Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

[PERSON] через уповноваженого представника адвоката Трохименко Н.О. 29.11.2024 звернулася до Звенигородського районного суду Черкаської області з позовом до Звенигородської міської ради з вимогами про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після його смерті залишилося спадкове майно житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці кадастровий номер 7121210100:01:004:0402. Позивач у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, проте, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва на право спадкування житлового будинку, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на зазначене нерухоме майно. Посилаючись на наявність документів, якими підтверджується наявність житлового майна та його приналежність за життя [PERSON] , позивач просить визнати за нею право власності на зазначене майно, оскільки інших правових способів переходу спадкового майна у її власність, окрім судового, не існує. Ухвалою суду від 04.04.2025 справу прийнято у провадження суддею Смовж О.Ю., призначено розгляду справи у загальному провадженні з викликом (повідомленням) сторін. Від представника відповідача Звенигородської міської ради 13.05.2025 надійшла заява про розгляд справи за їхньої відсутності, проти позову не заперечують, відзиву не подавали. Ухвалою суду від 13.05.2025 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду на 27.05.2025. Представник позивача адвокат Трохименко Н.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, зазначила, що будинок будувався наприкінці 80-х років минулого століття, за новими правилами не реєструвався, в реєстрах відсутня інформація щодо наявності на земельній ділянці будинковолодіння. Водночас, наявні технічний паспорт, інвентаризаційна справа, будинкова книга та інші документи, які підтверджують право власності померлого на зазначене майно. Інші спадкоємці (дві дочки померлого) відмовилися від прийняття спадщини, тому за відсутності інших шляхів переходу права власності до позивача, вона змушена звернутися до суду з питанням про визнання права власності за нею в порядку спадкування. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд дійшов наступного. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.09.2023 помер [PERSON] (актовий запис №590, місце реєстрації Звенигородський ВДРАЦС). Щодо майна померлого приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Бедратою-Скляр Н.М. заведено спадкову справу №75/2024 за заявою дружини [PERSON] (а.с.35-83). Інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини після померлого батька, про що подали нотаріусу відповідні заяви. Нотаріусом вживалися заходи щодо пошуку заповітів від імені [PERSON] , проте спадкоємців за заповітом не встановлено. 07.10.2024 на ім`я [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну\~ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер 7121210100:01:004:0402 по [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), в тому числі за земельними угіддями, а також на грошові вклади. Позивач належним чином зареєструвала за собою право власності на земельну ділянку, про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав (а.с.20). Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області Бедратою-Скляр Н.М. від 07.10.2024 №915/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка на нерухоме майно, оскільки правовстановлюючі документи відсутні. Виходячи з наявних у справі документів, а саме: технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] з генеральним планом схемою (а.с.8-12), будинкової книги (а.с.15-16), акту депутата Звенигородської міської ради Сороченка Д.Г. від 27.11.2024 (а.с.17), документів, приєднаних до спадкової справи, вбачається, що на земельній ділянці площею 0,1 га, кадастровий номер 7121210100:01:004:0402, по [ADDRESS] , призначеній для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), знаходиться будинок загальною площею 55,2 кв.м., складається з трьох кімнат загальною площею 41,5 кв.м., кухні 7,4 кв.м., коридору 2,9 кв.м., туалету 3,4 кв.м. За зазначеною адресою з 1970 року був зареєстрований та фактично проживав [PERSON] . Домоволодіння будувалося у 80-роках минулого сторіччя, за новими правилами не реєструвався, тому у державних реєстрах відсутня інформація щодо зазначеного нерухомого майна, при цьому складається з двох з`єднаних частин під номерами 1 та 1-Б, які є окремими одиницями нерухомого майна. Позивач зареєстрована в частині 1, а померлий чоловік в частині 1-Б. Зазначене вказує на те, що позивач зареєстрована та проживала фактично в тому самому будинку, що і померлий чоловік, проте юридично домоволодіння складається з двох частин та відповідно має дві адреси, тому оформити спадкові права у досудовому порядку позивачу не вдалося. Правовідносини з приводу спадкування після смерті [PERSON] виникли у 2023 році, тому регулюються положеннями Цивільного кодексу України 2003 року (із змінами та доповненнями). Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивачка позбавлена можливості отримати правоустановлюючі документи на спадкове майно у позасудовому порядку. Згідно зі ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті [PERSON] , суд, беручи до уваги, що позивач прийняла у спадщину земельну ділянку та оформила її у власність у встановленому порядку, вважає позовні вимоги такими, що ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. Судові витрати позивач бажала залишити за собою.

Outcome: approved