Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Заявник \~ [PERSON] звернувся\~до Заводського районного суду міста Кам`янського з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просив встановити факт належності йому договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] серії ААВ № 353339 від 17 грудня 1996 року, укладеного між [PERSON] , яка діяла за себе та неповнолітню дитину [PERSON] , 1992 року народження, та заявником [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Огнєвою Н.О. і зареєстровано в реєстрі за № 1477. В обґрунтування заяви вказує, що 17 грудня 1996 року між заявником [PERSON] та [PERSON] , яка діяла за себе та за неповнолітню дитину [PERSON] , 1992 року народження був укладений договір купівлі-продажу квартири серія ААВ № 35339, розташованої за адресою: [ADDRESS] , який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дербіною Регіною Євгеніївною. Право власності на зазначену вище квартиру в обласному комунальному підприємстві «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації «було зареєстровано на заявника 18.02.1997 року в реєстру книги № 118 за реєстровим № 210111. В зазначеній вище квартирі заявник відразу після набуття права власності зареєструвався та постійно проживав. Дана квартира є єдиним його житлом. При укладенні зазначеного вище договору купівлі-продажу всі умови договору продажу сторонами були виконані в повному обсязі, однак при оформленні договору нотаріусом було невірно зазначено написання його прізвище і замість « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ».Однак на той момент він не придав цьому значенню, оскільки думав, що вони є тотожніми. Відповідно до паспорту, його прізвище зазначено « [PERSON] », однак чому нотаріус зазначив в договорі купівлі-продажу його прізвище як « [PERSON] » йому не відомо. Зараз він вирішив розпорядитися своїм майном та звернувся до нотаріуса для уточнення інформації з приводу того, які йому потрібні документи, однак нотаріус роз`яснила, що у правовстановлюючому документі міститься невідповідність його прізвища паспортним даним, і це є перешкодою для вирішення витання щодо відчуження нерухомого майна. Він звернувся до приватного нотаріуса Огневої Н.О., якою було посвідчено договір купівлі-продажу з метою внесення в нього виправлень, однак нотаріус в усній формі роз`яснила, що оскільки договір купівлі-продажу укладений майже тридцять років тому, вся документація вже передана до архіву, і виправити помилку на теперішній час неможливо. У зв`язку з неможливості в інший спосіб захистити свої права та встановити приналежність йому правовстановлюючого документу, він змушений звернутися до суду для встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2025 року цивільну справу № 208/5106/25 було розподілено судді Гречаній В.Г. Ухвалою суду від 28.04.2025 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду. \~ \~ \~ \~28.05.2025 заявником [PERSON] до суду подано заяву про розгляд заяви за його відсутності. Заяву підтримує та просить її задовольнити. \~ \~ \~ \~Заінтересована особа приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Огнєва Н.О. до суду не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з вимогами глави\~6\~розділ\~IV ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч.1ст.\~293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно зп.6ч.1ст.315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пункт 1 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995\~№ 5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» вказує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що 17 грудня 1996 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дербіною Регіоною Євгенівною посвідчено договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , який зареєстровано в реєстрі за № 1477. В даному договорі покупцем вказано\~ [PERSON] . З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Заводським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області вбачається, що він виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З копії картки фізичної\~особи платника податків вбачається, що ідентифікаційний номер\~ [NUMBER] видано на ім`я [PERSON] . \~ \~ \~ \~З доданого до позову договору купівлі-продажу квартири серія ААВ № 353339, вбачається, що він був укладений між [PERSON] , яка діяла за себе та неповнолітню дитину [PERSON] , 1992 року народження та [PERSON] . Метою встановлення факту належності договору купівлі\~продажу квартири\~\~за адресою: [ADDRESS] є необхідність заявника у подальшому розпорядженні своїм майном. Як зазначає заявник, в договорі купівлі-продажу квартири його прізвище вказано « [PERSON] », в той час як в паспорті зазначено « [PERSON] ». При зверненні до приватного нотаріуса Огнєвої Н.О., яким був посвідчений даний договір, остання повідомила, що виправити помилку не представляється можливим, оскільки справи здані до архіву. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1ст.256\~ЦПК України\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Однак, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не надано суду жодного письмового підтвердження того, що він дійсно звертався до приватного нотаріуса\~Дербини Р.Є., саме, якою був посвідчений договір купівлі-продажу квартири серія ААВ № 353339 з приводу питання можливого виправлення допущених нею в даному договорі помилок та отримав відмову у проведенні таких дій. Також, зі змісту заяви вбачається, що він в усній формі звертався до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Огнєвої Н.О. з питання виправлення помилки у договорі купівлі-продажу серія ААВ № 353339, яка не здійснювала його посвідчення. Від неї в усній формі отримав роз`яснення, що виправлення не можливо здійснити, так як справи тих років здані вже до архіву. Однак, як вбачається із наданої копії договору купівлі-продажу квартири серія ААВ № 353339 він був посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дербиною Р.Є., до якої заявник не звертався з даним питанням із заявою про можливість виправлення допущених нею при засвідченні договору помилок. Окрім того, заявник просить встановити факт належності йому договору купівлі-продажу квартири серія ААВ № 35339, розташованої за адресою: [ADDRESS] , який було укладено між [PERSON] , яка діяла за себе та неповнолітню дитину [PERSON] , 1992 року народження та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Огнєвою Н.О., посвідчено приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Огнєвою Н.О., однак зазначений договір був посвідчений приватний нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу - Дербіною Р.Є. Жодних підтверджуючих документів з приводу того, що приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дербина Р.Є., яка згідно наданої копії зазначеного вище договору, здійснила його посвідчення, на момент звернення до суду є не діючим нотаріусом суду також не надано. Окрім того, в договору купівлі-продажу не заначено ані дату народження заявника, ані його РНОКПП, що в свою чергу також позбавляє суд можливості однозначно встановити, що стороною договору купівлі-продажу квартири серія ААВ № 353339 від 17.12.1996 року є саме він, а не інша особа, оскільки в даному договорі не співпадає з даними паспорту заявника не лише прізвище, а й по батькові. В паспорті зазначено прізвище « [PERSON] » по батькові « [PERSON] », а в договорі купівлі-продажу прізвище « [PERSON] » по батькові « [PERSON] ». Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що встановити факт належності правовстановлюючих документів в даному випадку не можливо, а тому у заява не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed