Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 03 квітня 2025 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] за змістом якої [INFO] померла його баба [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована та проживала одна по [ADDRESS] і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу спадкового майна увійшли: земельна ділянка з кадастровим номером 6823083300:06:016:0005, площею 0,2114 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована в с. Свічна Хмельницького району Хмельницької області; земельна ділянка з кадастровим номером 6823083300:06:016:0006, площею 0,2528 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована в с. Свічна Хмельницького району Хмельницької області; земельна ділянка з кадастровим номером 6823083300:03:001:0027, площею 0,2500 га, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт і заповіла усе своє майно позивачу [PERSON] та своєму синові [PERSON] . [PERSON] на вищевказане спадкове майно (земельні ділянки) після смерті матері [PERSON] не претендує та не заперечує щодо оформлення позивачем [PERSON] земельних ділянок. Інших спадкоємців та спадкоємців, які мали б право на обов`язкову частку у спадщині не має, оскільки [PERSON] (чоловік спадкодавиці) помер [INFO] . За заявою позивача [PERSON] приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Романюк Н.В. відкрито спадкову справу після [PERSON] , померлої [INFO] , номер спадкової справи 62284930 (номер у нотаріуса 35-2018) і йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. З метою оформлення вищевказаних земельних ділянок після смерті баби [PERSON] позивач [PERSON] звернувся до цього ж нотаріуса, проте у вчиненні нотаріальних дій було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки з кадастровими номерами 6823083300:03:001:0027, 6823083300:06:016:0005, 6823083300:06:016:0006 та рекомендовано вирішити питання щодо визнання права власності на земельні ділянки в судовому порядку. Позивач [PERSON] зазначає, що його баба [PERSON] була власником цих земельних ділянок, проте не оформила та не зареєструвала своє право власності на це майно відповідно до вимог чинного законодавства. Вказані земельні ділянки було передано у приватну власність [PERSON] на підставі рішення п`ятнадцятої сесії Кудинської сільської ради народних депутатів Летичівського району Хмельницької області від 04 лютого 1994 року №2 «Про передачу земельних ділянок громадянам у приватну власність та користування». На замовлення позивача [PERSON] . Товариством з обмеженою відповідальністю «Геолабс» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) - щодо кожної з трьох земельних ділянок. Позивач [PERSON] отримав витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5300992472024 від 05 грудня 2024 року, №НВ-5100038372025 від 14 січня 2025 року, №НВ-1200222402025 від 21 січня 2025 року, у яких наявні відомості про сформовані три земельні ділянки й присвоєні їм кадастрові номери. У зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на три земельні ділянки позивач [PERSON] не може скористатись своїми правами як спадкоємця після смерті баби [PERSON] щодо володіння, користування та розпорядження цим майном, гарантованих Конституцією України, тому просить суд визнати за ним право власності на ці три земельні ділянки, як на спадкове майно. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 03 квітня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява. 3. 07 квітня 2025 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку загального позовного провадження. 4. Підготовчі судові засідання призначалися на: 01 і 20 травня 2025 року. 5. 17 квітня 2025 року до суду надійшла копія спадкової справи. ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 6. 30 квітня 2025 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Стецькової-Бондар Л.Ф. про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити в повному обсязі. 7. 30 квітня 2025 року до суду надійшла заява відповідача [PERSON] про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, вказав, що є сином [PERSON] , яка померла [INFO] , проте на спадкове майно - земельні ділянки з кадастровими номерами 6823083300:03:001:0027, 6823083300:06:016:0005, 6823083300:06:016:0006, не претендує. 8. 20 травня 2025 року до суду надійшла заява представника відповідача - Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області Буравець Т.В. про розгляд справи у їх відсутність за наявними у справі доказами, позовні вимоги визнають, не заперечують проти позову. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 9. Як зазначено у ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. 10. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1). Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п. 1 ч. 2). У ч. 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За приписами ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В силу ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У ч. 1 ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як зазначено у ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5). Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1). Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3). 11. У абз. 2 п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України передбачено: установити, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). 12. Згідно з абз. 1 п. 2 розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. 13. В абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 14. За змістом ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 15. У абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року роз`яснено, що за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України (на теперішній час це ч. 4 ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. V. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 16. Так, у підготовчому провадженні відповідач [PERSON] і представник відповідача - Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області Буравець Т.В. подали суду заяви згідно яких позовні вимоги [PERSON] визнають і не заперечують проти їх задоволення. 17. Отже, відповідачі позовні вимоги визнають, таке визнання є повним і безумовним, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. 18. Відповідачі жодним чином не оспорюють фактичні обставини у справі, не ставлять під сумнів право позивача [PERSON] , як спадкоємця за заповітом від 17 липня 2014 року, успадкувати після смерті спадкодавця (баби позивача) [PERSON] спадкове майно - три земельні ділянки з кадастровими номерами: 6823083300:03:001:0027, 6823083300:06:016:0005, 6823083300:06:016:0006, право на які за життя спадкодавець [PERSON] мала на підставі рішення п`ятнадцятої сесії Кудинської сільської ради народних депутатів ХХІ скликання Летичівського району Хмельницької області від 04 лютого 1994 року №2 «Про передачу земельних ділянок громадян у приватну власність та користування» - їй передано безплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,85 га, в тому числі: 0,25 га - для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 0,60 га - для ведення особистого підсобного господарства, однак спадкодавець [PERSON] за життя не оформила та не зареєструвала своє право власності на це майно відповідно до вимог чинного законодавства. 19. Позивач [PERSON] не може в позасудовому порядку оформити право власності на означені три земельні ділянки, оскільки йому у цьому 18 лютого 2025 року відмовила приватний нотаріус, адже відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавця на вказане майно, рекомендовано звернутись до суду. 20. 26 вересня 2024 року приватним нотаріусом позивачу [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом після [PERSON] , яка померла [INFO] , згідно з яким спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] . 21. З матеріалів цивільної справи випливає, що три земельні ділянки, яким у грудні 2024 року і січні 2025 року присвоєні кадастрові номера, знаходяться в с. Свічна Хмельницького району Хмельницької області, а одна із них - за тією ж адресою, що й житловий будинок, власником якого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом є позивач [PERSON] . 22. Із матеріалів спадкової справи вбачається, що із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулись її онук [PERSON] і син [PERSON] , донька [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини. 23. Наведені позивачем [PERSON] у позовній заяві обставини підтверджуються поданими ним доказами, а також матеріалами спадкової справи. 24. У зв`язку з тим, що відповідачі в підготовчому провадженні позовні вимоги визнали повністю, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачами та задоволення позовних вимог. 25. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, тому позов є обґрунтованим.

Outcome: approved