Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

28 квітня 2025 року звернувся до суду з відповідним позовом, через підсистему "Електронний суд ЄСІТС", який підписаний його представником адвокатом Глушаницею А.Л., який діє на підставі ордеру № 18/04/2025 від 18 квітня 2025 року. В позові зазначено, що 06 липня 2017 року між [PERSON] та ФГ «ВІКТАН» було укладено договір оренди землі строком на сім років, за умовами якого орендодавець передав у строкове платне користування позивача земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться в межах території Березнегуватської селищної ради, а саме площею 4,0884 га та площею 1,8540 га. Право оренди земельних ділянок на підставі вказаного договору зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09 жовтня 2017 року. За умовами договору: п.11 Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі. Розмір річної орендної плати за земельні ділянки приватної власності визначені і погоджені сторонами в розмірі 2 000 гривень за 1 гектар. п.12 Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації; п.13 Орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня кожного року. Звернення позивача до суду зумовлене тим, що відповідач не сплатив йому орендну плату за 2024 рік (останній рік користування земельною ділянкою за договором). За такого, з урахуванням індексів інфляції за 2024 рік, та положень ст.625 ЦК України позивач просив суд стягнути з ФГ "ВІКТАН" на свою користь заборгованість в сумі 13703,20 грн , із яких: 13310,98 грн заборгованість зі сплати орендної плати, 267,50 грн інфляційні втрати та 124,72 грн 3 % річних, 5000 грн - витрат на правову допомогу та судовий збір. Позивач та його представник адвокат Глушаниця А.Л. в судове засідання не з`явились, до суду направили заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягали ( а.с.216-217). У відповіді на відзив зазначили, що заперечення наведені у ньому не спростовують факту порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо сплати орендної плати за 2024 рік, а лише зводяться до небажання сплачувати орендну плату ( а.с.177-178). Відповідач та його представник адвокат Жмурко О.М. (а.с.95) в судове засідання не з`явились, до суду направили заяву про розгляд справи за їх відсутності. У відзиві на позовну заяву не заперечували факту укладення договору з позивачем 06.07.2017 року та користування земельною ділянкою в межах строку дії договору. Вважали, що відповідач систематично та у повному обсязі виконував обов`язок зі сплати орендної плати по 2023 року включно. Оскільки строк дії договору оренди сплив 09.10.2024 року, відсутні підстави для стягнення орендної плати за 2024 рік, оскільки позивач не довів, що орендар використовував земельну ділянку після закінчення строку дії договору, крім цього, він в позасудовому порядку не повідомляв про наявність боргових зобов`язань з орендної плати та не склав актів взаєморозрахунків. За відсутності доказів прострочення фермерським господарством грошового зобов`язання вважали безпідставними вимоги про стягнення інфляційних втрат на 3% річних. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та стягненні витрат на правничу допомогу, оскільки позивач не надав доказів їх понесення (а.с.43-45,89-94). У запереченнях на відповідь на відзив та додаткових поясненнях зазначили, що з 2017 року по 2023 рік позивачу виплачувалась орендна плата у розмірі що значно перевищувало її розрахункову суму, що свідчило про авансову модель виконання зобов`язань за договором оренди та фактичну сплату орендної плати наперед, у тому числі і за 2024 рік. Оскільки зобов`язання зі сплати орендної плати за весь строк дії договору виконані фермерським господарством у повному обсязі, відсутні підстави для стягнення додаткових сум (а.с.188-192,203-204). Оскільки сторони та їх представники подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. Судом встановлено, що 06 липня 2017 року між [PERSON] , як орендодавцем, та фермерським господарством «ВІКТАН», як орендарем, було укладено договір оренди землі (далі Договір), відповідно до умов якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), які знаходяться в межах території Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області, а саме ділянку № [NUMBER] площею 4,0884 га кадастровий номер 4821155100:20:000:0051 та земельну ділянку № [NUMBER] площею 1,8540 га, кадастровий номер 4821155100:20:000:0086. Загальна площа земельних ділянок переданих в оренду 5,9424 га (ріллі) ( а.с.9-13). У п.11 Розділу «Орендна плата» Договору сторони узгодили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 2000 грн за 1 гектар. При розрахунках в натуральній формі застосовуються ринкові ціни на дату розрахунків. Способом виплати орендної плати визначено готівкою через касу орендаря. В розмір орендної плати не входить податок на доходи фізичних осіб, та інші обов`язкові платежі, які сплачуються орендарем. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексації (п.12 Договору). Відповідно до п. 13 Договору орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня кожного року. Також цим розділом (п.п.15-16) сторони передбачили умови перегляду розміру орендної плати та порядок нарахування пені, у раз невнесення орендної плати у строки передбачені договором. За пунктом 30 Договору орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасної сплати орендної плати. Відповідно до п.9 Договору строк його дії становив сім років з моменту реєстрації права оренди. З копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права убачається, що право оренди земельних ділянок площею 4,0884 га, кадастровий номер 4821155100:20:000:0051 та площею 1,8540 га кадастровий номер 4821155100:20:000:0086, на підставі вказаного вище договору оренди було зареєстровано 09 жовтня 2017 року, номери записів про інше речове право: 22807831 та 22808129 ( а.с.195-196). Термін дії\~договору оренди\~землі сплив\~09\~жовтня 2024\~року, на новий строк договір оренди землі між сторонами поновлений не був, вказані обставини встановленні рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 15 січня 2025 року, яке залишено без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року (а.с.14-30). З копії податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку, а також відомостей про виплату готівки убачається, що фермерське господарство «ВІКТАН» сплатило позивачу (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) у третьому кварталі 2017 року - 11900 грн; у третьому кварталі 2018 року - 13668 грн, у третьому кварталі 2019 року - 17233 грн, у третьому кварталі 2020 року - 17233 грн і 595 грн (всього 17828 грн), у 2021 році - 21393 грн. Крім цього, з копій відомостей про погашення заборгованості по орендній платі за 2022 рік слідує, що 08 листопада 2022 року відповідач сплатив позивачу 3900 грн за соняшник врожаю 2022 року та 5000 грн за озиму пшеницю і ячмінь врожаю 2022 року, також 08 листопада 2022 року позивач отримав готівкою - 1692,64 грн, а у 2023 році - 29712 грн, що вбачається з відомості про виплату готівки № 4 від 22 грудня 2023 року (а.с.46-87). У зазначених відомостях та податкових розрахунках сум доходу не зазначено на підставі якого саме цивільно правового договору виплачено дохід, разом з тим сторонами визнається, що за період з 2017 року по 2023 рік відповідач сплатив позивачу орендну плату відповідно до договору оренди землі, право оренди за яким зареєстровано за фермерським господарством «ВІКТАН» 09 жовтня 2017 року. Доказів нарахування та сплати у 2024 році сум орендної плати відповідачем позивачу матеріали справи не містять та судом не встановлено. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі»(тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У\~статті 15 Закону України «Про оренду землі»\~визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Згідно з ч. 1 та 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1\~ст. 629 ЦК України). Тлумачення ст. 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Відповідно до статті 409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Пунктом «в» частини першої статті 96 ЗК України визначено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Відповідно до абзацу 1 частини 1\~статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено. Звертаючись до суду з вказаним позовом позивач зазначив, що не одержав від фермерське господарство «ВІКТАН» орендної плати за останній 2024 рік користування землею, що є підставою для стягнення орендної плати у розмірі 13310,98 грн за цей період та стягнення з відповідача інфляційних втрат і 3% річних за невиконання зобов`язань за Договором відповідно до положень ст.625 ЦК України. Заперечуючи проти позову відповідач наполягав, що з 2017 по 2023 рік сплачував позивачу орендну плату у більшому розмірі ніж передбачено договором, що свідчить про авансову модель виконання зобов`язань та відсутність заборгованості з орендної плати за 2024 рік. Матеріалами справи підтверджується, що під час укладення договору оренди землі, сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов, про що свідчать їх підписи під договором, та погодили, що за користування земельними ділянками орендар щороку до 31 грудня зобов`язується сплачувати орендну плату як у грошовій формі, у розмірі 2000 грн. за гектар так і у натуральній формі за ринковими цінами, що застосовуються на дату розрахунку. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи підтверджується що відповідач виконав обов`язок по сплаті орендної плати лише за період з 2017 по 2023 рік, у 2024 році фермерське господарство «ВІКТАН» не виконало зобов`язання щодо орендної плати, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Умовами Договору (пункт 13) сторонами було визначено граничний строк внесення орендної плати орендарем до 31 грудня кожного року, оскільки укладений між сторонами договір оренди землі закінчився 09 жовтня 2024 року, що визнається сторонами, обов`язок для відповідача щодо сплати за оренду землі за 2024 рік настав у день закінчення дії Договору. За такого позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача орендної плати за 2024 рік є законними і обґрунтованими, та з огляду на те, що відповідач не заперечував розміру розрахованої позивачем орендної плати за 2024 рік, свого розрахунку не навів, вимоги позивача підлягають задоволенню у розмірі заявленому у позовній заяві 13310,98 грн ( розмір орендної плати з урахуванням індексації). Доводи відповідача про сплату ним орендної плати за попередні періоди у більшому розмірі, та відсутності у зв`язку з цим заборгованості за 2024 рік, суд вважає необґрунтованими. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріали справи не містять і відповідачем не надано належних і допустимих доказів домовленості сторін договору щодо зарахування надмірно виплаченої орендної плати, в рахунок орендних платежів на майбутні періоди. Пунктами укладеного Договору сторони визначили, що виплата орендної плати здійснюється орендарем за кожен рік користування землею з урахування індексації під час обрахунку орендної плати. Надані відповідачем копії відомостей про суми нарахованого доходу та копії відомостей про виплату готівки також не містять відомостей про отримання позивачем орендної плати у більшому розмірі наперед, на наступні розрахункові періоди. Зазначене слугує підставою для висновку, що сторони під час укладання та виконання договору оренди землі не погоджували авансового порядку розрахунку по орендній платі, і не реалізовували такий порядок під час її виплати. Крім цього, відповідач та його представник заперечуючи проти позовних вимог та зазначаючи про виплату орендної плати у збільшеному розмірі, не зазначили періоди та конкретні розміри переплати за орендними платежами, а лише обмежились загальними доводами що розмір такої переплати суттєво перевищує базовий розрахунок орендної плати, що свідчить про повну її сплату і за 2024 рік. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном (частина третя статті 762 ЦК України). Вказане положення дозволяє стверджувати, що договором найму або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Це правило розраховано на те щоб на майбутнє можна було змінювати або навіть забезпечити автоматичну зміну розміру плати за користування. Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (абз. 4 ч. 1ст. 15 Закону України «Про оренду землі»). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ч. 3ст. 21 Закону України «Про оренду землі»). Судом встановлено, що сторони договору оренди землі погодили обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексації (п. 12 Договору). У подальшому зміни в письмовій формі до договору оренди не вносилися. Суд погоджується із розрахунками позивача щодо розміру інфляційних втрат та 3 % річних ( а.с.31-32) та доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 267,50 грн інфляційних втрат та 124,72 грн 3% річних = (13310,98 грн х114 днів х3% річних). Відповідно до положень частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 968 грн 96 коп. До витрат, пов`язаних з розглядом справи також належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача при зверненні до суду з позовом було надано копії: - ордеру про надання правничої (правової) допомоги адвокатом Глушаницею А.Л. від 18.04.2025 року; - свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії МК №001334 виданого 30.03.2018 року Глушаниці А.Л.; - договору про надання правничої допомоги №18/04/2025 року, укладеного 18 квітня 2025 між адвокатом Глушаницею А.Л. та клієнтом [PERSON] , предметом якого є надання професійної правничої допомоги у спорі між Клієнтом та фермерським господарством «ВІКТАН» ( а.с.185). - акт здачі - прийняття наданих послуг № 1 від 14 травня 2025 року, з описом наданих послуг: складання позовної заяви про стягнення заборгованості по орендній платі і відповіді на відзив до Березнегуватського районного суду Миколаївської області та їх вартості, яка складає 5000 грн (а.с.186). Суд доходить висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних робіт, а зазначення у вступній частині акту здачі- прийняття наданих послуг різних прізвищ адвокатів, не спростовує факту понесення таких витрат позивачем, відповідно вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved