NUMBER] ), довідкою - розрахунком заборгованості станом на 03.03.2025 та детальним розрахунком заборговансті станом на 03.03.2025. Суд не приймає до уваги покликання відповідачки на те, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відсотки за користування кредитними коштами, оскільки відповідно до п.1.3. договору, банк відкриває клієнту банківський рахунок та надає клієнту кредит, а клієнт отримує його на наступних умовах: процентна ставка - 55% річних (змінювана). Пунктами 1.7., 1.8. договору визначено, що на період прострочення платежу за договором діє процентна ставка 55, яка нараховується на прострочену суму кредиту. Позичальник, який прострочує виконання грошового зобов`язання після закінчення строку дії договору, зобов`язаний оплатити суму заборгованості, а також 83.11347962 процентів річних від простроченої суми кредиту за неправомірне користування грошовими коштами відповідно до ст.625 ЦК України. З приводу покликань відповідачки на неможливість застосування до вказаних правовідносин правил частини першої статті 634 ЦК України, суд зазначає наступне. Відповідно до п.п.3.1., 3.4. договору кредиту та страхування №Е09.19741.008884437 від 28.10.2021, нанесенням власноручного підпису під договором позичальник акцептує Публічну пропозицію до приєднання до ДКБОФО та підтверджує, що в день укладення цього договору у відділенні банку або кредитного посередника, за його вибором, йому надано ДКБОФО та Тарифи, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; погоджується з тим, що ДКБОФО та Тарифи, які є невід`ємною частиною ДКБОФО, Графік щомісячних платежів (додаток №1 до договору) є невід`ємними складовими цього договору та зобов`язується виконувати їх умови. Враховуючи наведене вище, Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб є договором приєднання в розумінні ст.634 ЦК України. Згідно з частинами 1, 2 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає або обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначені умов договору. Відповідно до положень частини 2 статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (чинного на момент укладення кредитного договору), у разі, якщо договір укладається шляхом приєднання, договір складається з публічної частини договору та індивідуальної частини договору, підписанням якої клієнт приєднується до договору в цілому. Публічна частина договору про надання фінансових послуг оприлюднюється та повинна бути доступною для ознайомлення клієнтів на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, і надається клієнту за його вибором у спосіб, що дає змогу встановити дату надання, з використанням контактних даних, зазначених клієнтом. Усі редакції публічної частини договору повинні зберігатися на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, із зазначенням строку їх дії. Індивідуальна частина договору укладається з клієнтом у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа) з обов`язковим зазначенням у такому договорі умов, передбачених частиною 1 статті 6 даного Закону. Публічна пропозиція АТ «Ідея Банк» про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (водиться в дію з 22.09.2021) та Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, чинній на момент підписання кредитного договору, розміщені та зберігаються на офіційному веб-сайті банку www.ideabank.ua. Таким чином, кожен бажаючий може ознайомитися зі всіма редакціями договору, перейшовши на вкладку «Публічні договори» на офіційному веб-сайті банку. Підписуючи 28.10.2021 кредитний договір, позичальник приєдналася до договору та була належним чином ознайомлена з таким, що в повній мірі узгоджується зі ст.634 ЦК України та ч.2 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Враховуючи наведене, вказані покликання відповідачки є безпідставними. Не заслуговують на увагу твердження відповідачки щодо того, що нарахований позивачем розмір відсотків є несправедливим, таким, що суперечить вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки в умовах договору сторони погодили між собою розмір відсотків за користування кредитними коштами, з яким відповідачка погодилася, підписавши договір кредиту та страхування №Е09.19741.008884437 від 28.10.2021, відсотки нараховувалися за процентною ставкою, яка передбачена умовами договору. Суд вважає безпідставними покликання відповідачки на те, що матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт належного ознайомлення її з усіма істотними умовами договору, оскільки АТ «Ідея Банк» долучено до матеріалів справи копію договору кредиту та страхування №Е09.19741.008884437 від 28.10.2021, підписаного [PERSON] , в якому сторони погодили суму кредиту, процентну ставку, строк кредитування, порядок повернення кредиту, відповідальність за невиконання зобов`язань за кредитним договором. В поданому відзиві [PERSON] зазначає, що із наданого позивачем паспорту споживчого кредиту неможливо достовірно встановити на яких саме умовах укладався кредитний договір, однак з долученого позивачем до позовної заяви паспорту споживчого кредиту №Е09.19741.008884437 від 28.10.2021, вбачається, що в такому міститься інформація про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача (тип кредиту, мета отримання кредиту, сума кредиту, спосіб та порядок надання кредиту, строк кредитування і т.д.), інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, у зв`язку з чим суд вважає вказані покликання безпідставними. Таким чином, зважаючи на те, що відповідачка порушила умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 28.10.2021 у розмірі 87400,11 грн. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України з відповідачки в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved