Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Сергеєва С.А., звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить зобов`язати відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] усунути перешкоди в користуванні допоміжними приміщеннями в гуртожитку третьому поверсі будинку [ADDRESS] , шляхом зобов`язання їх знести самовільно збудовані перегородки, незаконно влаштовані приміщення, привівши приміщення загального користування до попереднього стану, а саме: здійснити демонтаж перегородки, яка відокремлює частину приміщення № [NUMBER] та влаштовує спільний коридор квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] ; в приміщенні [ADDRESS] (коридор площею 34,4 кв.м.), в якому облаштовано комору, здійснити демонтаж перегородок з гіпсоблоку та металевих дверей; в приміщенні № 43 (умивальник) - надати доступ до приміщення №41 (душова) та приміщень №45 та №46 (туалети), шляхом відкриття замка; в приміщенні № 40 (коридор) демонтувати встановлену перегородку та двері; відновити систему водопостачання та водовідведення до стану, який передбачений проектом; зобов`язати відповідача - товариство в обмеженою відповідальністю «Дімекс Інвест», забезпечити контроль за приведенням приміщень загального користування у гуртожитку - третьому поверсі будинку за адресою: [ADDRESS] до попереднього стану, передбаченого технічною документацією та дозвільними документами; зобов`язати відповідача - Комунальне підприємство «Міськводоканал» Сумської міської ради забезпечити контроль за приведенням системи водопостачання та водовідведення у гуртожитку - третьому поверсі будинку за адресою: [ADDRESS] до попереднього стану, передбаченого технічною документацією та дозвільними документами. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є власницею квартири у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Кімнати в цьому гуртожитку розташовані по блочній системі. Відповідачі Семи власники та мешканці кімнат [ADDRESS] чинять їй перешкоди у користуванні допоміжними приміщеннями у гуртожитку, а саме: встановили перегородку, яка відокремлює частину холу, перекривши їй вихід на лоджію, встановили двері в коридорі, зачинили на замок приміщення туалету та душової, в підсобному приміщенні побудували комору для зберігання. Звернення [PERSON] до КП «Міськводоканал» СМР та ТОВ «Дімекс Інвест» результатів не принесли, а тому для захисту своїх прав вона вимушена звернутися до суду. 21.11.2024 ухвалою суду позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання. В наданому відзиві на позов представник відповідача ТОВ «Дімекс Інвест» Лещенко С.І., посилаючись на те, що товариство, як управитель будинку [ADDRESS] , забезпечує належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових проблем мешканців будинку шляхом утримання та ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території, не наділений повноваженнями контролю за проведенням приміщень загального користування гуртожитку до попереднього стану, передбаченого документацією та дозвільними документами, отже не є належним відповідачем по справі, заперечує в частині задоволення позовних вимог [PERSON] до ТОВ «Дімекс Інвест» (а.с. 33-34). Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] адвокат Шкриль Л.Г. в наданому відзиві на позов просила відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що попередньою власницею кімнати № [NUMBER] за рахунок площі спільного холу було добудовано та в подальшому узаконено квартиру, яка наразі належить позивачці. Від спільної стіни в холі [PERSON] встановив гіпсокартону перегородку, переобладнавши приміщення на кухню, якою також користується мешканка кімнати № [NUMBER] [PERSON] . Відповідачка має вихід на лоджію зі своєї добудованої кімнати. Комора для зберігання речей була побудована разом з мешканцем кімнати № [NUMBER] [PERSON] , який отримував дозвіл ЖЕК «Сервіс Дім». В приміщенні душових та туалету [PERSON] за власний рахунок була замінена сантехника, з метою збереження якої встановлені двері з замком. Вказаними приміщеннями разом з відповідачами користується також сусідка [PERSON] . Позивачка в своїй квартирі має власну кухню, ванну, душову кабіну, каналізаційний стояк, і будь-яких сперечок з приводу користування допоміжними приміщеннями з попередньою власницею не виникало (а.с. 48-50). В наданій відповіді на відзив представник позивачки [PERSON] наголошує на тому, що позивачка не має можливості користуватися лоджією загального користування та немає виходу на лоджію з холу, який перебуває в загальному користуванні. А те, що збудованими та ізольованими приміщеннями, крім відповідачів, користуються інші мешканці гуртожитку не виправдовує того, що [PERSON] позбавлена можливості користування приміщеннями загального користування. До того ж всі спірні приміщення збудовані без будь-яких дозвільних документів, без погодження з мешканцями гуртожитку (а.с. 67-68). У відповіді на відзив відповідача ТОВ «Дімекс Інвест» представник позивачки [PERSON] зазначає, що відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] переобладнані приміщення загального користування в ізольовані приміщення для власного користування, внаслідок чого спільне майно мешканців гуртожитку фактично втратило такий статус та вибуло зі спільного майна багатоквартирного будинку, відповідно функція управління спільним майном виконуватися не може, а тому заявлені позовні вимоги до управителя будинку перебувають у взаємозв`язку з його функціями та повноваженнями (а.с. 73-74). В наданому відзиві на позов представник відповідача КП «Міськводоканал» СМР Ніколаєнко І.П. просить відмовити в задоволенні позовних вимог до підприємства, визнати його неналежним відповідачем, оскільки КМ «Міськводоканал» СМР надає послуги до межі балансової належності зовнішніх та внутрішньобудинкових систем і не несе відповідальності за стан та обслуговування внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення (а.с. 79-80). Ухвалою суду від 20.01.2025 поновлено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діє адвокат Шкриль Л.Г., визначений строк для подання відзиву на позов та зустрічного позову. Ухвалою суду від 20.01.2025 відмовлено у прийнятті зустрічного позову [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні допоміжними приміщеннями до спільного розгляду з первісним позовом. Ухвалою суду від 20.01.2025 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 10:00 21.02.2024. У наданій відповіді на відзив КП «Міськводоканал» СМР представник позивачки [PERSON] вказує, що за відсутності документів на підтвердження позиції відповідачів ТОВ «Дімекс Інвест» та КП «Міськводоканал» СМР щодо обсягу обов`язків по контролю утримання спільного майна багатоквартирного будинку, в тому числі втручання в загальну систему водопостачання та водовідведення будинку мешканцями та співвласниками будинку, то заявлені позовні вимоги до всіх відповідачів є обґрунтованими (а.с. 109-110). 21.01.2025 судове засідання було відкладене за клопотанням представників відповідачів [PERSON] ; 18.04.2025 в зв`язку з оголошеною повітряною тривогою. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, з мотивів, наведений у позові та відповідях на відзив, просили позов задовольнити. Додатково позивачка в судовому засіданні пояснила, що придбана нею квартира в гуртожитку має дві кімнати, кухню, облаштована туалетом та ванною кімнатою. Проте невдовзі вона буде проводити ремонтні роботи, а тому матиме потребу в користуванні загальними туалетами. Крім того, зі своєї квартири вона має окремий вихід на свою частину балкону. Проте має право користуватися і загальним балконом, виходу до якого перешкоджають відповідачі. Крім того, вона має намір утеплити добудовану роздільну стіну з боку холу загального користування, доступ до якого перекрили відповідачі. Щодо облаштованої в коридорі комори для зберігання речей, пояснила, що її там просто немає бути. Туалети на душові на поверсі в іншій секції на ключ не закриваються. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні щодо позовних вимог заперечили, посилаючись на те, за спільної згоди мешканців гуртожитку, які проживають в цьому блоці, ним власноруч було покращено умови проживання; жодних переобладнань здійснено не було. Додатково відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що попередня власниця кімнати № [NUMBER] побудувала через загальний хол бетонну стіну, таким чином збільшивши свою житлову площу та в подальшому узаконивши цю прибудову через суд, отримала квартиру. За усною домовленістю з мешканця секції вона не претендувала на інші приміщення загального користування. В подальшому квартира, яка обладнана кухнею, ванною кімнатою, туалетом, окремим виходом на балкон, була продана позивачці. До цієї добудованої бетонної стіни зі свого боку він встановив гіпсокартону перегородку з дверима, відокремив тим самим кімнати 314 і [NUMBER] , встановили там мийку, обідній стіл, холодильники, якими користувалися разом з сусідкою [PERSON] . Встановлення цієї перегородки не обмежує доступ позивачці до балкону, проте вона має свій вихід на балкон зі своєї квартири. З проханням надати доступ для утеплення стіни позивачка раніше не зверталась. Щодо санвузла в секції поверху, то він був в жахливому стані, в зв`язку з чим власноруч зробив там ремонт, встановив унітази, ванну, мийки та пральну машинку. Двері до цього приміщення закриті для збереження майна, ключі були роздані мешканцям секції. Комору для зберігання в коридорі на поверху гуртожитку він встановив разом з мешканцем кімнати [ADDRESS] [PERSON] з дозволу попереднього ЖЕКу. Позивачка в своїй квартирі має кухню, ванну, туалет, а тому немає потреби користуватися душовими та туалетами, призначеними для користування мешканцями гуртожитку. В разі ремонту вона не позбавлена можливості користуватися туалетними кімнатами на поверсі іншої секції, які на ключ не закриваються. Після ракетного удару вибиті двері на секцію він ремонтував і встановлював сам за власні кошти. До цього двері до секції закривали на ключ, туалети не замикали. Звернув увагу суду на те, що всі мешканці секції продовжують сплачувати за опалення загального холу, включно і за ту його частину, яка наразі є квартирою позивачки. Дозвільних документів на переобладнання він немає, оскільки нічого не переобладнував, лише покращив умови для проживання. Представник відповідача КП «Міськводоканал» СМР Ніколаєнко І.П. просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] з наведених у відзиві мотивів. Додатково суду пояснив, що підприємство веде облік спожитої води в гуртожитку за встановленою нормою, в залежності від кількості встановлених точок, перевірку яких здійснює контролер. Повноважень щодо надання дозвільних документів на переобладнання внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення, встановлення додаткових точок споживання тощо підприємство немає. Свідок [PERSON] - мешканка кімнати [ADDRESS] , в судовому засіданні пояснила, що подружжя [PERSON] встановили перегородку для покращення умов проживання, оскільки через занадто малу площу кімнат вони вимушені були їсти в коридорі. Спочатку вона проживала в кімнаті [ADDRESS] , і цим відокремленим приміщенням холу вони користувалися разом. Там стояв її холодильник, стіл, стільці. Згодом вона переїхала до кімнати № [NUMBER] , проте в користуванні цією імпровізованою кухнею її ніхто не обмежує. Ця бетонна перегородка посеред холу загального користування була ще в 2006 році, коли вона заїхала до гуртожитку. Щодо туалетних і душевих кімнат, то вона має окремий туалет, умивальник, приміщення з якими закрили на ключ після того, як були вибиті секційні двері. Окрему ванну вона собі не встановлювала, оскільки немає в цьому потреби. Спірною коморою вона не користується. Причини виникнення суперечок між сторонами по справі пояснити не може, з попередньою власницею квартири [ADDRESS] таких непорозумінь не виникало. Позивачка не має потреби користуватися допоміжними приміщеннями гуртожитку, бо її квартира облаштована всім необхідним. Свідок [PERSON] - мешканець кімнати [ADDRESS] в судовому засіданні категорично не погодився на демонтаж комори для зберігання речей, яку він спільно з [PERSON] зробили з дозволу попереднього ЖЕКу та за погодженням всіх мешканців поверху. Житлова площа його кімнати в гуртожитку є невеликою, з народженням дитини виникла проблема зберігання речей, в тому числі дитячого візочку, тому була зроблена ця комора. Йому відомо про існування суперечок між сторонами через встановлені перегородки; з позивачкою мав одну сварку на загальній кухні. Він мешкає в іншій секції, де туалети не ремонтувалися і на ключ не закриваються. На підставі договору купівлі-продажу квартири від 07.09.2021 позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). З плану квартири [ADDRESS] у гуртожитку вбачається, що загальна площа 23,32 кв.м., житлова площа 12, кв.м., складається з двох кімнат 6,2 та 5,9 кв.м., кухні 5,6 кв.м., коридор 3,0 кв.м., санвузол 1,9 кв.м., балкон 0,72 кв.м. (а.с. 11). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав №394071699 від 09.09.2024 вбачається, що житлова кімната [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). На підставі договору купівлі продажу кімнати від 08.02.2018 [PERSON] на праві приватної власності належала кімната [ADDRESS] (а.с. 64-65). Як вбачається з договору міни кімнат від 08.10.2024 [PERSON] поміняла належну їй кімнату № [NUMBER] на належну на праві власності [PERSON] кімнату [ADDRESS] (а.с. 63-64). ТОВ «Дімекс Інвест» 16.05.2024 листом повідомило [PERSON] про неможливість провести огляд приміщення в присутності мешканців кв. [ADDRESS] , оскільки вони не визначилися з датою проведення такого огляду (а.с. 15); листом від 12.06.2024 повідомило відсутність в їх розпорядженні дозвільних документів на виконані перебудови та документів про право власності (а.с. 17); листом від 21.10.2024 повідомило про відсутність у них повноважень вживати заходи для усунення перешкод у користуванні приміщенням або майном (а.с. 18). КП «Міськводоканал» СМР листом від 01.10.2024 повідомило [PERSON] про неможливість проведення обстеження у квартирі [ADDRESS] за відсутності власника приміщення (а.с. 19). Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради листом від 15.04.2024 роз`яснило [PERSON] її право звернутися до суду у визначеному ЦПК України порядку у випадку відмови власників кімнати № [NUMBER] гуртожитку усунути перешкоди у користуванні спільною сумісною власністю, а саме: приміщеннями загального користування в повному обсязі (а.с. 20). 26.07.2024 [PERSON] поштою надсилала [PERSON] повідомлення з проханням усунути перешкоди у вільному пересуванні приміщеннями загального користування в повному обсязі, надати вільний доступ та користування санкімнатою, прохід до балкону, до стіни її кімнати, щоб зробити утеплення та звукоізоляцію, прибрати розподільчий щиток з оголеними проводами, в коридорі не має бути кладової (а.с. 125-126). За період з 2019 по 2023 рік [PERSON] 4 рази зверталася до Сумського РУП ГУНП в Сумській області з заявами щодо конфліктних ситуацій з сусідами з кімнати 313 та 315 (а.с. 127). З акту комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії РФ, №931 від 08.08.2023, вбачається, що в кімнаті [ADDRESS] внаслідок ракетного обстрілу 29.07.2023 було зруйноване вікно (а.с. 44-46). З акту обстеження системи водопостачання та водовідведення від 08.08.2024 вбачається, що в секцій розташовані кімнати [ADDRESS] , 315, 316; кухня загального користування; квартира [ADDRESS] обладнана індивідуальним санвузлом і кухнею; водорозбірні точки: душова кабіна, унітаз, мийка; в кв. [ADDRESS] підключене централізоване водопостачання та водовідведення від загальних стояків, що проходять в санвузлі; встановити водорозбірні точки не було можливо через відсутність мешканців кв. [ADDRESS] (а.с. 133). Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад сусідства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення ст.391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень ст. ст. 391,396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (ст. ст. 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. З урахуванням пояснень учасників процесу та поверхового плану поверху №3 будинку [ADDRESS] встановлено, що приміщення гуртожитку розподілені на 2 самостійні секції по 4 житлових кімнати, є спільна кухня (приміщення №40). На поверсі, в приміщенні загального коридору (№25) облаштована комора для зберігання, якою користуються відповідач [PERSON] та свідок [PERSON] . В кожній секції на 4 житлові кімнати є спільні приміщення санвузлів (по два туалети та мийки, дві душові), балкони. Вхід в секцію за мешканням сторін (приміщення №40) облаштований дверима, які наразі на ключ не замикаються. В приміщенні холу загальною площею 29,5 кв.м. (№32) попередньою власницею кімнати № [NUMBER] була зведена стіна з бетонних блоків, тобто за рахунок приміщення загального користування нею з кімнати було переобладнано квартиру, яка має окремий вихід на лоджію, обладнана окремою кухнею та санвузлом. До добудованої стіни через хол [PERSON] добудована перегородка і встановлені двері, тим самим відокремлене приміщення холу до кімнат № [NUMBER] та № [NUMBER] . Крім того, приміщення з душовими, туалетами та умивальниками (№41, 43, 45, 46), де мешканцями кімнат №№ [NUMBER] були проведені ремонтні роботи та встановлена нова сантехника, облаштовані дверима, які закриваються на ключ, та якими разом з відповідачами користується свідок [PERSON] . Вирішуючи спір між сторонами по суті, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Згідно з п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Згідно зі ст.1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна. Водночас, режим проживання в гуртожитку регулюється нормами ЖК УРСР, Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», а права та обов`язки сторін регламентуються також Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. № 572 та Примірним положенням про гуртожитки, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року № 208, яке встановлює порядок надання жилої площі в гуртожитках підприємств, установ, організацій, користування цими гуртожитками та їх утримання. Зокрема, ст. 1-1 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» зокрема визначає такі терміни як допоміжні приміщення у гуртожитку, жилий блок чи жила секція у гуртожитку. Так, допоміжні приміщення у гуртожитку - приміщення у гуртожитку, призначені для забезпечення експлуатації гуртожитку як житлового комплексу та побутового обслуговування і задоволення санітарно-гігієнічних потреб його мешканців (кухні, санвузли, сходові клітки, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні (позакімнатні) коридори, колясочні, кладові, сміттєзбірні камери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення). Жилий блок чи жила секція у гуртожитку - жиле приміщення у гуртожитку, що складається з декількох (двох і більше) жилих кімнат, мешканці яких мають змогу користуватися допоміжними приміщеннями у гуртожитку. Належність відповідних приміщень до жилого блоку чи жилої секції визначається проектною документацією на гуртожиток. Особливістю належної на праві власності позивачці квартири [ADDRESS] є те, що цей об`єкт нерухомого майна реконструйовано з приміщення загального користування гуртожитку (холу) в ізольовану квартиру. Водночас, вказаний будинок продовжує використовуватися як гуртожиток, а жильці кожної із секцій цього гуртожитку мають право користуватися допоміжними приміщеннями у відповідному блоці. Наводячи вищенаведене законодавство суд зазначає, що немає універсальних норм і правил, які б в межах одного будинку окремо визначали порядок користування місцями загального користування як для власників квартир, так і для мешканців гуртожитку. Відтак, суд виходить з того, що при вирішенні спорів між власниками квартир і жильцями гуртожитку в межах одного будинку, слід враховувати вимоги профільного законодавства та дотримання балансу прав мешканців на доступ до місць загального користування, виходячи з звичайних побутових потреб. Як встановлено судом, позивачка є власником ізольованої квартири за адресою: [ADDRESS] , яка обладнана власним виходом на лоджію, кухнею, санвузлом з душевою кабіною та туалетом. Тобто виходячи з побутових потреб жильців ізольованої квартири, в них немає побутової необхідності в користуванні санвузлом, який призначений для задоволення санітарно-гігієнічних потреб мешканців гуртожитку, та балконом, які знаходяться в їх жилому блоці. При цьому, слід враховувати, що всі приміщення загального користування жилого блоку у гуртожитку призначені для спільного користування мешканцями цього блоку, а позивач не є мешканцем гуртожитку, що не дає їй права на користування місцями загального користування призначеними саме для мешканців гуртожитку. Таким чином суд констатує, що позивачка, яка проживає в окремій ізольованій квартирі з обладнаним туалетом та ванною не має права вільного доступу до туалету, який знаходиться у блоці чи секції гуртожитку, та який призначений для задоволення санітарно-гігієнічних потреб мешканців гуртожитку. Також, в загальному мешканцями відповідної секції чи блоку гуртожитку за спільною згодою може бути обмежено доступ сторонніх осіб, в тому числі і позивачки до такої секції чи блоку, що не вважатиметься порушенням житлових прав. Щодо права позивачки на доступ до балкону, який розташований у блоці гуртожитку, то, як вже зазначалось вище, її квартира обладнана окремим виходом на балкон. Щодо правомірності зведення відповідачами перегородки в приміщенні холу, яка відокремлює частину приміщення № [NUMBER] та влаштовує спільний коридор до кімнат №№ [NUMBER] та [NUMBER] , встановлення там водорозбірної точки мийки, а також щодо облаштування відповідачем [PERSON] разом зі свідком [PERSON] в приміщенні коридору комори для зберігання, то суд не дає цьому оцінку, оскільки судом не встановлено, що такі дії відповідачів порушують права позивачки. Відповідно, правомірність таких дій може бути оцінна судом, до прикладу за позовом осіб права яких порушені, житлово-експлуатаційної організації чи власника гуртожитку, або відповідних контролюючих органів чи органів місцевого самоврядування, які наділені відповідними повноваженнями та функціями контролю. Позивачкою в судовому засіданні не доведено, що діями відповідачів були порушені її права та законні інтереси, зокрема, як власника квартири, яка знаходиться на третьому поверсі у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , а також, що внаслідок протиправних дій відповідачів був порушений санітарний, протипожежний та технічний стан її житлового приміщення, чи діями відповідачів створені перешкоди у вільному доступі до житлового приміщення позивачки. Крім того, відповідно до ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач; відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила його суб`єктивні права, свободи чи інтереси; відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Пред`явлення позову до неналежного відповідача (або непред`явлення позову до належного відповідача (співвідповідача)) не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Вказане може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог по суті заявлених вимог. Зазначене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18). Верховний Суд у постанові від 28.10.2020 у справі № 761/23904/19 дійшов висновку, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. У цій справі [PERSON] звернувся до суду із вимогою про усунення перешкод у користуванні майном, в тому числі, шляхом зобов`язання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надати їй безперешкодний доступ до приміщень № 43 (умивальник), №41 (душова), [ADDRESS] та №46 (туалети), шляхом відкриття замка, а також здійснити демонтаж облаштованої в приміщенні коридору комори для зберігання. Відповідно, вимога про усунення перешкод у користуванні майном прямо впливає на права та інтереси не тільки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , але й інших мешканців третього поверху гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , зокрема [PERSON] , яка користується одним з зачинених на ключ туалетів, а також [PERSON] , який разом з [PERSON] облаштував комору для зберігання та користується нею. Звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON] визначила відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тоді як інші співвласники вказаного приміщення гуртожитку [PERSON] та [PERSON] не залучені до участі у розгляді цієї справи як співвідповідачі. Отже, позов пред`явлений не до всіх належних відповідачів, що є підставою для відмови у задоволенні позову. З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що позивачкою не доведено факту порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, що не дає її право на захист відповідно до ст.391 ЦК України. Тому позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні допоміжними приміщеннями у гуртожитку є недоведеними та необґрунтованими, пред`явлені не до всіх належних відповідачів. Відповідно не підлягають задоволенню і похідні позовні вимоги [PERSON] про зобов`язання відповідача - товариство в обмеженою відповідальністю «Дімекс Інвест», забезпечити контроль за приведенням приміщень загального користування у гуртожитку - третьому поверсі будинку за адресою: [ADDRESS] до попереднього стану, передбаченого технічною документацією та дозвільними документами, та зобов`язання відповідача - Комунальне підприємство «Міськводоканал» Сумської міської ради забезпечити контроль за приведенням системи водопостачання та водовідведення у гуртожитку - третьому поверсі будинку за адресою: [ADDRESS] до попереднього стану, передбаченого технічною документацією та дозвільними документами. Відтак, у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. У відповідності до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, зважаючи на те, що позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», як особа з інвалідністю 2 групи, судові витрати компенсуються за рахунок держави. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed