Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

10 лютого 2025 року представник позивача звернувся з позовом до Решетилівського районного суду Полтавської області з вимогою стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. 24 березня 2025 року справа надійшла до Глобинського районного суду Полтавської області для розгляду за підсудністю. У позовній заяві представник зазначив, що 14.09.2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/380805/82/1224878, підписанням якого позичальник підтвердив, що ознайомлений з чинною редакцією Правил та Тарифів Банку на ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб. 24.07.2024 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-72, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Райффайзен Банк» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №1 від 25.07.2024 року до Договору відступлення права вимоги № 114/2-72 від 24.07.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 102330,12 грн, з яких: 71390,99 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30939,13 грн - сума заборгованості за відсотками. Згідно з умовами Заяви-Договору клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 25.07.2024 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Посилаючись на викладене, позивач просить задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості за кредитним договором № 014/380805/82/1224878 від 14.09.2021 року в розмірі 102330,12 грн, з яких: 71390,99 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30939,13 грн - сума заборгованості за відсотками та судові витрати по справі. 29 квітня 2025 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позивач не надав суду Договір факторингу, у відповідності до якого АК АТ «Райффайзен Банк Аваль» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «ЄАПБ», де було б зазначено перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників. Не надано доказів перерахування на банківський картковий рахунок грошових коштів в сумі 71390,99 грн. Позивачем не надано Акт прийому передачі Документації, який є невід`ємною частиною Договору факторингу. Розрахунок заборгованості є необґрунтованим. Посилаючись на викладене, відповідач просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову. 06 травня 2025 року від представника позивача надійшла до суду через електронний суд, а 13 травня 2025 року через засоби поштового зв`язку, відповідь на відзив. У відзиві зазначив, що відповідач власноруч підписав договір, підписанням якого останній підтвердив, що отримав у користування кредитну картку та ознайомлений з усіма умовами договору. До матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості підготовлений первісним кредитором. Зі змісту кредитного договору вбачається, що у ньому визначено основні істотні умови, а саме суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Відповідач, як власник карткового рахунку та маючи безперешкодний доступ до свого рахунку на який здійснювалося перерахування кредитних коштів не надав до суду документів на спростування факту отримання кредитних коштів. Договором факторингу не передбачено передача повідомлення боржнику про відступлення права вимоги. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві зазначив, що просить проводити розгляд справи у його відсутність та не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Відповідач в судові засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 14.09.2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено Заяву -Договір про надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/1224878 (далі\~Договір). Відповідно до п. 1.3сума кредиту становить 51508,84 грн, строк кредиту 72 місяці з 14.09.2021 (п.2.2), проценти за користування кредитом: на період з 14.09.2021 по 14.11.2021 включно розмір процентної ставки за кредитом складає 24,95 % річних, з 15.11.2021 процентна ставка за кредитом застосовується в розмірі 49,9 % річних (а.с.5-11). З наданої позивачем копії розрахунку заборгованості за кредитним договором №014/380805/82/1224878 від 14.09.2021 року, встановлено, що станом на 25.07.2024 року заборгованість [PERSON] перед АТ «Райффайзен Банк» складає 102330,12 грн, з яких: 71390,99 грн. - сума заборгованості за кредитом; 30939,13 грн - сума заборгованості за процентами (а.с. 12,15). 24.07.2024 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-72, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами до боржників вказаних у Реєстрах боржників (а.с. 17-19). Відповідно до витягу з Реєстру боржників №1 від 25.07.2024 до Договору відступлення права вимоги № 114/2-72 від 24.07.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 102330,12 грн, з яких: 71390,99 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 30939,13 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 20). Як зазначено в ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як зазначено в ч. 1 ст. 628\~Цивільного кодексу України,\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.\~Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначено в ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України,\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі.\~Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Судом встановлено, що між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, який було підписано відповідачем власноручно. Між сторонами у кредитному договорі було визначено суму кредиту, розмір відсотків за користування кредитними коштами, порядок отримання коштів, а також порядок їх повернення. Відповідач у відзиві на позовну заяву зокрема зазначив, що позивачем не надано доказів на отримання ним кредитних коштів. Надаючи оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне, що п. 1.2 Заяви-Договору, яка особисто підписана відповідачем визначено, що для надання послуги споживчого кредиту, банк відкриває клієнту поточний рахунок «Для виплат» [NUMBER] в гривнях. Згідно п. 1.3. Заяви-Договору кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на поточний рахунок клієнта, зазначений у пункті 1.2 Заяви Договору. Клієнт доручає банку здійснити в дату надання кредиту договірне списання коштів з поточного рахунку у визначений підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 Заяви-Договору сумі на картковий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п.2.1.1 Заяви-Договору грошові кошти в сумі 49500,00 грн надаються клієнту на власні особисті потреби. Згідно п. 2.1.2 - оплати клієнтом страхового платежу в розмірі 2008,84 грн на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя», страховим посередником якого виступає банк. Отже договором передбачено, що грошові кошти в сумі 49500,00 грн перераховуються на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , а 2008,84 грн шляхом сплати страхового платежі. Таким чином, загальну сума кредиту є 51508,84 грн. Згідно ч.\~1\~ст.\~76\~ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач заперечуючи факт отримання кредитних коштів, як власник карткового рахунку не надав суду виписку по рахунку з підтвердженням того, що грошові кошти в сумі 49500,00 грн не надходили на його рахунок. Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, який фактично є випискою по рахунку, відповідач частково здійснював погашення кредиту та процентів, що є підтвердженням того, що останній отримав кредитні кошти у розмірі встановленому кредитним договором. За таких обставин, суд дійшов висновку, що АТ «Райффайзен Банк» виконало зобов`язання та надало відповідачу кредитні кошти в розмірі встановленому кредитним договором, а саме в сумі 51508,84 грн. Судом встановлено, що право вимоги за Заявою-Договором про надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/1224878 грн перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору відступлення прав вимоги. Суд критично ставиться до тверджень відповідача стосовно того, що суду не надано доказів на підтвердження переходу права вимоги до позивача, оскільки вказане спростовується наявними в матеріалах справи копії договору відступлення прав вимоги, а також копії витягу з реєстру боржників. Вирішуючи позовну вимогу позивача в частині стягнення на його користь суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 71390,99 грн, суд зазначає наступне. Договором про надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/1224878 від 14.09.2021, передбачено надання відповідачу кредиту в розмірі 51508,84 грн. Позивач заявляючи позовну вимогу про стягнення 71390,99 грн, не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що відповідач отримав кредитні кошти у вказаному розмірі. Крім того, з розрахунку також вбачається, що відповідач здійснював часткове погашення заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 2812,43 грн. За таких обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за основною сумою боргу виходячи з розміру встановленого кредитним договором, з урахуванням сплачених відповідачем сум, а саме в розмірі 48696,41 грн, тому позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Як встановлено судом з розрахунку заборгованості, розмір заборгованості за відсотками розрахований з урахуванням процентної ставки визначеної кредитним договором, а також з урахуванням сум, які було здійснено відповідачем. Відповідач не надав суду власного розрахунку на спростування розрахунку наданого позивачем. За таких обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти у заявленому позивачем розмірі в сумі 30939,13 грн, тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Згідно з ч.1\~ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення 102330,12 грн, судом задоволено позовні вимоги на суму 79635,54грн,що становить 77,82% від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2356,38 грн, що складає 77,82% від 3028,00 грн. \~На підставі викладеного,

Outcome: partial