Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 04.12.2023 між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №00-10499357. Договір укладено у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Кредитодавець надав позичальнику кредит в розмірі 8350 грн. на умовах передбачених договором та стягнуто одноразову комісію в розмірі 5% від суми кредиту, що складає 417,5 грн., що утримується із суми кредиту. 22.01.2024 між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» укладено Договір Факторингу №22-01/2024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №00-10499357 від 04.12.2023, укладеним між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Макс Кредит». 16.08.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено Договір Факторингу №16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №00-10499357 від 04.12.2023, укладеним між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Ейс». Відповідно до Реєстру боржників до Договору Факторингу №16082024-МК/ЕЙС ТОВ «ФК «Ейс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-10499357. ТОВ «ФК «Ейс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 47 578,30 грн, з яких: 8 767,50 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 38 810,80 грн - сума заборгованості за відсотками. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Ейс» за кредитним договором №00-10499357 в розмірі 47 578,30 грн, яку позивач просив стягнути із відповідача та стягнути судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. У позовній заяві представник позивача просив розгляд справи провести за відсутності їхнього представника. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи за зареєстрованою адресою місця проживання, однак в судове засідання не з`явився. Клопотання про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направив. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому вказав, що вважає доводи наведені у позовній заяві необґрунтованими, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на таке. Зазначив, що позивачем не доведено обставин переходу до нього прав вимоги за договором №00-10499357 від 04.12.2023. Доказів перерахування ТОВ «Макс Кредит» суми фінансування на рахунок ТОВ «Качай Гроші» позивачем суду не надано. Також відповідач вважає, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували надання новими кредиторами фінансових послуг (надання грошових коштів за плату) попереднім кредиторам: спочатку ТОВ «Макс Кредит» - ТОВ «Качай Гроші», а згодом ТОВ «ФК «Ейс» - ТОВ «Макс Кредит». Крім того, позивачем до позовної заяви не додано доказів на підтвердження оплати суми фінансування за відступлені права вимоги на кожному етапі їх передачі - спочатку за договором факторингу, укладеним між первісним кредитором та ТОВ «Качай Гроші», за договором факторингу, укладеним між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс». Таким чином, на думку відповідача, позивачем не надано всіх належних доказів набуття ним права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №00-10499357 від 04.12.2023. Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якому зазначив, що право вимоги за кредитним договором №00-10499357 від 04.12.2023 перейшло до ТОВ «Макс Кредит» - 22.01.2024, відповідно до підписання Сторонами реєстру боржників. На підтвердження переходу права вимоги до ТОВ «Макс Кредит» разом з позовною заявою долучено Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024. Щодо переходу права вимоги за кредитним договором відповідно до договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 позивач вказав на те, що підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості. Разом з позовною заявою долучено Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024. Також представник позивача зазначив, що Реєстри можуть бути укладені в будь-який момент чинності Договорів Факторингу, а перехід права вимоги відбувається в день підписання кожного з Реєстрів. Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 04.12.2023 між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00-10499357, за умовами якого Товариство надає позичальнику [PERSON] кредит на суму 8 350 грн, строком на 240 днів (п.п. 1.2, 1.3 кредитного договору), із стандартною процентною ставкою, яка становить 2,80% згідно п.п.1.4.1. Договору. За надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю одноразову комісію у розмірі 5 % від суми кредиту , що складає 417,50 грн. (п. 1.5 договору). У Графіку платежів за кредитним договором №00-10499357 від 04.12.2023 визначено дату видачі та дату платежу кредиту, згідно якого позичальник зобов`язаний сплатити платіж на погашення кредиту до 31.07.2024, що складається з погашення суми кредиту та процентів за користування кредитом. Згідно з пунктом 2.8. кредитного договору №00-10499357 від 04.12.2023 Товариство надало позичальнику кредит, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача кредитних коштів в сумі 8 350 грн. Дана обставина не заперечується відповідачем. З відповіді АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-250401/67888-БТ від 09.04.2025 на запит суду та виписки з особового рахунку відповідача видно, що на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , емітовано картку № [NUMBER] , на яку 04.12.2023 здійснено переказ коштів на суму 8 350 грн, а також з відповіді банку вбачається, що номер телефону [NUMBER] є фінансовим номером телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою та який знаходиться в анкетних даних [PERSON] . Проте, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі не виконав, не сплачував кошти на погашення тіла кредиту і відсотки за користування кредитом згідно кредитного договору. В зв`язку з цим, станом на 16.08.2024 (дата відступлення права вимоги за Договором Факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024) у [PERSON] виникла заборгованість перед Товариством за кредитним договором №00-10499357 від 04.12.2023. 22.01.2024 між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» укладено Договір факторингу №22-01/2024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №00-10499357 від 04.12.2023, укладеним між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Макс Кредит». 16.08.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено Договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №00-10499357 від 04.12.2023, укладеним між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Ейс». Згідно умов Договору Факторингу права вимоги, які ТОВ «Макс Кредит» відступає ТОВ «ФК «Ейс» за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед «Макс Кредит» та визначені в Реєстрі Боржників. Підписаний Сторонами Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до ДоговоруФакторингу, ТОВ «ФК «Ейс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-10499357 в сумі 47 578,30 грн, з яких: 8 767,50 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 38 810,80 грн - сума заборгованості за відсотками; Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» (далі Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Як видно з матеріалів справи договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Зі змісту договору встановлено, що позичальник при його оформленні зазначив свої персональні дані, зокрема ідентифікаційний номер платника податків, паспортні дані, місце проживання, електронну адресу. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі [PERSON] для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно положень ч. 1, 2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (що відповідає належному виконанню відповідно до ст. 516 ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Встановлено, що ТОВ «ФК «Ейс» має право вимоги до [PERSON] на підставі укладених Договорів Факторингу №22-01/2024 та №16082024-МК/ЕЙС. Розрахунки заборгованості та виписка з особового рахунку за кредитним договором надані суду позивачем, є належними та допустимими доказами стосовно розміру заборгованості за кредитним договором №00-10499357 від 04.12.2023. Відповідачем такий розмір не оспорюється. Стосовно тверджень відповідача, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами перехід до нього права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли на підставі кредитного договору, укладеного між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] , а також щодо не надання доказів, які б підтверджували оплату новими кредиторами відступлення права вимоги попереднім кредиторам суд зазначає таке. 22.01.2024 між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» укладено Договір Факторингу №22-01/2024, відповідно до умов якого факторові переходять права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах боржників. Відповідно, право грошової вимоги за кредитним договором №00-10499357 від 04.12.2023, укладеним між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Макс Кредит». Право вимоги за кредитним договором №00-10499357 від 04.12.2023 перейшло до ТОВ «Макс Кредит» відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №22-01/2024. Підписанням Реєстру боржників Сторони засвідчили передачу права вимоги ТОВ «Макс Кредит» до боржників в повному обсязі за відповідним Реєстром. Даний факт, зокрема підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором Факторингу №22-01/2024. Відповідно до пункту 11.1 Договорів Факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024 та №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 Договір вступає в силу у дату його підписання уповноваженими представниками і скріплення печатками Сторін. Згідно пункту 2.5 Договору Факторингу відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за укладеними кредитними договорами, та їх перехід від Клієнта до Фактора відбувається у дату відступлення права вимоги. Тобто, факт передачі фактору клієнтом права вимоги до боржників зазначених у відповідному Реєстрі не залежить від оплати наданих факторингових послуг. 16.08.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено Договір Факторингу №16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №00-10499357 від 04.12.2023, укладеним між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Ейс». Право вимоги за кредитним договором №00-10499357 від 04.12.2023 перейшло до ТОВ «ФК «Ейс» відповідно до Витягу з Реєстру боржників, підписаного Сторонами. Також підписаний Сторонами Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «ФК «Ейс» права вимоги до боржників за відповідним Реєстром. Договір Факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024, укладений між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс», містить положення аналогічного змісту, що й Договір Факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024, що укладений між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит», в частині порядку набуття фактором права вимоги, що належали клієнту. Відтак, встановлено, що проведення оплати за договорами факторингу не має вирішального значення для справи, оскільки за умовами таких договорів перехід права вимоги відбувається в момент підписання сторонами акту приймання-передачі відповідного Реєстру боржників і не пов`язаний з оплатою за договорами. Таким чином, викладені у відзиві заперечення відповідача є безпідставними та такими, що спростовані дослідженими судом доказами. Тому, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про наявність у позивача права вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №00-10499357 в розмірі 47 578,30 грн, з яких: 8 767,50 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 38 810,80 грн - сума заборгованості за відсотками. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «ФК «Ейс» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Таким чином, позовні вимоги ТОВ «ФК «Ейс» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом в сумі 47 578,30 грн підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн та понесено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн, розмір яких підтверджується договором про надання правничої допомоги №2211/Е, актом прийому-передачі наданих послуг, протоколом погодження вартості послуг до Договору. Тому дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved