Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

22.05.2025 року [PERSON] звернулась із заявою, в якій зазначила, що з 2005 року до 05.02.2024 року перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Проте, [PERSON] систематично вчиняє протиправні дії відносно неї - домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, в зв`язку з чим [PERSON] змушена викликати поліцію. Так, термінові заборонні приписи відносно [PERSON] були видані 01.03.2024 року, 07.04.2024 року, 07.04.2024 ркоу, 26.02.2025 року, 01.04.2025 року. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.07.2024 року у справі № 127/7059/24 провадження у справі відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрите на підставі ст. 38 КУпАП. Події вдбувались 01.03.2024 року по факту образ, вчинених в будинку [ADDRESS] , що могли завдати шкоди життю та здоров`ю [PERSON] . Разом з тим, закриття справи за нереабілітуючих підстав не є обставиною, що спростовує факт насильства. Крім того, [PERSON] неодноразово зверталась до поліції із заявами про вчинення [PERSON] домашнього насильства за адресою [ADDRESS] : 01.04.2025 року по факту психологічного тиску; 26.03.2025 року в зв`язку з тим, що [PERSON] в нічний час зняв чотири колеса з автомобіля; 28.02.2025 року в зв`язку з тим, що [PERSON] під час дії заборонного припису приїхав до будинку і з гаражного приміщення виніс батареї і морозильну камеру; 26.02.2025 року по факту застосування фізичної сили до [PERSON] . Систематичність протиправних дій [PERSON] відносно [PERSON] стала підставою для звернення до суду із заявою про видачу обмежувального припису. На підставі\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», [PERSON] просила суд видати обмежувальний припис строком на 6 місяців стосовно [PERSON] та визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме: -\~\~\~\~\~заборонити [PERSON] в будь-якій формі контактувати (телефонні дзвінки, месенджери, соціальні мережі) з [PERSON] ; - обмежити [PERSON] наближатися ближче, ніж 300 метрів до [PERSON] ; - заборонити [PERSON] наближатися до місця проживання, перебування, заборонити переслідувати [PERSON] за адресою [ADDRESS] . В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала і просила її задоволити. Додатково повідомила, що на даний час триває спір про поділ спільного майна подружжя будинку [ADDRESS] і автомобіля «Hyundai», проте [PERSON] вчиняє протиправні дії: спалив камери в будинку, псує майно, викидає її речі, зняв колеса і інші деталі з її автомобіля, злив гальмівну рідину тощо. За його проханням приходили люди зі зброєю і погрожували їй. Внаслідок неодноразового психологічного і фізичного впливу з боку [PERSON] вона перебуває в постійному страху, зверталась за захистом до правоохоронних органів. Вважає, що поки буде тривати провадження про поділ майна [PERSON] буде продовжувати вчиняти насильство фізичного і психологічного характеру, тому просила видати обмежувальний припис на строк 6 місяців із покладенням на [PERSON] обов`язків, визначених нею у заяві. В судовому засіданні представник [PERSON] заяву підтримав, просив видати обмежувальний припис, оскільки систематичність неправомірних дій [PERSON] вказує на те, що він продовжуватиме вчиняти домашнє насильство. Заінтересована особа [PERSON] повідомив, що всі звинувачення є безпідставними, до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї він не притягувався і фізичного насильства до [PERSON] не застосовував, майно в будинку не псував і колеса від автомобіля не забирав. Після розірвання шлюбу в 2024 році вони ще спільно проживали із [PERSON] , але вона весь час провокувала конфлікти, влаштовувала скандали, викидала його речі, тому він тимчасово проживає у сестри, а до будинку приходить, щоб забрати особисті речі. Поліцейські складали протоколи за насильство в сім`ї як на [PERSON] , так і на нього, але оскільки звинувачення були безпідставні, всі провадження відносно нього були закриті судом. Просив врахувати, що будинок він побудував під час шлюбу для сім`ї, у кожного є своя кімната, він ніколи не застосовував фізичну силу до [PERSON] , а останнім часом взагалі уникає спілкування з [PERSON] і приходить до будинку разом з дітьми, коли привозить їх зі школи, щоб забрати речі. Просив відмовити в задоволенні заяви. Представник [PERSON] повідомила, що матеріали справи містять лише безпідставні звернення [PERSON] до правоохоронних органів, постанов суду про визнання винним [PERSON] у вчиненні домашнього насильства немає, всі провадження були закриті, і заявник не надала доказів ризику вчинення будь-яких протиправних дій [PERSON] в майбутньому. Тому, [PERSON] не стала жертвою домашнього насильства, а умисно і безпідставно звинувачує [PERSON] . Вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, представників, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.02.2024 року шлюб розірваний. \~ \~ \~ \~Від шлюбу мають трьох дітей, двоє з них неповнолітні. \~ \~ \~ \~ [PERSON] разом із дітьми проживає в будинку [ADDRESS] , який набутий ними під час шлюбу. \~ \~ \~ \~ [PERSON] в будинку не проживає з 2024 року, хоча зареєстрований. \~ \~ \~ \~Сторони в судовому засіданні визнали, що між ними відбуваються конфлікти. Також сторони визнали, що і [PERSON] , і [PERSON] звертались до правоохоронних органів із заявами про вчинення насильства в сім`ї, за наслідками розгляду яких на [PERSON] і на [PERSON] протягом 2024-2025 років були складені протоколи за ст. 173-2 КУпАП. \~ \~ \~ \~До матеріалів справи заявник [PERSON] надала термінові заборонні приписи, згідно яких вжиті заходи до кривдника [PERSON] по подіям 09.03.2024 року (а.с. 12), 07.04.2024 року (а.с. 13, 14), 26.02.2025 року (а.с. 15), 01.04.2025 року (а.с. 16) у виді заборон будь-яким способом контактувати з [PERSON] на строк 5 або 10 діб. \~ \~ \~ \~ [PERSON] не надала жодної постанови суду про визнання винним [PERSON] у вчиненні домашнього насильства. \~ \~ \~ \~Згідно даних системи документообігу суду Д-3 в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області протягом 2024-2025 років перебували справи про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП: -справа № 127/37353/23 по подіям 15.11.2023 року провадження у справі закрите постановою від 10.01.2024 року за відсутністю в діях [PERSON] складу правопорушення; -справа № 127/5640/24 по подіям 09.02.2024 року провадження у справі закрите постановою від 12.03.2024 року за відсутністю в діях [PERSON] складу правопорушення; -справа № 127/12482/24 \~ \~ \~ \~по подіям 07.04.2024 року провадження у справі закрите постановою від 30.04.2024 року за відсутністю в діях [PERSON] складу правопорушення; -справа № 127/7059/24 по подіям 01.03.2024 року провадження у справі закрите постановою від 01.07.2024 року на підставі ст. 38 КУпАП; -справа № 127/23437/24 по подіям 05.07.2024 року провадження у справі закрите постановою від 01.10.2024 року за відсутністю в діях [PERSON] складу правопорушення; -справа № 127/6841/25 по подіям 26.02.2025 року провадження у справі закрите постановою від 23.04.2025 року за відсутністю в діях [PERSON] складу правопорушення; -справа № 127/10800/25 по подіям від 01.04.2025 року провадження у справі закрите постановою від 25.04.2025 року за відсутністю в діях [PERSON] складу правопорушення. В судовому засіданні також було встановлено, що [PERSON] зверталась 26.03.2025 року і 29.03.2025 року до поліції з приводу самоуправства з боку [PERSON] щодо зняття коліс з автомобіля «Hyundai», а також з приводу крадіжки ременя і дисків з автомобіля, у вчиненні якої вона підозрює [PERSON] (а.с. 21-30). Поліцейськими були відібрані пояснення, а також встановлено, що факт домашнього насильства не підтвердився і жертвою домашнього насильства ніхто не став, а відносини мають цивільно-правовий характер. По подіям 29.03.2025 року у рапорті поліцейських також було зазначено, що заявниця [PERSON] відмовилась вказувати обставини крадіжки, поводилась агресивно і нетактовно. На підтвердження обставин, викладених у заяві, [PERSON] також надала відеозапис події від 07.04.2024 року, який був оглянутий в судовому засіданні, на якому зафіксовано конфлікт між колишнім подружжям [PERSON] з приводу користування будинком, в якому вони проживають, і користування особистими речами. Разом з тим, слід зазначити, що діям [PERSON] в даній ситуації була надана оцінка судом при розгляді справи № 127/12482/24 і встановлено, що лише факт наявності конфліктної ситуації між її учасниками не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю [PERSON] і неповнолітньої [PERSON] не встановлено. Рівень небезпеки для [PERSON] і [PERSON] визначено «середній» і «низький» відповідно. Проте, за наслідками проведеного працівниками поліції оцінювання ризиків для постраждалих 07.04.2024 року відносно [PERSON] було винесено терміновий заборонний припис. Провадження у справі відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП було закрите за відсутністю складу правопорушення. Відповідно до правил\~ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі д дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання,а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Частиною другою\~статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - колишнє подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Відповідно до пункту 2 частини 1\~ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно ч. 2\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб тощо. Частиною 3\~статті 26 цього Закону\~передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству») Звертаючись до суду з вимогами про видачу обмежувального припису щодо колишнього чоловіка [PERSON] обґрунтувала заявлені вимоги тим, що останній вчиняє щодо неї психологічне і фізичне насильство (погрози фізичною розправою, нанесення тілесних ушкоджень, образи, псування речей тощо), проте, належних і достатніх доказів з метою оцінки ризиків оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, заявник не надала. Суд враховує, що в установленому законом порядку вина [PERSON] у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, не встановлена, доказів тілесних ушкоджень [PERSON] немає. Звернення до правоохоронних органів протягом 2024-2025 років були внаслідок конфліктів між сторонами, пов`язаних з поділом їх спільного майна і вірогідності продовження вчинення подібних дій також немає. Самі по собі протоколи про адміністративні правопорушення за відсутності інших доказів не підтверджують вину особи, оскільки не являють собою імперативного факту доведеності вини і не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом». Обставини, що були викладені в протоколах ґрунтувались виключно на поясненнях [PERSON] , про що вказано у всіх постановах суду, наведених вище. Видача тимчасового заборонного припису не є рішенням уповноваженого органу про винуватість особи, а є спеціальним заходом, з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. \~ \~ \~ \~Таким чином, заявником [PERSON] не було доведено, що вона є особою, яка постраждала від насильства з боку [PERSON] і потребує захисту в порядку, передбаченому\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». На даний час в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя будинку [ADDRESS] , який є єдиним житлом для обох сторін і для їх трьох спільних дійтей, в тому числі неповнолітніх. В судовому засіданні [PERSON] зазначала, що обмежувальний припис необхідний на період, поки справа про поділ майна перебуває в провадженні суду. Варто зауважити, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, який виконує захисну та запобіжну функцію і направлений на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 5 вересня 2019 у справі №756/3859/19). Враховуючи викладене, оцінюючи встановлені судом обставини та досліджені докази, відсутність ризиків вірогідності вчинення домашнього насильства [PERSON] , настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення для заявника, суд дійшов висновку, що підстав для видачі обмежувального припису за заявою [PERSON] немає.

Outcome: dismissed