Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, заінтересована особа територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. Просить суд, встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] , та [PERSON] , який помер [INFO] з 04.07.2006 року по день смерті [PERSON] [INFO] . Заявниця свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , про що свідчить свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південнно - Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Згідно лікарського свідоцтва № 4163 від 11.08.2022 року [PERSON] помер від алкогольної кардіоміопатії, про що свідчить довідка про причину смерті. За життя [PERSON] був двічі одружений на [PERSON] . Перший зареєстрований їх шлюб було розірвано 15.03.1996 року, актовий запис № 58, про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження шлюбного прізвища. Потім «Доновські» знову одружилися, а з часом знов розірвали сімейні стосунки, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, видане Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції серії [NUMBER] , яке було видане [PERSON] та серії [NUMBER] , яке було видано [PERSON] їх шлюб було розірвано 04.07.2006 року, про що в книзі реєстрації актів розірвання шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 165. Не зважаючи на те, що сторони офіційно розірвали шлюб в 2006 році, вони все одно проживали однією сім`єю без укладення шлюбу, вели спільне господарство, в них були спільні кошти, турбувалися один про одного, тощо. Дітей від шлюбу сторони не мали. На підставі договору дарування від 19.06.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Дячук О.М., зареєстровано в реєстрі № 261, квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на праві приватної власності. Саме в цій квартирі проживали брат заявниці [PERSON] та [PERSON] . Померлі особи проживали в цій квартирі з 1998 року по день смерті. [INFO] померла [PERSON] , яка народилася [INFO] у м. Мелітополі Запорізької області, проживала за адресою [ADDRESS] . [PERSON] не був зареєстрований в квартирі [PERSON] , згідно відбитку штемпелю в паспорті померлого [PERSON] був зареєстрований разом зі своєю сестрою [PERSON] за адресою [ADDRESS] . 25.05.2022 року до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу надійшла заява [PERSON] , який був єдиним спадкоємцем після смерті цивільної дружини [PERSON] . Інші спадкоємці були відсутні. [PERSON] звернувся до нотаріальної контори у встановлені законом строки. Проте, оформити спадщину не зміг, оскільки помер. [PERSON] здійснював поховання [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про поховання № 162. Поховання брата [PERSON] здійснювала заявниця, про що свідчить свідоцтво про поховання № [NUMBER] . За життя померлий [PERSON] зловживав спиртними напоями, друзів в нього не було, спілкувався лише з сестрою та деякими сусідами, які підтверджують той факт, що померлі особи [PERSON] та [PERSON] проживали все життя разом, не зважаючи на те, що їх шлюбу було розірвано. Подружжя мали спільний побут, вели спільне господарство. За життя [PERSON] не працювала. Саме [PERSON] забезпечував родину всім необхідним. На день смерті помер в квартирі, яка за життя належала дружині [PERSON] . В даному випадку після смерті [PERSON] . [PERSON] , як особа, яка проживала із спадкодавцем однією сім`єю не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини, є спадкоємцем за законом четвертої черги. Заявниця рідна сестра померлого брата є - спадкоємцем другої черги. У зв`язку з цим заявниця за доведення підстав, передбачених ст.1259 ЦК України, може набути права спадкування за законом після смерті свого брата - [PERSON] . Заявниця звернулася до Приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Сенченко Катерини Валерїївни, проте оформити спадщину, яка залишилася після смерті брата оформити не може, у зв`язку з тим, що [PERSON] в установленому порядку спадщину не оформив після [PERSON] , оскільки помер, проте своєчасно подав заяву, строки не пропустив. Постановою приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В. від 04.07.2023 року № 106/02-31 [PERSON] , яка є спадкоємицею [PERSON] , який в свою чергу був спадкоємцем [PERSON] , було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки заявниця не надала документи, які підтверджують родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] не видано, у зв`язку з тим, що вчинення таких дій суперечить чинному законодавству України. [PERSON] за життя не оформив спадщину після [PERSON] та не встиг довести у суді факт проживання спадкоємців однією сім`єю з спадкодавцем, що підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили, право власності на спадкове майно до нього не перейшло. Тому, доводити факт проживання спадкодавця та спадкоємця, які є померлими, проте проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу не менше п`яти років має в судовому порядку доводити заявниця, яка подала у встановлені законом строки заяву про прийняття спадщини за законом після смерті свого рідного брата. У відповідності до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. [PERSON] тривалий час проживав разом з [PERSON] в її квартирі, перед смертю [PERSON] хворіла, брат здійснював за нею догляд, сторони були пов`язані спільним побутом, [PERSON] доглядав померлу, купував їй необхідні ліки, готував їжу, прибирав у квартирі, здійснював її поховання, що буде підтверджено у суді чисельними свідками. Таким чином, в судовому порядку підлягає факт проживання [PERSON] та [PERSON] разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 1216 ПК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, в т.ч. право власності на майно. Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. П.6 рішення Конституційного СУДУ від 03.06.1999р. №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Таким чином, предметом цієї заяви є встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу спадкодавця зі спадкоємцем на день смерті спадкодавця. 28 серпня 2023 року суддею винесено ухвалу про прийняття заяви, відкриття провадження по цивіьній справі та призначення справи до розгляду по суті. Ухвалою від 11.01.2024 р. судом витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В. матеріали спадкової справи № 22/2022, відкритої за заявою [PERSON] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В. матеріали спадкової справи № 37/2022, відкритої за заявою [PERSON] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою від 11.01.2024 р. суд замінив первісну заінтересовану особу приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В. належною заінтересованою особою територіальною громадою м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. 04.03.2024 р. до суду від представника запорізької міської ради надійшов письмовий відзив на заяву [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. 21.03.2024 від представника заявника [PERSON] адвоката Левицької Ю.В. до суду надійшла письмова відповідь на відзив. Ухвалою від 28.05.2023 р. суд зобов`язав Департамент соціального захисту населення управління соціальної підтримки населення Запорізької міської ради (пр.Маяковського,3 м.Запоріжжя, 69035) надати завірені належним чином копії матеріалів особової справи [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] за період з 2015 р. по 2021 р. Ухвалою від 14.11.2024 р. суд зобов`язав у Головного управління ДПС у Запорізькій області інформацію щодо доходів, отриманих [PERSON] [INFO] та щодо доходів [PERSON] [INFO] за період з 2015 р. по день смерті. В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник адвокат Левицька Ю.В., заяву підтримали в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Запорізької міської ради в судовому засіданні проти заяви [PERSON] заперечувала, вважала, що відсутні законні підстави встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] з 04.07.2006 року по день смерті [PERSON] [INFO] . Заслухавши пояснення представників заявниці та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Зі змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України слідує, що суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В пункті першому постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року відзначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] з 30.07.1994 р. був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту. (а.с.12-14). [PERSON] була власницею квартири [ADDRESS] на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Дячук О.М. Запорізького міського нотаріального округу 19.06.1998 року за р. № 261, зареєстрованого ОП ЗМБТІ 23.06.1998 та записано в резервну книгу № 191 за реєстровим № 35320. (а.с.16) Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 04.07.2006 р. (свідоцтво про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] , актовий запис № 165). (а.с.22,28-29) Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південнно - Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) [PERSON] помер [INFO] . (а.с.11) Згідно лікарського свідоцтва № 4163 від 11.08.2022 року та довідки про причину смерті, [PERSON] помер від алкогольної кардіоміопатії. (а.с.11,17) 03.10.2022 за заявою його сестри [PERSON] приватним нотаріусом Запорізького міського округу Сенченком К.В відкрита спадкова справа № 37 за 2022 рік. (а.с.69-106) [INFO] померла [PERSON] , (свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] , актовий запис 3837). Її прохованням займався [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про поховання № 162. (а.с.24,101) 25.05.2022 за заявою колишнього чоловіка, [PERSON] приватним нотаріусом Сенченко К.В. Запорізького міського округу відкрита спадкова справа № 22 за 2022 рік. (а.с.107-136) 04.07.2023 \~ \~ \~ \~ за вих. № 106/02-31 приватним нотаріусом Сенченко К.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме: відмовити [PERSON] , яка є спадкоємицею [PERSON] , який в свою чергу був спадкоємцем [PERSON] , так як вона не надала документи, які підтверджують родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] (а.с.104,105) Відповідно до листа Департаменту реєстраційних послуг (надалі-Департамент) від 07.02.2024 № 01-24/04/0178 зазначено що за відомостями Департаменту станом на 28.11.2021 за адресою: [ADDRESS] була зареєстрована одна особа. На теперішній час за вказаною адресою зареєстровані особи відсутні. (а.с.145) Листом департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради від 09.02.2024 повідомлено, що [PERSON] , 1964 р.н., була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З 01.04.2015 по 31.03.2018 [PERSON] знаходилась на обліку в управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району та отримував субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (житлова субсидія). Житлова субсидія [PERSON] призначалась за зареєстрованим місцем проживання на одну зареєстровану особу. (а.с.147) Листом відділу державної реєстрації актів цивільного у Запорізькій області південне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 14.02.2024 року № 833/06.10-01-33, зазначено, що відносно [PERSON] виявлені наступні актові записи, а саме: № 1690 - про народження [PERSON] , № 165 - про розірвання шлюбу з [PERSON] , № 3837 про смерть [PERSON] , № 1560 - про смерть матері [PERSON] , № 575 - про смерть батька [PERSON] (а.с.146) ГУ ДПС У Запорізькій області надано суду відомості щодо доходів за період 2015-2021 р.р. померлих громадян [PERSON] , [PERSON] (а.с.210) Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 90 ЦПК України визначено, що показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що він мешкає за адресою: [ADDRESS] разом із дружиною [PERSON] . Їхними сусідами в будинку [ADDRESS] були [PERSON] та [PERSON] , які заселилися в квартиру [ADDRESS] наприкінці 90-х років, їх квартири знаходяться поруч на одному поверсі. Квартира [ADDRESS] є однокімнатною. [PERSON] та [PERSON] постійно проживали однією сім`єю, [PERSON] працював та утримував [PERSON] , яка займалась домашнім господарством. Чи укладали вони офіційний шлюб, йому не відомо. Дітей в них не було. [PERSON] помер в 2022 році, він був на його похованні. [PERSON] померла раніше ніж її чоловік у 2021 році. Її похованням займався [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду,що вона мешкає за адресою: [ADDRESS] разом із чоловіком [PERSON] . Їхніми сусідами в будинку [ADDRESS] були [PERSON] та [PERSON] , які заселилися в квартиру [ADDRESS] наприкінці 90-х років, їх квартири знаходяться поруч на одному поверсі. Вона особисто ніколи в квартирі [ADDRESS] не була та не підтримувала дружніх відносини із сусідами. Зі слів [PERSON] їй відомо що остання двічі укладала шлюб з [PERSON] і це було пов`язано з непорозуміннями в їхніх особистих взаємовідносинах. Дітей в них не було. [PERSON] працював на залізниці, потім на кондитерській фабриці та утримував [PERSON] , яка не працювала та зловживала спиртними напоями. Останній час [PERSON] тяжко хворіла, фактично була прикута до ліжка, за нею доглядав [PERSON] . Також, саме він займався похованням [PERSON] у 2021 році. [PERSON] помер через рік після неї в 2022 році. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що [PERSON] , який помер [INFO] є його рідним братом. Брат разом із дружиною [PERSON] з 2002 року мешкав за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира є однокімнатною. Вони були одружені з 1987 року, але в 1996 році їх шлюб був розірваний. Дітей в них не було. Не зважаючи не це, [PERSON] та [PERSON] постійно проживали однією сім`єю, [PERSON] працював та утримував [PERSON] , яка займалась домашнім господарством. Він періодично їх відвідував, останній раз за чотири місяці перед смертю [PERSON] . Її похованням займався [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що з [PERSON] та [PERSON] він знайомий з 1993 року, але відносини з ним були не дуже близькі, він більше спілкувався з братом [PERSON] . Вони мешкали в квартирі [ADDRESS] року він відвідував їх 5-6 разів. Причини розірвання їх шлюбу йому не відомі, дітей в них не було. [PERSON] працював на залізниці, потім на кондитерській фабриці, помер у 2022 році. В останній раз він його бачив за вісім місяців перед смертю. За приписами частини 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Належними і допустимими доказами проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із "подружжя"; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та інше. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 524/10054/16 (провадження № 61-21748св18). Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 1987 р. по 04.07.2006 р. [PERSON] дітей не мала, та з 04.07.2006 року по день смерті була не одружена. Заявниця не зареєструвала місце проживання колишнього чоловіка у належній її квартирі, а тому в неї не виникло з [PERSON] спільних прав та обов`язків притаманних подружжю по спільному утриманню свого житла. Суд звертає увагу на те, що [PERSON] не залишено заповіту, а відтак вона не заявила бажання спадкодавиці передати у спадок свою квартиру колишньому чоловіку. Відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України Деякі питання виплати державної соціальної допомоги № 632 від 22 липня 2020 року. При нарахуванні субсидії - обчислюється середньомісячний сукупний дохід домогосподарства. Так, домогосподарством є особи, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують свої кошти та витрачають їх. Ці особи можуть перебувати в родинних стосунках або стосунках свояцтва, не перебувати в будь-яких з цих стосунків або бути і в тих, і в інших стосунках. Домогосподарство може складатися з однієї особи. Вивчені судом докази підтверджують, що житлова субсидія [PERSON] призначалась за зареєстрованим місцем проживання на одну зареєстровану особу. Вказаним спростовуються докази, надані заявницею на підтвердження факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а саме: довідка ОСББ «Олімпійська 18 А» від 29.05.2024 р. про те, що [PERSON] фактично мешкав в квартирі [ADDRESS] червня 1998 р. по серпень 2022 р. та акт проживання особи від 29.05.2024 р. (а.с.189) Наданими суду письмовими доказами не доведено реальності сімейних відносин, наявності спільного бюджету з померлою, їх спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, надання взаємної допомоги, домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, а відтак факту проживання однією сім`єю позивача [PERSON] та [PERSON] з 04.07.2006 року по 28.11.2021 року, а також наявності між ними відносин, притаманних сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України (допустимість доказів), обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св18), від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18), від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18). Суд критично ставиться до показів допитаних свідків, на переконання яких [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, оскільки: свідок [PERSON] не був близькою особою для [PERSON] та [PERSON] , як сусід лише періодично бачився з ними; свідок [PERSON] не була близькою особою для [PERSON] та [PERSON] , як сусідка лише періодично бачилась з ними, особисто ніколи в квартирі [ADDRESS] не була та не підтримувала дружніх відносини із сусідами; свідок [PERSON] , брат померлого [PERSON] , лише періодично бачився з братом та [PERSON] , стосовно їх взаємних прав та обов`язків, зокрема спільного придбання майна, нічого суду не повідомив; свідок [PERSON] не був близькою особою для [PERSON] та [PERSON] , с 1993 р. по 2021 р. відвідував їх в квартирі [ADDRESS] лише 5-6 разів. Тобто, показання вказаних свідків та спільні фотографії [PERSON] та [PERSON] , не можуть свідчити про факт спільного проживання сторін однією сімєю без державної реєстрації у період з 04.07.2006 р. по дату смерті [INFO] [PERSON] , та не можуть бути визначальними у вирішенні даного питання. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed