Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Заявник [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Кучер Г.М., звернулася до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою. Заява мотивована тим, що чин 21.06.2024 син заявника - [PERSON] був мобілізований [INFO] , та направлений для проходження військової служби до військової частини [NUMBER] . Проходив службу на посаді стрільця-снайпера 3 штурмового відділення 1 штурмового взводу 3 штурмової роти військової частини [NUMBER] , шпк «солдат». Приблизно 30.08.2024 заявник втратила зв`язок із сином, він перестав реагувати на телефонні виклики та повідомлення. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 03.09.2024 № 269, [PERSON] вважається таким, що зник безвісти за особливих обставин та вибув зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації з метою виконання службових (бойових) завдань. 14.09.2024 [INFO] сповістив заявника про те, що її син [PERSON] , [INFO] , зник безвісті під час виконання бойового завдання поблизу н.п. Водяне Волноваського району Донецької області. За ознаками вчиненого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом безвісного зникнення військовослужбовця [PERSON] , [INFO] , порушено кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР №12024020230000479 від 17.09.2024. За фактом встановлення причин та з`ясування обставин зникнення безвісти (загибелі) під час виконання бойового завдання стрільця - снайпера [PERSON] відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) від 04.09.2024 № 542, та на підставі рапорту оперативного чергового ОКП військової частини [NUMBER] від 03.09.2024 №11072 [PERSON] командиром військової частини [NUMBER] лейтенантом [PERSON] проведено службове розслідування. З Акту службового розслідування вбачається, що солдат [PERSON] , виконував бойове завдання та був залучений до виконання бойових дій з 27.08.2024 поблизу населеного пункту Вербове Запорізької області. Орієнтовно о 01 годині 10 хвилин 01.09.2024 групу військовослужбовців доправили бронетранспортером до точки висадки, звідки вони мали здійснити піший марш до позиції відділення, щоб зайняти оборону. Солдат [PERSON] замикав колону, контролюючи тил та зебезпечуючи безпеку групи. Протягом більшої частини маршруту обстановка залишалася спокійною. Видимість була обмеженою через темний час доби. Приблизно на 200-300 метрів до визначеного рубежу військовослужбовці зафіксували звук двигунів невідомого безпілотного літального апарату, що свідчило про швидке зниження висоти. За кілька секунд прогримів потужний вибух. Унаслідок детонації боєприпасу солдат [PERSON] отримав смертельні поранення - вибухова хвиля та осколки завдали військовослужбовцю критичних ушкоджень несумісних із життям. Майже одразу після вибуху противник відкрив по військовослужбовцям прицільний вогонь зі стрілецької зброї. Кулі та осколки вдаряли в землю, змушуючи діяти негайно, ними було прийнято рішення не вступати у відкритий бій, а відступити на запасну позицію, де можна було б перегрупуватися та організувати оборону. Щільний обстріл противника унеможливлював евакуацію тіла солдата [PERSON] , будь-яка спроба наблизитися до місця загибелі наражала б на смертельну небезпеку інших членів групи. Евакуювати тіло солдата не було можливості через щільний вогонь противника та територія, де знаходиться тіло перебувала під постійним інтенсивним вогневим впливом противника. Немає жодної безпечної можливості для евакуації тіла загиблого військовослужбовця, так як територія вже є непідконтрольною. Отримавши результати службового розслідування, вона звернулася до Козятинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для отримання свідоцтва про смерть сина, але їй було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті не надано документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Метою встановлення факту, що має юридичне значення, є державна реєстрація смерті [PERSON] , [INFO] , який породжує правові наслідки для заявника, а саме отримання виплат, передбачених законодавством після загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, тобто від встановлення цього факту залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. У судовому засіданні заявник та її представник - адвокат Кучер Г.М. заяву підтримали, аргументуючи мотивами, викладеними у ній, та просили її задовольнити. У судове засідання представник заінтересованої особи [INFO] не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглядати зазначену справу за його відсутності за наявними в матеріалах справи документами. У судове засідання представник заінтересованої особи Козятинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області не з`явився, письмового пояснення на заяву про оголошення фізичної особи померлою не подав. Суд, заслухавши пояснення заявника та її представника, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що заявлені вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.02.2005 батьками [PERSON] , [INFO] , записано [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 27.08.2024 № 262, солдата [PERSON] стрільця - снайпера 3 штурмового відділення 1 штурмового взводу 3 штурмової роти військової частини [NUMBER] з 27.08.2024 вважати прибувшим в район виконання бойових (спеціальних) дій щодо здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Відповідно до копії витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 03.09.2024 № 269, [PERSON] вважається таким, що припинив участь у здійсненні заходів із забезпечення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації з 01.09.2024 у зв`язку із зникненням безвісти, з 02.09.2024 призупинити усі види забезпечення. Наказом командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) від 04.09.2024 № 542, призначено службове розслідування для з`ясування причин і умов зникнення безвісти солдата [PERSON] . Згідно з копією акту службового розслідування від 05.09.2024 щодо з`ясування причин і умов зникнення безвісти солдата [PERSON] службове розслідування вважати завершеним, а факт зникнення безвісти за особливих обставин встановленим. Стрільця - снайпера 3 штурмового відділення 1 штурмового взводу 3 штурмової роти військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] вважати зниклим безвісти з 01.09.2024 за особливих обставин (під час збройного конфлікту) в районі населеного пункту Вербове Запорізької області, під час захисту Батьківщини. Також згідно з копією наказу командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльност) від 06.09.2024 № 391 «Про результати службового розслідування», стрільця - снайпера 3 штурмового відділення 1 штурмового взводу 3 штурмової роти військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] вважати зниклим безвісти з 01.09.2024 за особливих обставин (під час збройного конфлікту) в районі населеного пункту Вербове Запорізької області, під час захисту Батьківщини. 14.09.2024 начальник [INFO] сповістив [PERSON] про зникнення безвісти її сина солдата [PERSON] , [INFO] , [INFO] під час виконання бойового завдання. Отже, з 01.09.2024 заявник [PERSON] як мати не може отримати свідоцтво про смерть сина [PERSON] , [INFO] , у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки відсутня довідка про його смерть. Метою встановлення факту, що має юридичне значення, є державна реєстрація смерті [PERSON] , [INFO] , який породжує правові наслідки для заявника, а саме отримання виплат, передбачених законодавством після загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, тобто від встановлення цього факту залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Враховуючи надані заявниками докази, які дають вагомі підстави припускати про смерть [PERSON] , [INFO] , відтак доцільно оголосити останнього померлим до спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частина 3 ст. 46 ЦК України). Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення у цих справах громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісти за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Отже, суд дійшов висновку про те, що існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, вважати, що [PERSON] , [INFO] , як військовослужбовець загинув під час виконання військового обов`язку із захисту держави України у російсько-українській війні з вірогідною датою смерті [INFO] . За змістом ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. З тлумачення частини першої та другої статті 46 ЦК України можна дійти висновку про те, що цивільним законодавством передбачалося декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (постанова Верховного Суду від 11.04.2019 року у справі №490/342/17). В цій справі суд проводить професійно-юридичне тлумачення правової норми за ч. 2 ст. 46 ЦК України. Шестимісячний строк, передбачений ч.2 ст.46 ЦК України, належить рахувати з моменту настання події (постанова Верховного Суду від 11.04.2019 р. у справі №490/342/17), а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави. Тобто, оголошення особи померлою можливе і після спливу шести місяців з дня закінчення воєнних дій (синонім бойових дій), а не воєнного стану. Воєнна дія згідно з наказом командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльност) від 06.09.2024 № 391 «Про результати службового розслідування» мала місце та закінчилася 01.09.2024. Під час цього бойового завдання або воєнної дії 01.09.2024 стрілець - снайпер 3 штурмового відділення 1 штурмового взводу 3 штурмової роти військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] був смертельно поранений внаслідок ураження баржуючим боєприпасом безпілотного літального апарата типу (FPV), за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України. Заявник звернулась до суду із заявою 11.04.2025 після спливу шестимісячного строку, передбаченого ч. 2 ст. 46 ЦК України. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України, а саме ст.ст.305-308 ЦПК України, також відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Докази, які долучені до заяви про оголошення фізичної особи померлою та які не містять жодних суперечностей щодо обставин загибелі військовослужбовця [PERSON] , дають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть під час виконання бойового завдання [INFO] в районі населеного пункту Вербове Запорізької області. З моменту події 01.09.2024 до моменту звернення до суду з цією заявою минуло більше шести місяців. Факти збройної (військової) агресії російської федерації відносно України, окупації частини території України, зокрема з 24.02.2022 року, є загальновідомими, а тому не підлягають доказуванню згідно з положеннями ч.3 ст.82 ЦПК України. Правовий режим воєнного стану триває по теперішній час. Заявник має особисту, в тому числі цивільно-правову заінтересованість, у зміні правового статусу її сина [PERSON] , якого просить оголосити померлим. Оголошення її сина померлим заявнику необхідне для отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затверджених Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 45. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих майнових та немайнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, тобто має індивідуальний характер. Заявник просить оголосити померлим [PERSON] за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, що відповідає висновку, викладеному в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 в справі №490/6057/19-ц, в якому йдеться мова про те, встановлення факту загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення обставин, при яких загинув військовослужбовець при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 26.02.2024 у справі № 686/9938/23 зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про задоволення заяви про оголошення військовослужбовця померлим, Верховний Суд виходив із того, що існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення особи загиблою під час виконання військового обов`язку по захисту держави України у російсько-українській війні від дня вірогідної смерті. Крім того, Верховний Суд зазначив, що з урахуванням конкретних обставин справи оголошення особи померлою можливе і після спливу шести місяців з дня настання відповідної події. У цій справі апеляційний суд відхилив доводи апеляційної скарги про порушення судом вимог частини другої статті 46 ЦК України, вказавши, що шестимісячний строк, передбачений цією нормою, слід обраховувати з моменту настання події, а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави. Відтак йдеться про право суду оголосити особу померлою після спливу шести місяців з дати відповідної події, яка загрожувала смертю. Постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 154/2135/17 суд виснував, що у випадку, якщо особа, яка несла військову службу, пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, зокрема внаслідок вогневого впливу незаконних збройних формувань під час проведення антитерористичної операції (операції об`єднаних сил), такі обставини можуть виступати підставою для оголошення судом особи померлою на підставі частини другої статті 46 ЦК України, а не визнання фізичної особи безвісно відсутньою (про яку немає відомостей про місце її перебування в місці її постійного проживання) на підставі частини першої статті 43 ЦК України. Відповідно до ч. 4 ст. 46 ЦК України порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Положеннями п. 3 ч. 2 та ч. 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У постановах від 26.04.2023 у справі № 337/3725/22, від 29.03.2023 у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. При цьому Верховний Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України). Таким чином, єдиною підставою для державної реєстрації смерті у цьому випадку є рішення суду про оголошення особи померлою. На підставі викладеного та

Outcome: approved