Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

22.04.2025 Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що сторони у справі перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2024. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу позивачка з донькою проживають окремо від позивача. Дитина перебуває на утриманні позивачки. Сторони не можуть дійти згоди щодо способу виконання відповідачем обов`язку\~утримувати дитину. Позивачка перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та потребує матеріальної допомоги від відповідача. З огляду на викладене, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою судді від 28.04.2025 відкрито провадження в справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання для розгляду справи на 09 год 00 хв 21.05.2025, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи. Сторони в судове засідання не з`явилися. 05.05.2025 відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає та просить справу розглядати за його відсутності. 21.05.2025 представник позивача подала до суду заяву, в якій позов підтримала та просила справу розглядати за відсутності позивачки та її представника. З огляду на вищевикладене, суд вирішив справу розглядати за відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони у справі перебували у шлюбі, зареєстрованому 18.06.2022 Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №1156. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2024 шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08.06.2023 Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). У відповідності\~до присів\~ч.\~2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст.70 Закону України від 21квітня 1999 року №606-XIV«Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи вищезазначені обставини, а також обов`язок обох батьків утримувати дитину, та те що відповідач визнав позовні вимоги, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини, підлягають задоволенню. Визначаючи розмір аліментів на утримання позивачки, суд виходить саме з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача, та те, що у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги працювати і утримувати себе. Положеннями частин 1 та 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач позов визнав до початку\~розгляду справи\~по суті. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про задоволення позову. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. У відповідності до приписів ч. 6 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмір 605 грн. 60 коп.

Outcome: approved