Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Бажан В.П. звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 08.10.2024 року, зазначає, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] , як жінка та чоловік однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від цих стосунків у них народився син: [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейне життя у [PERSON] та [PERSON] не склалося і починаючи з 2014 року разом вони не проживають, спільного домашнього господарства не ведуть, спільний зв?язок не підтримують. 3 2014 року спільний син позивача і відповідача [PERSON] залишився разом з позивачкою і проживає з нею по сьогоднішній день за адресою: [ADDRESS] . Дитина повністю знаходиться на утриманні матері [PERSON] .. Інших спільних дітей позивач та відповідач не мають. Починаючи з 2014 року [PERSON] не бере участі у вихованні сина [PERSON] , повністю усунувся та свідомо ухиляється від виконання батьківських обов?язків, не виявляє до нього будь-якої батьківської уваги, турботи та інтересу, не надає жодного матеріального та грошового утримання дитині, має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 113 429,00 грн.. Починаючи з 2014 року відповідач жодного разу не відвідував рідного сина та не спілкувався з ним. Дитина нормально не пам?ятає у своєму житті біологічного батька. Вироком Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 травня 2023 року по справі №208/4498/23 [PERSON] було визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 164 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України, звільнено [PERSON] від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік. На теперішній час відповідач продовжує свідомо ухилятися від сплати аліментів. 01.07.2023 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Позивачка та її теперішній чоловік [PERSON] самостійно несуть весь тягар матеріального утримання сина [PERSON] , забезпечують йому виховання, належні умови проживання, розвитку, навчання. Відповідач свідомо ухиляється від своїх прямих батьківських обов?язків щодо виховання сина [PERSON] , вже довгий час не проявляє інтерес до його життя, здоров?я, шкільного навчання, фізичного та психологічного розвитку, свідомо на теперішній час не сплачує аліменти, не влаштовується на офіційну роботу, створюючи заборгованість зі сплати аліментів. Мати [PERSON] жодним чином ніколи не перешкоджала спілкуванню сина з рідним батьком як у телефонній розмові, так і щодо особистих зустрічей. Біологічний батько дитини обізнаний щодо місця проживання [PERSON] , має змогу приїхати та провідати дитину, проявляти до нього зацікавленість та увагу, та хоч мінімально бути в житті сина. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Враховуючи, той факт, що позивачка бажає позбавити батьківських прав біологічного батька [PERSON] , остання вважає за необхідне, щоб дитина мала прізвище матері, тобто « [PERSON] ». Окрім того, [PERSON] , [INFO] , сам бажає змінити своє прізвище, адже не вважає відповідача повноцінно своїм рідним батьком і не ототожнює себе з ним. Тому просить суд: - позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; - змінити прізвище малолітнього [PERSON] , [INFO] , з прізвища « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивач [PERSON] та її представник - адвокат Бажан В.П. не з`явились, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві та у заяві про збільшення позовних вимог від 08.10.2024 року. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Кам`янської міської ради не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за відсутністю представника. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Ухвалою суду від 28 червня 2024 року відкрито провадження по справі та справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 04 грудня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 36, матір`ю зазначена [PERSON] (а.с.19). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » після державної реєстрації шлюбу 01 липня 2023 року з [PERSON] (а.с.15). Відповідно до довідки N 001288953 про склад сім`ї, наданої 28 травня 2024 року ТОВ «Абонент XXI», вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується витягами з реєстру територіальної громади № 2023/010145972 від 11.12.2023 року та №2023/010146314 від 11.12.2023 року (а.с.13, 20, 22). 26 листопада 2020 р. Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області видано судовий наказ №207/2886/20, відповідно до якого з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 05 листопада 2020 року до досягнення дитиною віку повноліття (а.с.23). Постановою державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Павленко К.С. відкрито виконавче провадження ВП [NUMBER] по примусовому виконанню судового наказу №207/2886/20, виданого 26.11.2020 р. Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області (а.с.24-25). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданої Заводським відділом державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), станом на 04.06.2024р. [PERSON] по ВП [NUMBER] має заборгованість зі слати аліментів у розмірі 113 429,00 грн. (а.с.28-30). Вироком Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 травня 2023 року по справі №208/4498/23 [PERSON] визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 164 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України, звільнено [PERSON] від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік(а.с.31-33). Згідно довідки №243, наданої 13.10.2016 р. Комунальним закладом «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №7 «Пролісок» Кам`янської міської ради, вбачається, що [PERSON] вихованням [PERSON] займається одна. Батько дитини, [PERSON] , до закладу не приходив (а.с.34). Згідно довідки №1165/16-12, наданої 27.10.2016 року Службою у справах дітей адміністрації Південного району Кам`янської міської ради, вбачається, що [PERSON] до служби у справах дітей адміністрації Південного району, як органу опіки та піклування з питань участі у вихованні сина [PERSON] не звертався (а.с.36). Згідно довідки №40, наданої 29.04.2021 року Комунальним закладом «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад - дошкільний навчальний заклад №24» Кам`янської міської ради, вбачається, що батько [PERSON] , [INFO] , учня 1-А класу, не бере участі у вихованні сина, закладу не відвідує (а.с.35). Згідно листів №С-656/01-15 та №С-251/01-15, наданих 23.11.2020 р. та 22.04.2021 р. Службою у справах дітей Кам`янської міської ради, вбачається, що за період з 15.01.2020 по теперішній час [PERSON] до служби у справах дітей Кам`янської міської ради із заявою про участь у вихованні малолітнього сина, [PERSON] , не звертався (а.с.37-38). Відповідно до висновку виконавчого комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 23.09.2024 року № 8вих-20/806 щодо доцільності позбавлення батьківських прав, вбачається, що орган опіки та піклування виконавчого комітету міської ради вважає позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , доцільним. При цьому суд бере до уваги, що вказані обставини існують тривалий час, за який у відповідача була можливість змінити своє ставлення до виховання дитини. Однак він цього не зробив, що свідчить про стійкий та усвідомлений характер ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Як передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України в п.16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як роз`яснено ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. ст.76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в судове засідання не з`явився, та на виконання вимог ст.81 ЦПК України доказів відсутності підстав для позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] суду не надав, надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Таким чином, факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] . Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що батько ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не спілкується з дитиною, проживає окремо від дитини, не сплачує аліменти, а тому вимоги позивача про позбавлення батьківських прав, підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про зміну прізвища дитини, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно зі ст. 148 СК України у разі зміни прізвища обома батьками змінюється прізвище дитини, яка не досягла семи років. За заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Положення ст. 148 СК України не передбачають зміну прізвища дитини з підстав позбавлення батька його батьківських прав. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання. Зміна прізвища малолітньої (неповнолітньої) дитини відноситься саме до особистих немайнових прав батьків. У зв`язку з цим відпадає необхідність в отриманні згоди батька позбавленого батьківських прав для зміни прізвища дитини, а відповідно і вирішення даного питання в судовому порядку за відсутності за конкретних обставин спору по суті. Зміна прізвища дитини здійснюється відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року за № 96/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року № 55/18793. Відповідно до п. 2.14. Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, у тому числі про анулювання та поновлення, є рішення суду про позбавлення батьківських прав. Відомості про позбавлення батьківських прав вносяться до паперового носія актового запису цивільного стану та Державного реєстру актів цивільного стану в день надходження відповідного рішення суду до відділу державної реєстрації актів цивільного стану або в день отримання рішення суду у спосіб, передбачений абзацами восьмим, дев`ятим пункту 1.5 розділу I (п. 2.16.5. Правил). Враховуючи наведене суд відмовляє в задоволені позову в частині вимоги позивача про зміну прізвища дитини виходячи з того, що спір між сторонами про зміну прізвища сина відсутній, відповідач не надав свої заперечення щодо зміни прізвища, що свідчить про погодження з позовними вимогами, та позивач не позбавлена права звернутися до органів державної реєстрації актів цивільного стану з письмовою заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану до якої необхідно буде додати свідоцтво про народження дитини та рішення суду про позбавлення батьківських прав батька. Крім цього, суд зазначає, що доказів звернення позивача до органів реєстрації актів цивільного стану із заявою про зміну прізвища дитини та доказів відмови в проведенні зміни прізвища дитини, суду позивачем не надано. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial