Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

В січні 2025 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на утримання дитини, в якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з 23.12.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] - до 20 000,00 грн щомісячно. Стягнути з Відповідача, [PERSON] на користь [PERSON] частину додаткових витрат на дитину, що становить 500 605 грн 76 коп. Позовні вимоги вмотивовані тим, що сторони перебували у шлюбі з 11.08.2007 р., який за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2023 р. у справі №761/25140/22 розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . За судовим наказом від 25.05.2023 р. у справі №761/11438/23 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з 29.03.2023 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . [PERSON] перебуває на повному утриманні та вихованні [PERSON] . Дитина навчається в приватному закладі «Київський ліцей «КІТЕРРА», витрати на дитину збільшились, дитину потрібно забезпечувати харчуванням, одягом, займатися його розвитком, забезпечувати йому якісне дозвілля. Відповідач хоч і сплачує аліменти, але в недостатньому обсязі, розмір аліментів в сумі 1598,00 гривень є недостатніми для матеріального утримання дитини. Відповідач проживає сам, інших утриманців у нього немає , є здоровою особою та має можливість заробляти кошти і в належній мірі забезпечувати спільного з позивачем сина. Щомісячно на утримання дитини позивач витрачає орієнтовно 40 000, 00 грн, що включає витрати на харчування, лікування, кишенькові витрати, а тому Відповідач повинен сплачувати аліменти в збільшеному розмірі, який повинен становити 20 000, 00 гривень. Крім цього,дитина навчається та отримує допоміжні освітні послуги в межах закладу «Київський ліцей «КІТЕРРА», займається з психологом, додатково займається з репетитором з математики, навчається в онлайн-школі «Майбутні» та Logika IT-школі, а такожу дитячій школі підприємництва та лідерства MBA Kids Inernational. Син сторін відвідує заняття з професійного тенісу. Також влітку дитина проходить літні курси у школах Швеції та Британії. Заняття та захоплення сина вимагають фінансування, а також витрат на придбання іншого (додаткового) навчального приладдя, одягу тощо, які несе виключно Позивач. Крім цього, дитині поставлений діагноз юнацького ідіопатичного С-сколіозу грудо-поперекового відділу, йому було призначено рекомендоване лікування й він проходив лікувальні масажі, кінезитерапії у центрі «Стаміна», яке повністю було оплачено виключно Позивачем. Так, позивач самостійно понесла додаткові витрати, а саме: -витрати на навчання в приватному закладі «Київський ліцей «КІТЕРРА» та допоміжні освітні послуги в межах закладу - 107 850 грн 00 коп. -витрати на навчання в онлайн-школі «Майбутні» - 10 000 грн 00 коп. -витрати на додаткові репетиторські заняття з математики - 47 190 грн 00 коп. -витрати на навчання у Logika IT-школі - 10 200 грн 00 коп. -витрати на навчання у дитячій школі підприємництва та лідерства MBA Kids Inernational - 61 700 грн 00 коп.; -витрати на сесії з психологом [PERSON] - 138 600 грн 00 коп.; -витрати на дитячий Табір ILLARA CAMP - 24 000 грн 00 коп. -витрати на спорт: заняття тенісом та організація розвитку дитини по програмі «Збір Старттеніс» - 71 660 грн 00 коп. -витрати на оздоровлення дитини (лікувальні масажі, кінезитерапії у центрі «Стаміна») - 65 150 грн 00 коп., а також обстеження дерматолога, ортопеда, супутні послуги - 5 064 грн 00 коп. -витрати на літній курс в школі Exsportise в м.Оундл - 262 775 грн 00 коп.; -витрати на навчання в іноземній літній школі-інтернаті Sigtunaskolan Humanistiska Laroverket у Швеції у 2024 та 2025 роках - 134 548 грн 73 коп.; -супутні витрати (одяг, обстеження) - 62 473 грн 79 коп. Загалом додаткові витрати становлять 1 001 211 грн 52 коп., а тому частина додаткових витрат на дитину становить 500 605 грн 76 коп. Вказане стало підставою для звернення до суду. У відзиві на позов представник відповідача не заперечує щодо збільшення розміру аліментів до 3000,00 грн на місяць, та стягнення додаткових витрат за навчання в приватному закладі "Київський ліцей "КІТЕРРА" та лікування сколіозу. В частині додаткових витрат за навчання в онлайн школі "Майбутні", додаткових і репетиторських занять з математики, навчання у Logika ІТ-школі, навчання у дитячій школі підприємництва та лідерства МВА Kids lnernational, заняття тенісом, навчання в іноземній літній школі-інтернаті Sigtunaskolan Humanistiska Laroverket у Швеції у 2024 та 2025 роках, літній курс в школі Exsportise (Великобританія), послуги у сфері позашкільної освіти, розвитку та розваг дитячий Табір ILLARA САМР, витрати на кишенькові кошти, оформлення в`їзних віз і квитків з авіа перельоту, придбання коштовних гаджетів, обстеження дитини у платних приватних клініках (консультація дерматолога і зняття в дитини кардіограми), сесії з психологом, заперечує. Звертає увагу, що підставою для збільшення розміру аліментів за даними позовної заяви є виключно підвищення цін на продукти і товари першої необхідності, доказів покращення матеріального стану, наявність у платника аліментів (Відповідача) витрат на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи не надано. Звертає увагу, що відповідач є безробітним і не має постійного джерела доходу. Зазначає, що в доданих до позову фіскальних чеках на купівлю продуктів і предметів першої необхідності не видно хто є по них платником, не можна визначити хто є кінцевим споживачем придбаних товарів і на яку кількість осіб вони придбані, і що половина з них придбана саме для потреб спільної дитини, серед наданих чеків містяться такі, в яких зазначене придбання алкогольних напоїв та бензину. В частині додаткових витрат вважає, що позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини за кордоном при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти, не навела мотивів вибору освітнього закладу, не врахувала матеріальних можливостей відповідача та не отримала погодження такого вибору з батьком дитини. Звертає увагу, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість на оплату літнього курсу в школі Exsportise (Великобританія) та авіаквитки було отримані від продажу спільного авто сторін. Стосовно додаткових репетиторських занять з математики - відсутній договір з ФОП [PERSON] . Стосовно навчання у Logika ІТ-школі, договір на надання послуги №234 оформлений з ФОП [PERSON] від 14.10.2024, але квитанції на оплату послуг оформлені на ФОП [PERSON] ,ФОП [PERSON] , ФОП [PERSON] . Стосовно навчання у дитячій школі підприємництва та лідерства МВА Kids lnernational, то надано лише копії рахунків-фактур, які не містять відміток виконавця про оплату послуг замовником. В запереченні на відзив представник позивача зазначає, що у результаті розгляду справи №761/45386/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, у 2024 році у власність [PERSON] відійшла 1/2 частина квартири за адресою: [ADDRESS] . Також під час проведення перемовин щодо поділу майна подружжя [PERSON] передала [PERSON] за його ж вимогами все майно в порядку рівноцінного добросовісного поділу між подружжям, а також об`єкти, які належали Відповідачу на праві особистої приватної власності. У зв`язку із переходом у особисту приватну власність Відповідача 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , а також передачею об`єктів рухомого майна у особисту приватну власність Відповідача покращилось матеріальне становища [PERSON] , що є підставою для збільшення розміру аліментів. Також, зокрема, матеріальний стан Позивача в тому числі змінився у зв`язку із збільшенням витрат на спільного сина, які зумовлені його дорослішанням, освітою, станом здоров`я. Крім цього, зазначає, що відповідач нещодавно придбав собі новий телефон займається трейдингом на фондовій біржі з метою отримання прибутку, орендує квартиру в Шевченківському районі м. Києва. Відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну допомогу дитині, оскільки останній росте і потребує більшого забезпечення, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька. Зазначає, що законодавством України не передбачено обов`язку відображення інформації про платника у фіскальному чеку. Кошти, витрачені Позивачем на потреби спільного з Відповідачем сина за період з 2022-2024 років, очевидно перевищують суму, отриману з продажу автомобільного транспорту у 2023 році. Крім цього, позивачем доведена необхідність здійснення витрат на сесії дитини з психологом. Відповідачу достеменно було відомо, що дитина буде їхати у Велику Британію задля проходження літнього курсу в школі Exsportise, особисто Відповідач надавав нотаріальний дозвіл на тимчасовий виїзд дитини до Великої Британії для тимчасового проживання під наглядом співробітників мовної школи «Експортайс», що свідчить про обізнаність Відповідача про навчання дитини закордоном. Вважає, що наведені в позовній заяві додаткові витрати викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дитини, його станом здоров`я. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала за викладених у позовній заяві обставин, просила його задовольнити. Представник відповідача не заперечує щодо збільшення розміру аліментів до 3000,00 грн на місяць, та стягнення додаткових витрат за навчання в приватному закладі "Київський ліцей "КІТЕРРА" та лікування сколіозу. Ухвалою суддів від 15.01.2025 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 19.03.2025 р. закрито підготовче провадження та призначено її судовий розгляд по суті. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 11.08.2007 р., який за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2023 р. у справі №761/25140/22 розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . За судовим наказом Шевченківського районного суду м. Києва від 25.05.2023 у справі № 761/11438/23 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з 29.03.2023 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Щодо збільшення розміру аліментів Позивач звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів до 20000,00 грн на місяць. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зазначене також роз`яснено судам у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року, у справі № 343/945/19, провадження № 61-2057св20, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20, від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21, та інших. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Тобто, статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Згідно ст. 13 ч. 1, 3 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Стаття 273 ч.4 ЦПК України передбачає, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Позивач зазначає, що підставою для збільшення розміру аліментів є покращення матеріального стану відповідача, а саме: отримання у власність 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , об`єктів рухомого майна у особисту приватну власність, придбання відповідачем нового телефону, отримання прибутку від заняття трейдингом на фондовій біржі, оренда квартири в Шевченківському районі м. Києва. Крім цього, матеріальний стан позивача змінився у зв`язку із збільшенням витрат на спільного сина, які зумовленійого дорослішанням, освітою, станом здоров`я. Так, за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06.08.2024 р. у справі №761/45386/23 визнано в порядку поділу спільного майна подружжя, за [PERSON] право власності на 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На а.с. 35-40 т.2 - виписки по картковому рахунку відповідача за період з 29.03.2023 р. по 09.02.2025 р., за якими загальна сума надходжень складає 251595,20 грн. Будь-які інші докази щодо зміни (покращення) матеріального стану відповідача матеріали справи не містять. Позивачем не доведено наявності у відповідача витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Посилання позивача щодо придбання відповідачем телефону, наявність ноутбуку, отримання заробітку на фондовій біржі, оренда квартири в Шевченківському районі м. Києва не підтверджується належними та допустимими доказами та є припущенням позивача. Між тим, судом також враховано, що обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Стягнення аліментів передусім має захищати інтереси дитини, забезпечити їй не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти по можливості той рівень життя, який дитина мала при сумісному проживанні з обома батьками. Розмір аліментів, встановлений судовим наказом Шевченківського районного суду м. Києва від 25.05.2023 у справі № 761/11438/23 у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на теперішній час не є виправданий дійсним потребам дитини. Відповідач є працездатним, інших утриманців немає, доказів погіршення матеріального стану або стану здоров`я відповідача з часу призначення аліментів за судовим наказом не надано. Судом також враховано, що відповідач визнає позов в частині збільшення розміру аліментів до 3000,00 грн. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що за обставин, що склалися, необхідно збільшити розмір аліментів, які стягуються за судовим наказом Шевченківського районного суду м. Києва від 25.05.2023 у справі № 761/11438/23, шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі - 5000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Суд також вважає, що такий розмір аліментів, який фактично дорівнює розміру прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років та є мінімальним рекомендованим розміром аліментів на одну дитину, є виправданий дійсним потребам дитини і не призведе до порушення прав відповідача. Крім цього, законодавство України дає право батькам згодом змінити встановлений розмір аліментів в сторону його збільшення або зменшення у зв`язку зі зміною матеріального становища, сімейного стану, стану здоров`я платника або одержувача аліментів чи за наявності інших життєвих ситуацій. При цьому, застосування приписів статті 191 ч.2 СК України щодо можливості стягнення аліментів від дня пред`явлення позову не є релевантним у спірних правовідносин, оскільки у даній справі предметом спору є не стягнення аліментів, а збільшення їх розміру. Вказане узгоджується з постановою Верховного Суду від 14.06.2023 р. у справі №758/8284/21. Щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Пленум Верховного Суду України у постанові від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у пункті 18 звернув увагу судів на те, що до передбаченої статті 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Тлумачення відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Також, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19). Верховним Судом під час розгляду справ вказаної категорії зосереджено увагу судів на тому, що при доказуванні існування особливих обставин не може бути шаблонів, необхідно детально доводити особливості дитини (зокрема, можливо надавати висновки психолога, інших спеціалістів щодо схильності дитини до спорту, малювання, музики тощо, або ж такі вади здоров`я, які потребують від батьків додаткових зусиль, у тому разі і матеріального характеру). Щодо витрати на навчання в приватному закладі «Київський ліцей «КІТЕРРА» та допоміжні освітні послуги в межах закладу - 107 850 грн 00 коп. (а.с. 68-90 т.1) та витрати на оздоровлення дитини (лікувальні масажі, кінезитерапії у центрі «Стаміна») - 65 150 грн 00 коп. (а.с. 155-157 т.1) Відповідач не заперечує щодо стягнення вказаних витрат та визнає позов в цій частині. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Між тим, суд не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто, повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову. Наведене узгоджується з позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 15 червня 2020 року у справі № 588/1311/17. Витрати на навчання в приватному закладі «Київський ліцей «КІТЕРРА», допоміжні освітні послуги в межах закладу та витрати на оздоровлення дитини (лікувальні масажі, кінезитерапії у центрі «Стаміна») відносяться до витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, а саме: навчанням та лікуванням дитини, а тому половина їх вартості, а саме 86500,00 грн підлягає стягненню з відповідача. Щодо витрат на навчання в онлайн-школі «Майбутні» - 10 000 грн 00 коп. (а.с. 91-99 т.1), за яким надаються послуги у форматі позашкільної освіти за тематикою: біологія, фізика,хімія, фінансова грамотність, історія,музика, театральне мистецтво, філософія, етика, політологія, релігія, то Вказані витрати у розумінні ст.185 СК України, не відносяться до додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, не обумовлені відповідними рекомендаціями, що дитина потребує цих занять для нормалізації свого розвитку, або ж вони викликані особливою схильністю дитини до навчання, а є добровільним волевиявленням матері і тому не є у розумінні ст. 185 СК України витратами, які викликані особливими обставинами. З огляду на матеріальне становище батька-відповідача та надані сторонами докази його матеріального становища, позивачем не доведено погодження з відповідачем необхідності відвідування дитиною таких додаткових занять. Щодо витрат на додаткові репетиторські заняття з математики - 47 190 грн 00 коп. (а.с. 100-105 т.1) Вказані витрати у розумінні ст.185 СК України, не відносяться до додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, не обумовлені відповідними рекомендаціями, що дитина потребує цих занять для нормалізації свого розвитку, або ж вони викликані особливою схильністю дитини до навчання, а є добровільним волевиявленням матері і тому не є у розумінні ст. 185 СК України витратами, які викликані особливими обставинами. З огляду на матеріальне становище батька-відповідача та надані сторонами докази його матеріального становища, позивачем не доведено погодження з відповідачем необхідності відвідування дитиною таких додаткових занять. При цьому, будь-яких доказів щодо проходження саме дитиною [PERSON] занять з математики не надано, договір між сторонами відсутній, в квитанціях про оплату відсутнє призначення платежу. Крім цього, заняття з репетиторами не може вважатися розвитком особливих здібностей дитини та, відповідно, бути особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України, що узгоджується з постановою Верховного Суду від 22.04.2022 у справі № 761/27222/20. Щодо витрат на навчання у Logika IT-школі - 10 200 грн 00 коп. (а.с. 107-114 т.1), за якими надаються послуги з програмування Вказані витрати у розумінні ст.185 СК України, не відносяться до додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, не обумовлені відповідними рекомендаціями, що дитина потребує цих занять для нормалізації свого розвитку, або ж вони викликані особливою схильністю дитини до навчання, а є добровільним волевиявленням матері і тому не є у розумінні ст. 185 СК України витратами, які викликані особливими обставинами. З огляду на матеріальне становище батька та надані сторонами докази його матеріального становища, позивачем не доведено погодження з відповідачем необхідності відвідування дитиною таких додаткових занять. При цьому, договір про надання послуг від 14.10.2024 р. укладено між ФОП [PERSON] , а отримувачем частини коштів згідно наданих квитанцій є ФОП [PERSON] , ФОП [PERSON] . Щодо витрати на навчання у дитячій школі підприємництва та лідерства MBA Kids Inernational - 61 700 грн 00 коп. (а.с. 115-130 т.1) Вказані витрати у розумінні ст.185 СК України, не відносяться до додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, не обумовлені відповідними рекомендаціями, що дитина потребує цих занять для нормалізації свого розвитку, або ж вони викликані особливою схильністю дитини до навчання, а є добровільним волевиявленням матері і тому не є у розумінні ст. 185 СК України витратами, які викликані особливими обставинами. З огляду на матеріальне становище батька та надані сторонами докази його матеріального становища, позивачем не доведено погодження з відповідачем необхідності відвідування дитиною таких додаткових занять. При цьому, на підтвердження оплати вказаних послуг позивач надала рахунки-фактури. Між тим, за своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. На це звернув увагу Верховний Суд (Касаційний господарський суд) в постанові від 29.04.2020 р. у справі № 915/641/19. Варто також зазначити, що частина вказаних рахунків датовані 27.10.2022 р., 02.02.2023 р., а позивач та відповідач перебували у шлюбі по 28.03.2023 р., тобто вказані витрати були понесені під час перебування у шлюбних стосунках. Доказів окремого проживання сторін, наявності у кожного окремих бюджетів у вказаний період не надано. Щодо витрат на сесії з психологом [PERSON] - 138 600 грн 00 коп. (а.с. 131-141 т.1, 68-69 т.2) Судом встановлено, що [PERSON] отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Психологія». Згідно експертного психологічного висновку [PERSON] від 23.01.2023 р. дитина отримує постійну психологічну допомогу, задля усунення наслідків стресу та нормалізації психічного стану [PERSON] , внаслідок процесу розлучення батьків. Відповідно до довідки [PERSON] отримує психологічну допомогу у зв`язку з пережитими стресовими подіями та тривожним станом з 28.11.2022 р. по 21.11.2024 р., загальна кількість - 67 год. індивідуальних терапій, 15 год. групових. Загальна вартість допомоги складає 134000,00 грн, оплату здійснювала мати - [PERSON] . Оплата послуг підтверджується також платіжними інструкціями. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 352/2324/17 (провадження № 61-14041св19) зазначено, що: «питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що розлучення батьків для дітей - це завжди тяжке психологічне навантаження, а дорослі, займаючись лише своїми проблемами, забувають про кардинальні зміни в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо. Не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти відносини або домовитися, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства». Відтак, витрати на психолога зумовлені особливими обставинами (відновлення психологічного здоров`я дитини), а тому участь другого з батьків у вказаних витратах є обов`язковою. Між тим, судом враховано, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. З огляду на матеріальне становище відповідача та надані сторонами докази його матеріального становища, суд вважає необхідним компенсувати частково позивачу витрати на психолога в розмірі 10000,00 грн. Щодо витрат на дитячий Табір ILLARA CAMP - 24 000 грн 00 коп. (а.с. 142-145 т.1) Вказані витрати у розумінні ст.185 СК України, не відносяться до додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, не обумовлені відповідними рекомендаціями, а є добровільним волевиявленням матері і тому не є у розумінні ст. 185 СК України витратами, які викликані особливими обставинами. З огляду на матеріальне становище батька-відповідача та надані сторонами докази його матеріального становища, позивачем не доведено погодження з відповідачем необхідності відвідування дитиною дитячого табору. Судом також враховано, що оздоровлення на базі відпочинку без надання доказів наявності потреби в такому відпочинку, викликаної хронічною хворобою, лікуванням, придбаних медикаментів першої необхідності і харчування суд не може віднести до додаткових витрат (постанова Верховного Суду від 17 січня 2019 року у справі № 720/1119/17 (провадження № 61-3891св18); Щодо витрат на спорт: заняття тенісом та організація розвитку дитини по програмі «Збір Старттеніс» - 71 660 грн 00 коп. (а.с. 150-154 т.1) На підтвердження вказаних витрат позивач надала договір про надання послуг з організації за 2021 р., укладений з ФОП [PERSON] , довідку ФОП [PERSON] про здібності [PERSON] у грі в теніс, та виписки по картковим рахунком за період з 23.07.2020 р. по 01.12.2022 р. Між тим, позивач та відповідач перебували у шлюбі по 28.03.2023 р., тобто вказані витрати на теніс були понесені під час перебування у шлюбних стосунках. Доказів окремого проживання сторін, наявності у кожного окремих бюджетів у вказаний період не надано. Щодо витрат обстеження дерматолога, ортопеда, супутні послуги - 5 064 грн 00 коп. (ас. 158-160 т.1) До особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина має інвалідність, страждає на тяжку /хронічну/хворобу, має каліцтво. Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними належними медичними документами - висновками МСЕК, довідками медичних закладів та іншими документами, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, інвалідність, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Надані позивачем медичні документи не свідчать про те, що дитина потребує додаткових витрат на лікування, вищевказані документи не підтверджуються наявність в дитини конкретного діагнозу, пов`язаного з тяжкою хронічною хворобою або каліцтвом. Щодо витрат на літній курс в школі Exsportise в м.Оундл - 262 775 грн 00 коп., (а.с. 161-197 т.1), витрат на навчання в іноземній літній школі-інтернаті Sigtunaskolan Humanistiska Laroverket у Швеції у 2024 та 2025 роках - 134 548 грн 73 коп. (а.с. 198-216 т.1); Вказані витрати у розумінні ст.185 СК України, не відносяться до додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, не обумовлені відповідними рекомендаціями, а є добровільним волевиявленням матері і тому не є у розумінні ст. 185 СК України витратами, які викликані особливими обставинами. З огляду на вартість вказаних поїздок, беручи до уваги матеріальне становище батька-відповідача та надані сторонами докази його матеріального становища, позивачем не доведено погодження з відповідачем цих подорожей. При цьому, сама по собі наявність нотаріальної згоди [PERSON] від 05.04.2023 р. на тимчасовий виїзд дитини за кордон до Великої Британії у період з 01.07.2023 р по 20.08.2023 р. на час перебування у мовній школі Exsportise не відносить вказані витрати до додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, та не свідчать про погодження з відповідачем саме вартості цих поїздок. Крім цього, як вбачається з відзиву на позов, поданого [PERSON] у справі №761/45386/23, кошти на навчання дитини в Британії, вартістю 4575,00 ?, -це кошти за продаж автомобіля сторін, який був проданий під час зареєстрованого шлюбу. (а.с. 25 т.2) Судом враховано, що вартість поїздки та відпочинку на морі (без надання доказів наявності потреби в такому відпочинку, викликаної хронічною хворобою, лікуванням) не відноситься до додаткових витрат, викликаних особливими обставинами. Схожий за змістом висновок викладений в постановах Верховного Суду від 17.01.2019 у справі № 720/1119/17 (провадження № 61-3891св18); від 22.03.2023 у справі № 758/6113/19 (провадження № 61-425св23); від 19.04.2023 у справі № 760/10847/20-ц (провадження № 61-12256св22); Щодо супутніх витрат - 62 473 грн 79 коп. (а.с. 217-220 т.1), то вказані витрати здебільшого стосуються витрат на одяг, взуття, мобільний телефон. Вказані витрати у розумінні ст.185 СК України, не відносяться до додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, не обумовлені відповідними рекомендаціями, а є добровільним волевиявленням матері і тому не є у розумінні ст. 185 СК України витратами, які викликані особливими обставинами. При цьому,вказані витрати можуть покриватись аліментними платежами. Крім цього, доказів понесення вказаних витрат саме на [PERSON] не надано. Вказане стосується, в тому числі придбання мобільного телефону, мудборду, іригатора. Судом також враховано, придбання шкільного одягу, взуття та шкільного приладдя не відноситься до додаткових витрат, викликаних особливими обставинами. Схожий за змістом висновок викладений в постановах Верховного Суду від 31.01.2020 у справі № 484/2230/17 (провадження № 61-1460св18); від 22.03.2023 у справі № 758/6113/19 (провадження № 61-425св23). Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обґрунтованим є збільшення розміру аліментів, які стягуються за судовим наказом Шевченківського районного суду м. Києва від 25.05.2023 у справі № 761/11438/23, шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі - 5000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] половину вартості додаткових витрат на утримання дитини в сумі - 96500,00 грн (32575,00 грн - витрати на оздоровлення дитини (лікувальні масажі, кінезитерапії у центрі «Стаміна»), 53925,00 грн - витрати на навчання в приватному закладі «Київський ліцей «КІТЕРРА» та допоміжні освітні послуги в межах закладу , 10000,00 грн - витрати на психолога). При цьому, відповідач у відзиві на позов просив розстрочити сплату додаткових витрат на п`ять років. Відповідно до ч.7 ст.265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині рішення також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Таким чином, суд не зобов`язаний вирішувати питання розстрочення виконання рішення при ухваленні рішення за результатами розгляду справи. На теперішній час підстави для розстрочення виконання рішення суду відсутні. Варто зазначити, що відповідач не позбавлений можливості звернутися до суду з заявою про розстрочення виконання рішення в порядку розділу VI ЦПК України на стадії його виконання. Згідно ст. 141 ЦПК України потрібно стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі - 2422,40 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial