Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] з [PERSON] , який помер [INFO] , більше п`яти років однією сім`єю, починаючи з 15.06.2012 року по день смерті [INFO] . В обґрунтуванні заяви вказала, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням голови Радомишльської РДА Житомирської області №276 від 15.06.2012 року [PERSON] була призначена опікуном своїх малолітніх на той час онуків [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які мали статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Весь час онуки проживали разом з заявницею до повноліття знаходилися на її утриманні. 15 липня 2020 року онук був призваний на строкову військову службу до ЗСУ , а 06 жовтня 2020 року отримав військовий квиток та 08.10.2020 року був направлений у ВЧ [NUMBER] . На весні 2022 року він продовжив контракт і залишився на військовій службі в ЗСУ, 30 грудня 2023 року отримав посвідчення УБД. [INFO] [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини в с. Казанка, Баштанського району, Миколаївської області, внаслідок отриманого осколкового поранення грудної клітини не сумісне з життям. В зв`язку з тим, що заявниця має право на оформлення пенсії по втраті годувальника, оскільки з часу свого повноліття онук допомагав та утримував бабусю, оскільки ні дружини, ні дітей в нього не було. Для оформлення цієї пенсії заявниця звернулася до відділу управління ПФУ в Житомирській області де їй було відмовлено в оформлені даного виду пенсії та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менше як п`ять років. Встановлення даного факту обумовлено необхідністю оформлення пенсії по втраті годувальника. За таких обставин заявник звернулася із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем. Ухвалою суду від 01.04.2025 року відкрито окреме провадження у справі. Заявник в судове засідання з`явилася, подала заяву в якій просить суд провести розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву в якій просить проводити розгляд без його участі, заперечує проти заявлених вимог. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає\~задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке\~видане Радомишльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 07 жовтня 2024 року. Факт смерті також підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть, № 104, виданим Миколаївським обласним бюро судово-медичної експертизи Миколаївської обласної ради Баштанського міжрайонного відділення філії №1, відповідно до якого [PERSON] , помер [INFO] . У документі зазначено причину смерті та встановлено дату настання смерті. В матеріалах справи наявне розпорядження голови Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області №276 від 15 червня 2012 року, відповідно до якого [PERSON] призначено опікуном над малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та влаштовано їх на виховання і спільне проживання з опікуном. Відповідно до розпорядження голови Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області №230 від 14 травня 2013 року «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] », [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування у зв`язку з тим, що його батько [PERSON] був позбавлений батьківських прав, а мати [PERSON] померла. Відповідно до рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2012 року у справі № 2-620-242-12, [PERSON] було позбавлено батьківських прав стосовно його неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також цим же рішенням суду було ухвалено стягнути з [PERSON] на користь інтернатного закладу або особам які будуть утримувати дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % від суми прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дати подачі до суду позовної заяви, тобто з 09 лютого 2012 року до досягнення повноліття дочки а потім в розмірі частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% від суми прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення повноліття сина, перераховуючи кошти на особовий рахунок дитини. Заявником надано копію пенсійного посвідчення, виданого Радомишльським соцзабезом за №127303 з якого вбачається, що [PERSON] , 1946 року народження, призначено пенсію по віку з 01.09.1999 довічно. В підтвердження участі у бойових діях [PERSON] заявником надано копію посвідчення учасника бойових дій, виданого Управлінням персоналу штабу Командування ВМС ЗС України, серії [NUMBER] , з якого вбачається, що [PERSON] , набув статусу учасника бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». На підтвердження належності до військового обліку [PERSON] заявником надано копію посвідчення про приписку до призовної дільниці, виданого Військовим комісаріатом [INFO] , №49/20, відповідно до якого [PERSON] , 2001 року народження приписаний до призовної дільниці за місцем проживання, що свідчить про його перебування на військовому обліку. Згідно з військовим квитком серії [NUMBER] , виданим 06.10.2020 року [INFO] , [PERSON] , [INFO] , перебуває на військовому обліку, має військові звання: солдат з 08.10.2020 року та матрос з 11.11.2020 року. Згідно з довідкою про доходи №3492 4140 2691 2499 від 24.03.2025 року, виданою Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, пенсіонерка [PERSON] перебуває на обліку в Коростишівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за віком. За період з 01.04.2024 по 31.03.2025 їй нарахована пенсія в загальному розмірі 61 599,28 грн. Інших офіційних джерел доходу, окрім пенсії, не зазначено. Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, станом на 24.03.2025 року, встановлено, що [PERSON] за період з січня 2020 року по грудень 2024 року отримувала дохід від Управління праці та соціального захисту населення Радомишльської районної державної адміністрації, а також від Відділу охорони здоров`я та соціального захисту населення. Згідно з актом обстеження соціального стану від 24 березня 2025 року, складеним депутатом міської ради Туровець Л.І. у присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із загиблим онуком [PERSON] , який мешкав за цією адресою з 15 червня 2012 року до дня своєї смерті [INFO] . Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України. Згідно\~ч. 2 ст.315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Пунктом 23 вказаної постанови Пленуму передбачено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 передбачено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Суд враховує, що встановлення вищевказаного факту має для заявниці юридичне значення і потрібне для реалізації соціально-економічних прав, а також для отримання інших, передбачених законодавством України, гарантій, що пов`язані з відповідним статусом і вирішення ряду питань побутового характеру, зокрема: пенсійні виплати, пільги, субсидії, допомогу від держави тощо, як члена сім`ї загиблого захисника, суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] із [PERSON] , який помер [INFO] . Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до п.27\~Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»\~під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved