Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», Комунального концерну «Центр комунального сервісу», про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди. 29 квітня 2025 року Шевченківський районний суду міста Києва виніс рішення по справі № 761/47358/24, яким позов [PERSON] до Комунального підприємства «Київтеплоенерго», Комунального концерну «Центр комунального сервісу» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди - задоволено частково. Визнано незаконними дії комунального підприємства «Київтеплоенерго» стосовно перерозподілу розрахункових періодів, а саме з 21.08.2019 року по вересень 2024 року, замість 12 розрахункових періодів по квартирі за адресою: [ADDRESS] . В іншій частині позову відмовлено. 06.05.2025 року до суду надійшла заява Комунального концерну «Центр комунального сервісу» про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на свою користь судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. Від позивача до суду надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення у справи. В судовому засіданні, яке відбулось 22.05.2025 року, представник позивача заперечив проти задоволення клопотання. В судовому засіданні, яке відбулось 22.05.2025 року, представник відповідача-1 не заперечив проти задоволення заяви. В судовому засіданні, яке відбулось 22.05.2025 року, представник відповідача-2 підтримав вимоги заяви. Оскільки позов було задоволено в повному обсязі, однак, судом не вирішено питання про судові витрати, суд дійшов про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, окрім іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до висновку викладеному у постанові ВП ВС від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (посилання у реєстрі судових рішень: https://reyestr.court.gov.ua/Review/75149541): Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Виходячи з наведеного КК "Центр Комунального сервісу" не надав належні докази які, свідчать про підстави реального понесення витрат, а саме не надав квитанцію до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, як це передбачено договором №1802-ЖГІ від 18.02.2025 року між КК «Центр комунального сервісу» та адвокатом Жековою Г.І. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заява КК «Центр комунального сервісу» про винесення додаткового рішення по справі 761/47358/24, про стягнення витрат на правничу допомогу відповідача-2, від 06.05.2025 року не підлягає задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, позивач при подачі позовної заяви судовий збір за позовну вимогу, яка була задоволена, у розмірі 1211,20 грн. не сплачував та був звільнений від її сплати. З врахуванням наведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, про необхідність стягнення з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на користь Держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved