Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

І. Зміст позовних вимог Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 136 485 грн. 67 коп. та судових витрат у розмірі 3 028 грн. 00 коп. Позовна заява мотивована тим, що 16.11.2022 року в м. Київ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «MERCEDES-BENZ», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням відповідача, та автомобіля «Volvo», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 13.12.2022 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП автомобіль «Volvo» був застрахований позивачем за договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 66074Га2кє від 16.10.2022 року. Позивач виплатив власнику автомобіля «Volvo» страхове відшкодування у розмірі 266 485 грн. 67 коп. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ДВ СК "Альфа-Гарант" за полісом обов`язкового страхування № 209439256. Остання виплатила Позивачу страхове відшкодування в розмірі 117 000 грн. 00 коп. Позивач вважає, що до нього в межах фактично сплаченого страхового відшкодування перейшло право вимоги до відповідача, відповідального за завдані збитки, на суму різниці між фактично виплаченим страховим відшкодуванням та отриманою виплатою від страховика цивільної відповідальності Відповідача, що становить 136 485 грн. 67 коп. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27 грудня 2024 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. ІІІ. Позиції учасників судового провадження Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Судом встановлено, що 16 листопада 2022 року о 14 годині 40 хвилин у місті Києві по вулиці Братиславській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням Відповідача [PERSON] , та автомобіля «Volvo», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 13 грудня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення № 754/11085/22 Відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На момент настання ДТП автомобіль «Volvo», державний реєстраційний номер [NUMBER] , належав [PERSON] та був застрахований Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 66074Га2ке від 16 жовтня 2022 року. Внаслідок зазначеної ДТП автомобіль «Volvo» отримав механічні пошкодження. Позивач, на виконання умов договору добровільного страхування, здійснив виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля в розмірі 231 619 грн. 67 коп., з урахуванням несплаченої частини страхового платежуу розмірі 34 866,00, загальний розмір завданих збитків склав 266 485 грн. 67 коп Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ДВ СК "Альфа-Гарант" за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 209439256. ДВ СК "Альфа-Гарант" здійснила виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 117 000 грн. 00 коп. Різниця між фактично виплаченим Позивачем страховим відшкодуванням та отриманою від страховика цивільної відповідальності Відповідача сумою становить 136 485 грн. 67 коп. Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (ч. 1 ст. 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів), відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі ст. 108 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то у такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, у загальному порядку (ст. 1194 ЦК України). Правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати) Згідно з вимогами статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та ДВ СК "Альфа-Гарант" було укладено угоду про здійснення страхового відшкодування від 08 травня 2023 року, згідно з якою розмір страхового відшкодування, розрахований відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», становив 266 485 грн. 67 коп., проте сторонами було узгоджено виплату в розмірі 117 000 грн. 00 коп., враховуючи встановлені ліміти відповідальності та коефіцієнт фізичного зносу автомобіля потерпілого. Таким чином, фактичні витрати позивача на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування становлять 266 485 грн. 67 коп., а отримана сума від страховика цивільної відповідальності Відповідача становить 117 000 грн. 00 коп. Різниця між цими сумами, яка підлягає стягненню з Відповідача в порядку регресу, становить 136 485 грн. 67 коп. (266 485,67 грн. - 117 000,00 грн.). Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Факт вини Відповідача у спричиненні ДТП підтверджується постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, яка має преюдиційне значення для розгляду даної цивільної справи відповідно до частини 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України. Факт укладення договору добровільного страхування та виплати позивачем страхового відшкодування підтверджується відповідними документами, долученими до позовної заяви. Право позивача на регресну вимогу до відповідача ґрунтується на положеннях статті 993 Цивільного кодексу України. Щодо судових витрат, відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням про його сплату. На підставі викладеного та

Outcome: approved