Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , виданого Амур-Нижньодніпровським районним відділом комунального господарства м.Дніпропетровська Дніпропетровської області 08.09.1988р., на підставі рішення виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної Ради народних депутатів № 540/16 від 12.08.1988р., громадянину [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В обґрунтування заяви посилається на те, що заявця має намір отримати свідоцтво про право на спадщину, проте, через невідповідність прізвища її чоловіка у свідоцтві на право особистої власності від 08.09.1988р. вона позбавлена можливості реалізувати своє право. У судове засідання заявник та заявниця [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги просила задовольнити. Представник заінтересованої особи\~Четверта Дніпровська державна нотаріальна контора, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надавши заяву про слухання справи у відсутність представника заінтересованої особи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 30.12.1972 року і на момент смерті останнього перебували у зареєстрованому шлюбі, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30 грудня 1972 року. [INFO] [PERSON] помер у віці 73 років, відповідно до свідоцтва про смерть виданого Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за актовим записом № 2068. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно у нотаріуса Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвої Н.С. та була заведена спадкова справа №434/2024. Заявниця звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тоді як всі інші спадкоємці за законом подали заяви про відмову від спадщини, заповіт спадкодавцем не складався. Відповідно до довідки вих.№761/02-14 від 21.03.2025 року, виданої нотаріусом Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори Шагаєвою Н.С.. єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину є [PERSON] . У Заявниці виникло право на спадщину за законом житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Вказаний будинок належав спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності від 08.09.1988 р., виданого Амур- Нижньодніпровським районним відділом комунального господарства м. Дніпропетровська Дніпропетровської області. Однак, у вищезазначеному свідоцтві прізвище власника вказано невірно. Його прізвище за паспортом, свідоцтвом шлюб, свідоцтвом про смерть тощо - « [PERSON] », у той час як у свідоцтві на право особистої власності рукописно вказано « [PERSON] ». Наведена обставина стала підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії та видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою [ADDRESS] після померлого гр. [PERSON] (її чоловіка). Так згідно Постанови №417/02-31 від 11.02.2025 року відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з тим, що нотаріусом виявлено розбіжності у правовстановлюючому документі, що формально ставлять під сумнів їх належність спадкодавцю - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва на право особистої власності, виданого Амур- Нижньодніпровським районним відділом комунального господарства м. Дніпропетровська Дніпропетровської області 08.09.1988 р., на підставі рішення виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної Ради народних депутатів №540/16 від 12.08.1988 р., зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДМР та записане в реєстрову книгу №503 за реєстровим номером 53, право власності на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить громадянину [PERSON] (рос. [PERSON] ), у той час як в усіх інших документах записано прізвище « [PERSON] ». Як вбачається з документів, отриманих від Управління архівної справи Дніпровської міської ради: в Рішенні виконавчого комітету Амур- Нижньодніпровської районної Ради народних депутатів №226 від 06.02.1974 р. про виділення земельної ділянки для будівництва житлового будинку по [ADDRESS] помилково внаслідок людського фактору було зазначено прізвище чоловіка Заявниці « [PERSON] », замість « [PERSON] ». Наведене мало наслідком, що згодом ця помилка була технічно перенесена і в Рішення про встановлення права власності на житловий будинок, збудований на вказаній земельній ділянці №540/16 від 12.08.1988 р., на підставі якого згодом видано свідоцтво на право особистої власності від 08.09.1988 року. Згідно матеріалів архівної справи щодо нерухомості на [ADDRESS] , у заявах щодо наведеного нерухомого майна прізвище зазначено правильно без помилки в другій літері « [PERSON] ». Так само правильно, без описки, прізвище вказано і у довідках, які стосуються володіння і користування цим майном. Наведена обставина підтверджується відомостями домової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] , почата 03.10.1988р., а також листом №14/5-12551 від 10.09.2024 р. Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади. Наведеними документами підтверджено, що з 1988 року (одразу після оформлення права власності) [PERSON] 1950 р.н. та [PERSON] 1954 р.н. прописані на постійне проживання в спірному будинку. Отже, про належності права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] саме [PERSON] свідчить домова книга по вказаній адресі, де вказана реєстрація місця проживання саме [PERSON] , а також заяви та довідки з матеріалів архівної справи, на підставі яких видавалося рішення про встановлення права власності на житловий будинок. За змістом п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з прізвищем, ім`ям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.2\~ст.315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правовими позиціями Пленуму Верховного суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від 31.03.1995 року №5, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючий документ, оскільки зазначені в них прізвища, ім`я, по-батькові, місце та час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України, громадяни мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Факт належності даного документу заявнику знайшов своє підтвердження у суді та підтверджується копією паспорта заявника, копією ідентифікаційного номеру заявника та іншими документами, які знаходяться в матеріалах справи. Таким чином, враховуючи принцип верховенства права, вимоги заявника підлягають задоволенню. Вирішуючи відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~питання розподілу судових витрат, судові витрати слід віднести на рахунок заявника.

Outcome: approved