Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, в якому вказала, що уклала шлюб з відповідачем 22 вересня 2021 року. У позивачки та відповідача є спільна дитина донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося, у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Шлюбні відносини фактично припинилися. Таким чином, позивачка просила розірвати шлюб з відповідачем, прізвище залишити « [PERSON] ». Ухвалою суду від 23 квітня 2025 року відкрито провадження у справі. Позивачка надала заяву, у якій просила проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, де вказав, що позов визнає повністю. Вони не мешкають однією сім`єю з грудня 2024 року. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 22 вересня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №4325, прізвища сторін після укладення шлюбу: «[PERSON] », « [PERSON] ». У [PERSON] та\~ [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] . Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Спільне життя не склалося, шлюбно-сімейні відносини припинилися з грудня 2024 року, спільне господарство не ведеться, відновлення сімейних відносин неможливо. За таких обставин суд вважає, що родина існує формально, подальше спільне життя подружжя у законному шлюбі і збереження родини неможливо, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Спір про поділ спільного майна відсутній. При цьому, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тобто, у разі визнання відповідачем позову, позивачу, який не звільнений від сплати судового збору, з державного бюджету повертається 50 відсотків судового збору, який був ним сплачений при поданні позову, а із відповідача стягуються (відшкодовуються) на користь позивача інші 50 відсотків судового збору. Таким чином з відповідача [PERSON] , який визнав позов до початку розгляду справи по суті, підлягає стягненню на користь позивачки 50 відсотків судового збору, а саме 605,60 грн. Інші 50 відсотків судового збору підлягають поверненню позивачці з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved