Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просив ухвалити судове рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований на Придніпровській товарній біржі (Жовтоводський філіал) 10 вересня 1999 року за номером № 08-Н та Жовтоводським міським бюро технічної інвентаризації в Реєстрову книгу № 15, стор. 76, реєстраційний К» 4. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує на те, що 10 вересня 1999 року між [PERSON] , та [PERSON] було укладено договір купівлі- продажу нерухомого майна, на підставі якого Продавець продав, а Покупець купив однокімнатну квартиру, загальною площею 37,3 кв.м, житловою площею 19,5 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказаний обєкт нерухомого майна був проданий за 4 200 грн. 00 коп., які відповідач одержав від позивача до підписання Договору. Таким чином, в укладеному Договорі купівлі-продажу нерухомого майна від 10.09.1999 року, зареєстрованому на Придніпровській товарній біржі (Жовтоводський філіал) за номером; № 08-Н, сторони повністю оговорили всі істотні умови договору. Всі зобов`язання за даним Договором сторонами виконані в повному обсязі, зокрема: продавець продав, а покупець|придбав об`єкт нерухомого майна. Даний Договір Жовтоводським міським бюро технічної інвентаризації було записано в реєстрову книгу 15, стор. 76, реєстраційний № 4, відомості про Покупця, як нового власника, було внесено до технічного паспорту на квартиру та видано Реєстраційне посвідчення. Отже, 10 вересня 1999 року позивач фактично вступив у володіння і користування вказаним об`єктом нерухомості. Проте, на теперішній час він не має можливості розпоряджатися придбаним об`єктам нерухомого майна та вчиняти щодо нього будь-які цивільно-правові угоди, оскільки вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна нотаріально не посвідчений. У зв`язку з цим вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді від 14 січня 2025 року відкрито провадження по вищезазначеній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст. ст. 274-279 ЦПК України без виклику сторін. Від відповідача у запропонований ухвалою суду строк відзиву на позов не надходило. Про розгляд справи останній повідомлялась належним чином. Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1,2 ст.4 Закону України «Про власність», що діяв на час виникнення спірних правовідносин, власник на свій розсуд, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої, не забороненої законом діяльності, зокрема передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування іншим особам. Згідно ч. 1 ст.13 Закону України\~«Про власність» об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення. Відповідно до договору купівлі-продажу майна від 10 вересня 1999 року [PERSON] 37,3.7 кв.м., житловою площею 19,5 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] . (а.с.10) Згідно вказаного договору, однокімнатна квартира, 37,3.7 кв.м., житловою площею 19,5 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] ., належала відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14 липня 1994 року, видане міським комітетом приватизації м. Жовті Води, згідно із розпорядженням від 08 липня 1994 року за № 111 та зареєстрованого в реєстрову книгу 15, стор. 76, реєстраційний № 4. Договор купівлі-продажу укладено на виконання біржевої угоди, зареєстрованої в Придніпровській товарній біржі (Жовтоводський філіал) за номером 08-Н. 16 вересня 1999 року договір купівлі продажу зареєстровано Жовтоводським бюро технічної інвентарізації.(а.с.11) Слід зазначити, що нотаріусом договір не посвідчувався, оскільки на час його укладення ст.15 Закону України «Про товарну біржу» передбачала, що договір укладений на торговій біржі не потребує свого подальшого нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.2 ст.47\~ЦК України (1963 року), діючого на момент укладення договору, якщо одна з сторін повністю, або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому випадку нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Частиною 3 ст.334\~ЦК України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст.220\~ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Отже, сторони виконали передбачені договором умови угоди, повністю оговорили усі істотні умови у тексті біржового договору. Всі зобов`язання за даним договором нерухомого майна сторонами виконані. Фактично позивач вступив у володіння і користування квартирою за адресою [ADDRESS] . На теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися придбаним нерухомим майном та вчиняти щодо нього будь-які цивільно-правові угоди, оскільки договір міни не пройшов нотаріального посвідчення. На підставі викладеного, суд вважає, що сторони виконали усі умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, які не порушують інтереси держави чи третіх осіб, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про можливість визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 10 вересня 1999 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , дійсним. Враховуючи наведене,

Outcome: approved