Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

28 жовтня 2024 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач через свого представника із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що 04 серпня 2024 року біля е/о №81 по пр. Слобожанському в м. Дніпро з вини відповідача сталася ДТП, внаслідок якої пошкоджено належний позивачу автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado» д.н.з. [NUMBER] , а вартість матеріального збитку з урахуванням втрати товарної вартості згідно висновку експерта №9952 від 05 вересня 2024 року склала 458079,03 гривень. Страховиком відповідача АТ «СК «АРКС» 21 жовтня 2024 року було виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 160000 гривень, що дорівнює максимальному ліміту відповідальності цього страховика з відшкодування майнової шкоди в ДТП. За таких обставин позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача різницю між вартістю збитків та сумою виплаченого страхового відшкодування в розмірі 298079,03 гривень (458079,03 гривень - 160000 гривень = 298079,03 гривень), а також судові витрати, включаючи вартість проведеної на замовлення позивача в позасудовому порядку експертного дослідження на суму 7000 гривень. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2024 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу відповідний строк для усунення виявлених недоліків позову. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2024 року у зв`язку із повним та своєчасним усуненням позивачем виявлених недоліків позову позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2024 року за клопотанням представника відповідача у справі призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 травня 2025 року провадження у справі поновлено. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2025 року, постановлено без оформлення окремим процесуальним документом, однак із занесенням до протоколу судового засідання, підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні позову в повному обсязі з викладених позові підстав та обставин. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав необґрунтованості і недоведеності позовних вимог, недостовірності визначеного висновком експерта розміру збитків, завданих пошкодження авто позивача. Послалась представник відповідача і на завищений розмір витрат на професійну правничу допомогу, заявлений позивачем до стягнення. Представником відповідача подано суду відзив, в якому представник просила суд задовольнити позов частково, зменшити загальний розмір коштів, що просить стягнути позивач. Відзив мотивований тим, що вказана позивачем суму матеріального збитку за висновком експерта [PERSON] є занадто великою та такою, що не відповідає дійсному розміру матеріальної шкоди. Вислухавши представників сторін та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, в судовому засіданні встановлення, що 04 серпня 2024 року мала місце ДТП. Відповідач у вказаний день о 09 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz» д.н.з. [NUMBER] біля е/о №81 по пр.\~Слобожанському в м. Дніпро в порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху при перестроюванні не впевнився в безпеці та скоїв зіткненні з автомобілем «Toyota Land Cruiser Prado» д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Викладені фактичні обставини ДТП, а також вина відповідача в її скоєнні встановлені постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2024 року по справі №199/6730/24, якою відповідач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Оскільки дана постанова суду набрала законної сили ще 07 жовтня 2024 року, викладені в ній фактичні обставини спричинення майнової шкоди та вина відповідача у її спричиненні відповідно до ст.82 ч.6 ЦПК України є преюдиційно встановленими та не підлягають доказуванню. Копія постанови наявна у матеріалах справи. На момент вищевказаної ДТП автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado» д.н.з. [NUMBER] належав позивачу, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. В ході розгляду справи судом також встановлено і не спростовується матеріалами справи, що володільцем автомобіля «Mercedes-Benz» д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП був відповідач, який і керував цим транспортним засобом, тобто був його законним володільцем у відповідності до п.2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля «Mercedes-Benz» д.н.з. [NUMBER] , перед третіми особами на час вищевказаної ДТП була застрахована в АТ «СК «АРКС» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №222022941). Забезпеченим транспортним засобом є транспортний засіб «Mercedes-Benz» д.н.з. [NUMBER] , розмір франшизи 0 гривень, розмір страхової суми на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, 160000 гривень. Строк дії договору з 09 липня 2024 року по 08 липня 2025 року. Викладене підтверджується інформацією з централізованої бази даних МТСБУ, відомості якої є загальнодоступними (https://policy-web.mtsbu.ua/), а також копією страхового акту. Згідно копії висновку експерта №9952 за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ (підготовленого для подання до суду) від 05 вересня 2024 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado» д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП становить 422731,08 гривень без урахуванням ВТВ та 458079,03 гривень з урахуванням ВТВ. Вартість проведення означеного автотоварознавчого дослідження становила 7000 гривень та була сплачена позивачем. Дані обставини підтверджуються копією зазначеного висновку експерта з додатками, копією квитанції. Разом з тим, в ході розгляду справи за клопотанням представника відповідача судом було призначено транспортно-товарознавчу експертизу, за наслідками чого 09 квітня 2025 року складено висновок експерта №56-25, згідно якого ринкова вартість автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado» д.н.з. [NUMBER] в стані до ДТП від 04 серпня 2024 року за цінами, що діяли на дату ДТП, склала 1933797,06 гривень, ринкова вартість цього ж авто в стані після ДТП від 04 серпня 2024 року за цінами, що діяли на дату ДТП, склала 1480482,66 гривень, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado» д.н.з. [NUMBER] з урахуванням та без коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових, що діяли на дату ДТП, склала 418036,89 гривень. Розмір збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado» д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП від 04 серпня 2024 року, за цінами, що діяли на дату ДТП склав 453314,4 гривень, а за цінами, що діяли на час дослідження, 480101,96 гривень. Дані обставини підтверджуються відповідним висновком експерта, вартість проведення якого була сплачена відповдіачем, як то зазначено в ухвалі суд про призначення вказаної експертизи. Крім того, на проведення вказаної призначеної судом експертизи об`єкт дослідження автомобіль позивачем надавався у невідновленому стані, в якому за твердженнями сторони позивача перебуває і дотепер, що відповдіачем не спростовано. Судом також встановлено, що АТ «СК «АРКС» на виконання своїх зобов`язань страховика 21 жовтня 2024 року виплатило позивачу суму страхованого відшкодування в розмірі 160000 гривень, тобто в максимально можливому розмірі (повний розмір ліміту відповідальності/страхової суми за шкоду, завдану майну). Дані обставини підтверджуються копією платіжної інструкції, копією розрахунку суми страхового відшкодування, копією страхового акту. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами ЦК України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», постановою Правління НБУ «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 30 травня 2022 року №109 (далі постанова правління НБУ №109). Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм ст.ст.11, 629 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір, який є обов`язковим для виконання, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Нормою ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є в тому числі діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності тощо) володіє транспортним засобом, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положеннями ст.1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником майна або відповідальності перед іншими особами. Відповідно до ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Положеннями ст.ст.3, 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.979, 980 ЦК України передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників (страхувальників) наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. За змістом ст.17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.981 ЦК України договір обов`язкового страхування, яким особа страхує свою цивільно-правову відповідальність, укладається у письмові формі, зокрема, шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва\~ поліса. Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.9 Закону України «Про страхування» страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін. Підпунктом 1 п.1 постанови правління НБУ №109 встановлено розмір страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 160000 гривень на одного потерпілого. За змістом ст.ст.12, 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.9 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (страхове відшкодування). Різновидом шкоди, завданої майну, є шкода, пов`язана із пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Згідно ст.ст.35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (подається причетним до ДТП водієм в письмовій формі невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП) подає страховику заяву про страхове відшкодування та долучає до неї визначені законом документи. В свою чергу, страховик, за умови настання страхового випадку, подання йому повного пакету документів та повідомлення про ДТП із дотриманням вимогу закону, протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Згідно ст.36 п.36.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а"\~пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Положеннями ст.1192 ЦК України встановлено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Нормою ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. За змістом ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не можу ґрунтуватись на припущеннях. Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини в контексті викладених норм законодавства, суд приходить до на ступного висновку на підставі нижчевикладеного. Так, наведене вище судом чинне на час виникнення та існування спірних правовідносин сторін цивільне законодавство визначає порядок, підстави та розміри відшкодування винною особою збитків (шкоди), завданих потерпілій особі. При цьому, законом передбачена певна особливість врегулювання тих деліктних правовідносин, за якими шкода майну потерпілої особи завдана внаслідок ДТП транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки). Така особливість полягає, зокрема, в участі у врегулюванні правовідносин третьої сторони страховика (страхові організації, що має право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) власника транспортного засобу, винного у заподіянні майнової шкоди (пошкодженні транспортного засобу) потерпілої особи. Такий страховик, за умови обов`язкового за законом попереднього укладення з винним у ДТП власником авто (страхувальником) договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, здійснює відшкодування в межах ліміту своєї відповідальності (страхової суми) завданої страхувальником майнової шкоди потерпілій особі (власнику іншого транспортного засобу, пошкодженого з вини страхувальника), однак з урахуванням зносу пошкодженого в ДТП транспортного засобу/замінюваних при відновлювальному ремонті його складових частин. За таких обставин, згідно положень закону покладення на застраховану винну у ДТП особу обов`язку відшкодувати потерпілому майнову шкоду можливе лише у випадку обґрунтованої, законної відмови страховика здійснити таке відшкодування за свого страхувальника або у випадку, якщо виплачене страховиком страхове відшкодування (страхова виплата) є меншою від розміру завданої майнової шкоди з урахуванням зносу пошкодженого майна. В останньому випадку на винну особу (страхувальника) може бути покладено обов`язок з відшкодування різниці між страховою виплатою та розміром завданої шкоди. При цьому, в такому випадку розмір здійсненої страхової виплати (страхового відшкодування), розрахованого з урахуванням зносу, має бути максимально наближеним до встановленого ліміту відповідальності страховика (страхової суми) і може бути зменшений лише на розмір франшизи та/або розмір відповідного податку (ст.ст.29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Покладання ж обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Наведений вище правовий висновок узгоджується із правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 04 липня 2018 року по справі №755/18006/15-ц, від 03 жовтня 2018 року по справі №760/15471/15-ц, у постановах Верховного Суду 06 березня 2019 року по справі №369/11306/16-ц, від 13 березня 2019 року по справі №227/2552/17, від 13 березня 2019 року по справі №727/1881/16-ц, від 20 березня 2019 року по справі №522/438/18, від 20 березня 2019 року по справі №695/882/15-ц. Внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» випадках МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палата Верховного Суду від 14 грудня 2021 року по справі №147/66/17. Якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу. Особа, яка має право на отримання відшкодування, може вимагати від страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виплати страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зносу. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Знос пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Враховуючи викладене, правильним є висновок про стягнення з особи, винної у ДТП, різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) і страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншим за страхове відшкодування (страхової виплати). Наведений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 11 грудня 2019 року по справі №522/15636/16-ц, від 16 лютого 2022 року по справі №709/370/20, від 21 вересня 2022 року по справі №486/716/20. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди стосовно спірних правовідносин сторін у даній цивільній справі, то в ході її розгляду дійсно знайшов підтвердження факт ДТП від 04 серпня 2024 року, яка сталася з вини водія «Mercedes-Benz» д.н.з. [NUMBER] відповідача, і внаслідок якої останнім завдано власнику автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado» д.н.з. [NUMBER] , яким є позивач, майнової шкоди у вигляді пошкодження його авто. Разом з тим, судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія/власника автомобіля «Mercedes-Benz» д.н.з. [NUMBER] (відповідача) перед третіми особами на час ДТП була застрахована в АТ «СК «АРКС» із лімітом відповідальності (страховою сумою) даного страховика в розмірі 160000 гривень за шкоду, завдану майну. При цьому такий страховик 21 жовтня 2024 року на виконання взятих на себе зобов`язань здійснив виплату страхового відшкодування в максимально можливому розмірі 160000 гривень на користь позивача. В той же час, фактична вартість завданого позивачу відповідачем матеріального збитку внаслідок пошкодження авто останнього в ДТП перевищує суму страхового відшкодування, а отже різниця між розміром майнових збитків та виплаченого страхового відшкодування має бути компенсована за рахунок відповідача, як винуватця ДТП. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість заявлених позовних вимог, які з огляду на рівень доказування заявлених до стягнення сум підлягають задоволенню в повному обсязі. Визначаючи розмір згаданої різниці, яка підлягає стягненню з відповідача, суд виходив з розміру збитків, визначеного висновком експерта №56-25 від 09 квітня 2025 року, складеного за наслідками експертизи, проведеної у справі за ухвалою суду, оскільки експертиза, проведена в позасудовому порядку на замовлення позивача, викликала у сторони відповідача та суду сумніви щодо достовірності її результатів. При цьому, послуговуючись нормою ст.1192 ч.2 ЦК України, суд бере до уваги розмір збитку, визначений експертом у висновку №56-25 від 09 квітня 2025 року станом на дату проведення дослідження, оскільки автомобіль позивача дотепер не відремонтовано, а розмір збитків має визначатись судом або на момент розгляду справи, або на момент проведення відновлювальних робіт, і найактуальнішою в цьому випадку датою визначення розміру збитків є розрахунок експерта станом на момент проведення за ухвалою суду експертного дослідження, тобто сума збитків в розмірі 480101,96 гривень. Із вказаної суми має бути вирахуваний розмір виплаченого страховиком відповідача страхового відшкодування, а тому за підрахунками суду правильним розміром збитків, який має бути стягнутий з відповідача на користь позивача, є 320101,96 гривень. В той же час,

Outcome: approved