Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

В квітні 2025 року позивач через свого представника звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності за заповітом В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що після смерті своєї рідної бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , вона звернулася до державного нотаріуса Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, як причина зазначено не підтвердження факту родинних відносин між спадкодавцем та позивачем. Ухвалою суду від 18 квітня 2025 року позовна заява залишена без руху, як недоліки вказано не надання підтверджуючих дійсну вартість майна документів та сплата судового збору не в повному обсязі. 09 травня 2025 року представником позивача подана заяв про усунення недоліків: проведена оцінка майна, додані підтверджуючі дійсну вартість майна документи, доплачено судовий збір. Ухвалою суду від 14 травня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в загальному позовному провадженні, призначено підготовче судове засідання. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник Руденко Ю.В. не з`явилися, надали суду заяву про підтримку своїх позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про те, що вона не заперечує про задоволення позовних вимог позивача та просить розглянути справу у її відсутності. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши справу в порядку ч. 4 ст.206 ЦПК України\~приходить до висновку, щодо задоволення позовних вимог. При цьому суд виходить з того, що згідно ч.4 ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч.3 ст.200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно частини 1 до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що [INFO] померла спадкодавець - бабуся позивача, [PERSON] , [INFO] . За життя [PERSON] 30.09.2005 склала заповіт, реєстровий номер 3097, яким заповіла все своє майно внучці [PERSON] , [INFO] . Спадковим майном є: 1/10 частка домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та1/5 часток земельних ділянок: площею 0, 1 га, кадастровий номер 1211000000:04:195:0063, реєстраційний номер 1261479612110 та площею 0,0041 га, кадастровий номер 1211000000:04:195:0064, реєстраційний номер 1261543012110 по [ADDRESS] . 09.12.2024 [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено на підставі не підтвердження факту родинних відносин із спадкодавцем. Як зазначила\~позивач факт родинних відносин між нею, як внучкою та спадкодавцем [PERSON] , як бабусею підтверджується, зокрема: свідоцтвом про народження позивача [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 94 від 20.01.1987, зроблений відділом РАЦС Першотравневого райвиконкому міста Вітебська, в якому, як батько вказаний: [PERSON] ; свідоцтвом про шлюб позивача з [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 772 від 04.06.2021, складений Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), свідоцтвом про народження батька позивача та сина спадкодавця [PERSON] , який народився [INFO] в місті магадан, рсфср, про що державним бюро РАЦС міста магадану 27.03.1955 зроблений відповідний запис № 396. [PERSON] , батько позивача, помер [INFO] , актовий запис 35 від 09.01.2012 складений Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Отже, позивач [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] є внучкою та бабою відповідно, тобто [PERSON] є внучкою [PERSON] . На сьогоднішній день відповідач є власником 9/10 часток об`єкту нерухомого майна: домоволодіння, об`єкта житлової нерухомості житлового будинку, літ. «А-2», загальна площа 394, 4 кв. м, житлова площа 77, 1 кв. м по [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1248021712110. Право власності відповідача на вищевказані 9/10 часток домоволодіння по [ADDRESS] ніким не оспорювалося та не оспорюється. Отже, 1/10 частка домоволодіння по [ADDRESS] , яка залишилася, [PERSON] отримала, як спадкоємець першої черги за законом після смерті сина [PERSON] , є тим майном, яке в подальшому спадкодавець і заповіла позивачу. Також, на сьогоднішній день відповідач є власником 4/5 часток земельних ділянок: - земельна ділянка площею 0, 0041 га для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер 1261543012110, кадастровий номер 1211000000:04:195:0064; - земельна ділянка площею 0, 1 га, реєстраційний номер 1261479612110, кадастровий номер 1211000000:04:195:0063 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Право власності відповідача на земельні ділянки ніким не оспорювалося та не оспорюється. Отже, 1/5 частка земельної ділянки 1211000000:04:195:0063 та 1/5 частка земельної ділянки 1211000000:04:195:0064 по [ADDRESS] , які залишилися, [PERSON] отримала, як спадкоємець першої черги за законом після смерті сина [PERSON] , є тим майном, яке в подальшому спадкодавиця заповіла позивачу. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Доказами родинних відносин спадкоємця зі спадкодавцем є: свідоцтво про народження [PERSON] , яка народилася [INFO] , актовий запис № 94 від 20.01.1987, зроблений відділом РАЦС Першотравневого райвиконкому м. Вітебська від 20.01.1987 серії [NUMBER] , свідоцтво про шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 772 від 04.06.2021, складений Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04.06.2021 серії [NUMBER] , свідоцтво про народження [PERSON] , який народився [INFO] в місті магадан, рсфср, про що державним бюро РАЦС міста магадану 27.03.1955 зроблений відповідний запис № 396 від 27.03.1955 серії ДЧ № 005658, свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 889 від 05.05.2008, складений Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізькому міського управління юстиції Дніпропетровської області від 05.05.2008 серія [NUMBER] , свідоцтво про смерть [PERSON] від 09.01.2012 серії [NUMBER] , виданим Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис 35 від 09.01.2012. Право власності відповідача на 9/10 часток об`єкту нерухомого майна: домоволодіння, об`єкта житлової нерухомості житлового будинку, літ. «А-2», загальна площа 394, 4 кв. м, житлова площа 77, 1 кв. м по [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1248021712110 підтверджується: витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 87178564 від 16.05.2017, свідоцтво про право власності від 15.09.2005, реєстровий № 2-3003 - (5/10); витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 87166295 від 16.05.2017, свідоцтво про право на спадщину за законом від 15.09.2005, реєстровий № 2-3007 1/10; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 90970597 від 03.07.2017, договір купівлі продажу від 27.06.2017 1/5 (2/10); витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 95139692 від 21.08.2017, договір купівлі продажу від 18.08.2017 - 1/10. Право власності відповідача на 4/5 часток вищевказаних земельних ділянок підтверджується: витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 88373620 від 30.05.2017, земельна ділянка площею 0, 0041 га для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер 1261543012110, кадастровий номер 1211000000:04:195:0064, свідоцтво про спадщину за законом від 15.09.2005 реєстровий № 2-3009 1/5 частки; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 88368622 від 30.05.2017, земельна ділянка площею 0, 1 га, реєстраційний номер 1261479612110, кадастровий номер 1211000000:04:195:0063 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), свідоцтво про право на спадщину за законом від 15.09.2005, реєстровий № 2-3009 - 1/5 частки; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 90975812 від 03.07.2017, земельна ділянка площею 0, 1 га, реєстраційний номер 1261479612110, кадастровий номер 1211000000:04:195:0063 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), договір купівлі продажу від 27.06.2017 2/5 часток; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 91046583 від 03.07.2017, земельна ділянка площею 0, 0041 га, для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер 1261543012110, кадастровий номер 1211000000:04:195:0064, договір купівлі продажу від 27.06.2017 2/5 часток; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 95141950 від 21.08.2017, земельна ділянка площею 0, 1 га, реєстраційний номер 1261479612110, кадастровий номер 1211000000:04:195:0063 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), договір купівлі продажу від 18.08.2017 1/5 частки; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 95144147 від 21.08.2017, земельна ділянка площею 0, 0041 га, для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер 1261543012110, кадастровий номер 1211000000:04:195:0064, договір купівлі продажу від 18.08.2017 1/5 частки. Судом встановлено, що окрім позивача інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, в тому числі і на обов`язкову частку, немає. За правилами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказів, які б спростовували факт родинних відносин між померлою та позиавчаем суду не надано та при дослідженні доказів не встановлено. Після дослідження та оцінки доказів у справі, відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, судом вважаються належними та допустимими, згідно до ст. ст. 77, 78 ЦПК України і вони свідчать про обґрунтованість позовної заяви. Згідно ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦКУ). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів стаття 328 ЦКУ. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що cпадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст. 1220, 1223, 1225, 1233 ЦКУ спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7«Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та наявності інших спадкоємців і спору між ними. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Так, Верховний Суд України 4 квітня 2011 року при розгляді справи № 3-18гс11 ухвалив постанову в якій зробив такий правовий висновок: «Згідно з вимогами статті 392 цього ж Кодексу власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними». Те ж саме розтлумачено і в пункті 37 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. № 5. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При цьому у положеннях п.3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013р. за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що зазначений факт родинних відносин між позивачем [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , як внучкою та бабою відповідно, тобто те, що [PERSON] є внучкою [PERSON] знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і його встановлення необхідно позивачу для оформлення своїх спадкових прав, які іншим шляхом встановити неможливо, тому суд вважає що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Осаковський проти України» від 17.07.2014 року (остаточне 17.10.2014 року), в пункті 71 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих,чітких і узгоджених між собою…». Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved