Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

У лютому 2025 року представник ПАТ «СК «ПЗУ Україна» - адвокат Сечко С.В. звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до\~\~ [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування\~ розмірі 17134,73 грн та суму сплаченого судового збору. В обґрунтування позову зазначено, що\~ 09.03.2023 року о 15-20 год. в м. Біла Церква, по вулиці Героїв Чорнобиля, 5/2, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Toyota» номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.04.2023 року у справі про адміністративне правопорушення № 357/2962/23 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 ч. 1 ст. 130 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Mercedes» державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР.209718700. Власник пошкодженого автомобіля «Toyota» номерний знак [NUMBER] , звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із повідомленням про ДТП від 26.05.2023 року та заявою про страхове відшкодування від 23.11.2022 року та заявою на виплату страхового відшкодування від 26.05.2023 року. Дана заява була розглянута, пошкодження «Toyota» номерний знак [NUMBER] визнане страховим випадком, у зв`язку з чим, на підставі: Акту огляду транспортного засобу, Рахунку №ЕС-Ев.ОО21672 від 23.03.2023 року, Страхового акту № 30320/1 від 25.07.2023 року, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 17134,73 грн. Оскільки відповідач керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, позивач має прав після виплати страхового відшкодування подати регресний позов. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2025 року головуючим суддею визначено суддю Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою судді від 05 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявна заява, в якій представник позивача адвокат Сечко С.М. просив розгляд справи проводити у відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно. З відповіді №1170930\~ від 05.03.2025\~ року з Єдиного державного демографічного реєстру\~ вбачається, що\~ [PERSON] , [INFO] , знятий з реєстрації 15.03.2002 року. Також, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дат відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідачеві судові виклики направлялися за останьою відомою адресою, однак на адресу суду поверталися поштові конверти, в яких працівниками пошти зазначалося, підстава повернення, як за закінченням терміну зберігання. Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлявся та є повідомленим у відповідності до вимог ст. 131 ЦПК України, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.04.2023 року у справі №357/2962/23, [PERSON] \~ визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього на підставі ч. 1 ст. 130 КупАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. З даної постанови вбачається, що 09.03.2023 о 15:20 год по вул. Героїв Чорнобиля, 5/2 в м. Біла Церква Київської області водій [PERSON] керуючи транспортним засобом Mercedes Vito д.н.з. [NUMBER] , в порушення вимог п.п. 10.9 Правил дорожнього руху, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого скоїв зіткнення з припаркованим транспортним засобом Toyota д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Окрім того, 09.03.2023 о 15:20 год по вул. Героїв Чорнобиля, 5/2 в м. Біла Церква Київської області водій [PERSON] керував транспортним засобом Mercedes Vito д.н.з. [NUMBER] у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, зі згоди водія на місці зупинки за допомогою приладу Alcotest 7510 ARLM-0045, проба позитивна стрілки догори та 2,85 проміле, з показами приладу водій погодився. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили 02.05.2023 року. Відповідно до ч.4 ст.82ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Також судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Mercedes» державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», що підтверджується\~ полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР.209718700. Власник пошкодженого автомобіля «Toyota» номерний знак [NUMBER] , звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із повідомленням про ДТП від 26.05.2023 року та заявою про страхове відшкодування від 23.11.2022 року та заявою на виплату страхового відшкодування від 26.05.2023 року. На підставі акту огляду транспортного засобу, рахунку №ЕС-Ев.ОО21672 від 23.03.2023 року, страхового акту № 30320/1 від 25.07.2023 року, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 17134,73, що підтверджується платіжної інструкцією\~ від 29.11.2022 року за №00098831. Вказані обставинами підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 979, 980 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та; пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). За правилом ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що з вини [PERSON] , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль Toyota д.н.з. [NUMBER] . Страховою компанією за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності забезпеченого ТЗ було виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу в розмірі 17134,73 грн. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п.п. «а» п. 1 ч. 1 ст.\~ 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду,\~ якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей (доказів), які б спростовували викладені в позовній заяві обставини матеріали справи не містять. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам наданим позивачем, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, тому з [PERSON] \~ на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в рахунок відшкодування збитків в порядку регресу підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 17134,73 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційна задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved