Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно, а саме на житловий будинок та господарські будівлі, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 1989 року позивачі, які являються подружжям (одружилися в серпні 1988 року), володіють будинком за адресою [ADDRESS] (постійно проживають в ньому та зареєстровані як такі, що постійно проживають). Зазначена обставина підтверджується відміткою про реєстрацією місця проживання в паспортах позивачів, довідкою Новгород-Сіверської міської ради. Позивачі придбали зазначений будинок, який належав до суспільної групи колгоспний двір, влітку 1989 року. Придбання підтверджується Свідоцтвом про право особистої власності на будинок від 19.01.1990 року, в якому спочатку зазначається власником [PERSON] , потім власник виправлений на [PERSON] (з позначкою «виправленому вірити», завіреною печаткою сільської ради), та Довідкою-характеристикою від 23.07.1990 року, згідно в яких міститься аналогічне виправлення щодо власника будинку. Позивачі зверталися до державного реєстратора стосовно можливості реєстрації права власності на підставі виправленого правовстановлюючого документу, проте їм було роз`яснено, що в правовстановлюючих документах подібні виправлення не допускаються та рекомендовано звернулися до суду. Ухвалою суду від 15 лютого 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 12 березня 2025 року закрите підготовче засідання. Справа призначена до розгляду по суті. 02.04.2025 року через канцелярію суду від представника позивача [PERSON] адвоката Костюченка В.К. надійшла заява про відмову від позову [PERSON] . Ухвалою суду від 03 квітня 2025 року судом прийнята відмова позивача [PERSON] від позову та в цій частині закрито провадження у справі. 03.04.2025 через канцелярію суду від представника позивача [PERSON] адвоката Костюченка В.К. надійшло клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження. Ухвалою суду від 03 квітня 2025 року судом задоволено клопотання представника позивача. Повернуто до підготовчого провадження у справі № 739/283/25. 18.04.2025 року через канцелярію суду від представника позивача [PERSON] адвоката Костюченка В.К. надійшла заява про зміну предмету позову. Ухвалою суду від 18 квітня 2025 року заява позивача [PERSON] , яка подана його представником адвокатом Костюченком В.К. прийнята до провадження. Ухвалою суду від 18 квітня 2025 року закрите підготовче засідання. Справа призначена до розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. У судове засідання представник Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника, та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. З матеріалів справи встановлено, [PERSON] \~безперервно та відкрито володіє нерухомим майном - а саме: будинком з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , більше 10 років, де проживає зі своєю дружиною, що підтверджується, довідкою в.о. старости сіл: Грем`яч, Богданове, Гай, Діброва, Колос, Новоселівка, Мурав`ї Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області від 07.02.2025 року № 21-15/46. Також договором про користування електрично енергією № 9628 від 18.09.2001 року, проектом на газопостачання будинку. Відповідно до свідоцтва про прво приватної власності власником будинку по [ADDRESS] значиться [PERSON] . Статтями 16, 328\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.\~344\~ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344\~ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови) Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК про те, що правила статті 344\~ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344\~ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови) Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови) Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першоїстатті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови) Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно користуватися будинком та господарськими будівлями по [ADDRESS] , суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на нього за набувальною давністю.

Outcome: approved