Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 23 квітня 2020 року, зареєстрованого Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №523. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що уклала з відповідачем шлюб, проте сімейне життя з відповідачем не склалося та з часом погіршувалось, виникало все більше непорозумінь, розбіжностей у поглядах на сімейне життя та обов`язки, виникали конфлікти у веденні спільного господарства. Спостерігаючи тривалий час за поведінкою відповідача стало зрозумілим, що останній не налаштований та сімейне життя та уявлення про майбутнє в них кардинально різне, що в сукупності призвело до припинення сімейних відносин. З лютого 2023 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. Переконана, що сім`я розпалась остаточно, примирення між ними є неможливим, а збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Додатково пояснила, що будь-яка можливість збереження шлюбу відсутня. Зазначила, що після укладення шлюбу протягом двох років проживали з відповідачем в Україні, надалі виїхали до Республіки Чехія. У лютому 2023 року позивачка повернулась\~до України\~та з\~цього часу\~сторони проживають\~окремо.\~Спільних дітей\~у подружжя\~немає.\~Відповідач не\~бажав повертатись\~до України\~та завдяки\~їй отримав\~дозвіл на\~проживання в\~Республіці Чехія,\~оскільки її\~батько мешкає\~у цій\~країні приблизно\~40\~років.\~Зазначила,\~що вона\~була ініціатором\~збереження нормальних\~сімейних відносин,\~однак відповідачеві\~було важливішепроводити час зі своїми друзями. Востаннє бачилась із чоловіком у квітні 2024 року на території Республіки Польща, однак він прибув на зустріч у стані алкогольного сп`яніння, що викликало у неї побоювання за свою безпеку, враховуючи те, що на початку їх відносин мало місце фізичне насильство щодо неї, вчинене відповідачем у стані алкогольного сп`яніння. Окрім цього, протягом їх подружнього життя зі сторони відповідача вчинялось щодо неї психологічне насильство. Вважає, що незгода відповідача на розірвання шлюбу пов`язана з необхідністю отримання ним певних документів у Республіці Чехія, що підтверджується їх листуванням. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що відповідач має намір зберегти сім`ю, усвідомив свої помилки, бажає переконати позивачку повернутись та проживати однією сім`єю в Республіці Чехія, у зв`язку з цим, незважаючи на те, що у сторін немає дітей, просила суд надати строк для примирення. Також зазначила, що між сторонами періодично відбувається спілкування та востаннє вони зустрічались на території Республіки Польща. Просила суд у задоволенні позову відмовити. Заслухавши думку учасників розгляду, оглянувши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до положень\~\~ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно з ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 23 квітня 2020 року, зареєстрували такий у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 523. Спільних дітей у подружжя немає. Сторони з лютого 2023 року проживають окремо у різних державах, спільного господарства не ведуть. Примирення між сторонами з моменту звернення до суду з таким позовом, а саме з лютого 2025 року, не відбулось існування реальних спроб до примирення не встановлено. Судом відмовлено у задоволенні клопотання про надання сторонам строку для примирення, беручи до уваги серед іншого категоричні запереченні позивачки щодо надання строку для примирення. Надане позивачкою листування за 08.04.2025, на переконання суду, належить саме сторонам у справі, оскільки у такому йде мова серед іншого про розгляд цієї справи, відкладення розгляду такої та необхідність отримання відповідачем документів для продовження перебування за кордоном. Крім цього, відповідачем до клопотання від 08.04.2025 про відкладення розгляду справи долучено копію закордонного паспорта, що вказує на його виїзд до Республіки Чехія та додатково підтверджує пояснення позивачки. Враховуючи усе вищенаведене в сукупності, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, яка наполягає на задоволенні позову, у зв`язку з чим шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved