Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

ТОВ «ФК Кеш ТУ ГОУ» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] вказуючи на те, що 16.11.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Займер» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 92765 про надання фінансового кредиту в сумі 4000 грн. 28.10.2021 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК Кеш ТУ ГОУ» було укладено Договір факторингу № 01-28/10/2021, відповідно до якого ТОВ «Займер» відступило на користь ТОВ «ФК Кеш ТУ ГОУ» права грошової вимоги до Боржників , у т.ч. за договором кредиту № 92765 від 16.11.2019 року. За час дії кредитного договору відповідач не сплачувала кредит та відсотки за користування кредитом і має станом на 13.01.2025 року заборгованість в сумі 14000,00 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту 4000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 10000,00 грн. А тому позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 14000,00 грн., сплачений по цьому позову судовий збір в сумі 2422,40 грн., та витрати на правову допомогу В судове засідання представник позивача не з`явився. В позові просив розглядати справу без виклику учасників. В судовому засідання представник відповідача Зощенко В.В. позовні вимоги позивача не визнав. Пояснив, що кредитний договір було укладено 16.11.2019 року, а тому просить застосувати строк позовної давності і на підставі його пропуску, у позові відмовити. Також, заявив про явне завищення заявлених стороною позивача витрат на правову допомогу, навівши відповідні обгрнутування. У разі задоволення позовних вимог, просить зменшити витрати на правову допомогу. Даний позов зареєстровано в суді 11.04.2025 року. Згідно ухвали Коропського районного суду Чернігівської області від 14.04.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 12.05.2025 року призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 10.30 годин, 29.05.2025 року. Заслухавши представника відповідача та дослідивши надані сторонами докази, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 16.11.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Займер» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 92765 про надання фінансового кредиту в сумі 4000 грн. У вимозі про виконання зобов`язання за кредитним договором від 13.01.2025 року позивач зазначає, що строк погашення кредиту 10.12.2019 року. 28.10.2021 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК Кеш ТУ ГОУ» було укладено Договір факторингу № 01-28/10/2021, відповідно до якого ТОВ «Займер» відступило на користь ТОВ «ФК Кеш ТУ ГОУ» права грошової вимоги до Боржників, у т.ч. за договором кредиту № 92765 від 16.11.2019 року. Відповідно до ст.ст. 256-257 ЦК України: Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до наданих доказів, відлік позовної давності за кредитним договором № 92765 розпочався 11.12.2019 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12 березня 2020 р. на всій території України карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARSCoV-2» скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Згідно п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України: Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX розділ Прикінцеві та перехідні положення ЦК України доповнено пунктом 19, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії". Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» розділ 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України викладено у наступній редакції: У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану". Отже, на час звернення до суду строк позовної давності за кредитним договором № 92765 не минув. За час дії кредитного договору відповідач не сплачувала кредит та відсотки за користування кредитом і має станом на 13.01.2025 року заборгованість в сумі 14000,00 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту 4000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 10000,00 грн. Відповідно до ст. 512 ЦК України: Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України: До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.\~610\~ЦК України: Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Факт укладення кредитного договору № 92765 від 16.11.2019 року та заборгованість відповідача підтверджується: випискою з особового рахунку [PERSON] ; витягом з реєстру боржників; довідкою про ідентифікацію [PERSON] ; Договором факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021 року; інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» щодо перерахування суми кредиту. Крім того, дані факти не заперечувалися стороною відповідача в судовому засіданні. За таких обставин, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по кредиту в сумі 14000,00 грн. та сплачений по цьому позову судовий збір. Стороною позивача заявлено вимогу про відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 10500 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України: Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 3. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ст. 137 ЦПК України: 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи ціну позову - 14000 грн.; значення справи (враховуючи ціну позову) для сторін: позивач відома фінансова організація, а відповідач фізична особа, яка отримує безоплатну вторинну правничу допомогу; рівень складності справи; позовну заяву, яка є типовою у вказаних правовідносинах; факт неприйняття участі представника позивача в судових засіданнях по даній справі, суд вважає за необхідне зменшити витрати на правничу допомогу до 2500 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved