Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з вище вказаною заявою, в якій просить встановити факт того, що вона перебувала на утриманні чоловіка [PERSON] , по день його смерті [INFO] . В обґрунтування заяви зазначила, що 06.12.2024 року звернулася до Лозівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою, в якій просила перевести з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . До заяви надала відповідні документи. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області їй було відмовлено у переведенні з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, з ненаданням документу про реєстрацію місця проживання за однією адресою з годувальником. Вказала, оскільки вона одержувала від померлого годувальника допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, так як її пенсія становить лише 2725 грн, в той час як її чоловік отримував пенсію за вислугою років у розмірі близько 10000 грн щомісяця, тобто розмір його пенсії втричі перевищував розмір її пенсії, тому єдиним належним та ефективним способом перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника є звернення до суду з даною заявою. Ухвалою суду від 25 лютого 2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Заявниця в судове засідання не з`явилася надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягала. В судовому засіданні від 11.03.2025 пояснила, що чоловік отримував пенсію у розмір 9850 грн, вона отримує 2725 грн, а в цьому місяці добавили 3035 грн, тому хотіла перейти на пенсію чоловіка у зв`язку з втратою годувальника. Вона звернулася до Лозівського відділення Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника чоловіка [PERSON] . Однак їй було відмовлено, оскільки з чоловіком вони були зареєстровані за різними адресами, а саме вона у будинку [ADDRESS] , а чоловік у будинку [ADDRESS] . Вказала, що у 1998 році з чоловіком придбали невеличкий будинок для городу на дві ділянки і чоловік у ньому приписався, але будинок, в якому прописався чоловік, не придатний для проживання. Все життя вони проживали разом, вели спільний бюджет, спільне господарство. Вказала, що вона хворіє, потребує лікування, а її пенсії не вистачає на життя та придбання ліків. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до частини першої статті 293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315\~ЦПК України і не є вичерпним. Зокрема пунктом 2 частини другої зазначеної статті передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.03.1993 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] від 12.03.1993 року. (а.с.19) [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.09.2024 року. (а.с.20) 06.12.2024 року [PERSON] звернулася до Лозівського управління Пенсійного фонду України із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника згідно п.1 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058- IV від 09.07.2003 року. Рішенням начальника відділу перерахунків пенсій №4 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області Бойко Л.В. в переведенні з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника відмовлено, в зв`язку з тим, що [PERSON] та померлий годувальник проживали за різними адресами. Згідно витягу з реєстру Лозівської територіальної громади від 11.02.2025 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.17) Згідно виписки по картці [PERSON] виданої АТ КБ «Приватбанк» за період 15.11.2024 - 12.02.2025 року, розмір пенсії [PERSON] становить 2725,00 грн. (а.с.25) Із довідки про стан здоров`я наданої сімейним лікарем ФОП [PERSON] від 13.02.2025 року, вбачається, що [PERSON] перебуває на «Д» обліку з діагнозом: цукровий діабет ІІ тип, інсулінозалежний, середньої ст. важкості. Дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІІ ст. 2ст. ДЕП ІІ ст. гіпертоніко-атеросклеротичне. Аутоімунний тереоїдит. Еутиреоїдний стан. Перебуває на інсулінотерапії, гіпотензивній, антитромботичній медикаментозній терапії. (а.с.26) Із копі акту про встановлення факту проживання/не проживання за адресою: [ADDRESS] , складеного 06.12.2024 старостою Панютинського старостинського округу та спеціалістом 1 категорії Панютинського старостинського округу в присутності свідків, вбачається, що за результатами проведеної перевірки встановлено, що [PERSON] проживала за вище вказаною адресою разом з чоловіком [PERSON] , [INFO] , з 1993 року по день його смерті [INFO] . (а.с.21) Факт спільного проживання [PERSON] з чоловіком [PERSON] з 1996 року по день його смерті [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , підтверджується довідкою виданою головою квартального комітету №2 Бакай Ю.Ю. (а.с.22) Згідно інформації наданої Головним управлінням Пенсійного фонду України, [PERSON] знаходився на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області і отримував пенсію за вислугу років: за період з січня 2023 по лютий 2023 у розмірі 8295,36 грн; з березня 2023 по лютий 2024 у розмірі 9795,36 грн, з березня 2024 по вересень 2024 у розмірі 10340,35 грн. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами заявниці, кожен окремо пояснили, що заявниця зі своїм померлим чоловіком [PERSON] проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Разом поралися по господарству, садили город. Також вони мали дачу, яка знаходилася по сусідству від їхнього будинку за 50-100 м. Будинок не був придатний для проживання, вони садили там город. Свідок [PERSON] вказала, що [PERSON] отримував значно більшу пенсію ніж його дружина. [PERSON] завжди прислухався до дружини. Необхідність встановлення факту перебування на утриманні чоловіка до смерті останнього необхідно заявниці для призначенні пенсії в разі втрати годувальника, і саме у зв`язку з тим, що заявниця не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує такий факт, тому вона звернулася до суду в порядку окремого провадження разом із заявою про встановлення факту. Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Непрацездатними членами сім`ї вважаються батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», або є особами з інвалідністю. Статтею 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що при вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. Згідно зі статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. У статті 36\~Закону України\~від 09\~липня 2003\~року №\~1058-IV\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, визначено, які документи надаються до заяви про призначення пенсії в зв`язку з втратою годувальника такі документи. До заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Також надається, зокрема, документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. Тобто у будь-якому випадку переживший з подружжя, який виявив бажання отримувати пенсію у зв`язку з втратою годувальника зобов`язаний подати документи на підтвердження перебування його на утриманні померлого годувальника. У пункті 2.11 зазначеного Порядку закріплено, що у разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Чинне законодавство не містить обов`язкового позасудового порядку підтвердження вказаного юридичного факту. Відповідно до Закону України\~«Про Державний\~бюджет на\~2025\~рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01 січня 2025 року становив 2361 грн. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на встановлені обставини суд вважає, що заявницею доведені факти спільного проживання подружжя, знаходження [PERSON] на утриманні чоловіка, оскільки розмір щомісячних доходів чоловіка заявниці значно перевищував розмір її доходів. Отримання заявницею пенсії не є підставою для відмови у встановленні факту перебування її на утриманні чоловіка. Хоча заявниця і отримувала пенсію, але вона за розміром була не суттєво більша за прожитковий мінімум, встановлений законодавством, а тому допомога чоловіка була постійним і основним джерелом її засобів до існування. Аналогічні висновки викладені в правових висновках Верховного Суду, зокрема, у постановах: від 27 червня 2018 року у справі №210/2422/16-ц (провадження №61-12056в18), від 22 травня 2019 року у справі №520/6518/17 (провадження №61-29713св18), від 22 жовтня 2020 року у справі №210/343/19 (провадження №61-22247св19). До подібних висновків щодо визначення обставин, за якими особа потребує матеріальної допомоги, навіть при отриманні пенсії, дійшла Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц (провадження № 61-2386сво19). Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що допомога надавалась [PERSON] своїй дружині систематично, носила постійний характер та була її основним джерелом до належного існування, що свідчить про перебування заявниці на утриманні [PERSON] до дня його смерті, тому є правові підстави для задоволення вимог [PERSON] . На підставі викладеного і

Outcome: approved