Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист прав споживачів, в обґрунтування якого вказував, що 09.09.2021 між [PERSON] та ТОВ «УЛФ-Фінанс» укладено договір фінансового лізингу №11298/09/21-Г, за умовами якого лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування замовлене лізингоодержувачем майно, яке перебувало в експлуатації (об`єкт лізингу), найменування, марка, модель, рік випуску, ціна постачальника, строк лізингу, лізингові платежі та інші суттєві умови користування якого зазначаються у договорі, а лізингоодержувач зобов`язується прийняти об`єкт лізингу та сплачувати лізингові та інші платежі відповідно до умов договору, а в кінці строку дії договору має право придбати об`єкт лізингу у власність за викупною вартістю визначеною у договорі. Строк лізингу складає 60 місяців, загальна сума лізингових платежів 516398,64 грн. Одночасно з укладенням договору фінансового лізингу між ТОВ «УЛФ-Фінанс» та [PERSON] укладено договір поруки від 09.09.2021, за яким поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором за зобов`язаннями [PERSON] за договором фінансового лізингу. На виконання умов договору [PERSON] здійснювала періодичні платежі за договором. Як зазначає позивач, 28.07.2023 на його електронну адресу надійшов лист про зміну платіжних реквізитів для здійснення лізингових платежів, не побачивши який позивач через поручителя здійснив два платежі за старими реквізитами, а саме 20.09.2023 - 7000 грн, 29.09.2023 - 6000 грн, проте вони зараховані не були. Позивач звертався до відповідача з метою з`ясування вказаної проблеми у зарахуванні коштів, і у приватних повідомленнях менеджер відповідача повідомила позивача про зміну платіжних реквізитів. Оскільки, намагаючись здійснити оплату, платежі в черговий раз повернулися без зарахування, позивач неодноразово звертався до відповідача з метою здійснення оплати лізингових платежів, проте внаслідок повідомлення менеджером відповідача помилкових реквізитів зарахування коштів так і не відбулося. Водночас, на електронну адресу позивача надійшов лист від 17.10.2023 про розірвання договору фінансового лізингу у зв`язку із простроченням сплати платежу більше ніж на 60 днів з дня настання строку платежу встановленого графіком, при цьому менеджери відповідача продовжували повідомляти про подальшу необхідність сплати коштів для продовження дії договору, у зв`язку з чим позивачем було здійснено два платежі на правильні реквізити, а саме 31.10.2023 - 8000 грн, 01.11.2023 - 17000 грн. Як повідомили в подальшому працівники відповідача, кошти за останніми двома платежами були зараховані, проте договір фінансового лізингу вже розірвано з 26.10.2023. Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, оскільки заборгованість з оплати лізингових платежів утворилась внаслідок недбалості працівників відповідача, зазначив, що позивача не було повідомлено з якого моменту наявні прострочення по платежам, лізингоодержувач вчиняв усі необхідні дії направлені на здійснення платежів. На підставі викладеного позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо одностороннього розірвання договору фінансового лізингу №11298/09/21-Г від 09.09.2021, та поновити дію договору фінансового лізингу. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 01.05.2024 у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 10.01.2025, підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи містяться заяви представника позивача про розгляд справи за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. У минулих судових засіданнях представник позивача пояснював, що умови договору фінансового лізингу виконувались, проте внаслідок зміни реквізитів виникло прострочення платежів, у зв`язку з чим відповідачем було розірвано договір, але на думку представника позивача підстав для цього не було, і жодних листів на адресу позивача щодо будь-яких попереджень не надходило. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, звернувся до суду із зустрічними позовними вимогами, уточненими в ході розгляду справи, просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «УЛФ-Фінанс» заборгованість у розмірі 225525,67 грн, посилаючись на те, що відповідачі не виконували умов договору фінансового лізингу, прострочили щомісячні лізингові платежі, внаслідок чого вказаний договір було розірвано, проте заборгованість за договором не погашена, а вилучення об`єкта лізингу за умовами договору не звільняє відповідачів від сплати всіх нарахованих платежів за договором. Проти задоволення первісних позовних вимог заперечував. В минулих судових засіданнях представник відповідача зазначав, що підставою для розірвання договору фінансового лізингу стало прострочення платежів з боку позивача, при цьому кілька платежів були сплачені вже після розірвання договору, натомість відповідачем на адресу лізингоодержувача направлялися і нові реквізити, і попередження про розірвання договору, і досудова вимога. Зауважував, що жодних заяв з приводу врегулювання спору від позивача не надходило. Сторона позивача звернулася з відзивом на зустрічний позов, в якому заперечувала проти його задоволення, посилаючись на те, що не дивлячись на погашення відповідачами за зустрічним позовом заборгованості у повному обсязі, позивачем за зустрічним позовом все одно нараховано штраф 10%, пеню, 3% річних, інфляційні нарахування та неустойку. Вказувала, що прострочення сплати щомісячних лізингових платежів відбулося з вини працівників ТОВ «УЛФ-Фінанс», що потягло за собою покладення на лізингоодержувача надмірного тягаря сплати грошових коштів та втрату предмету лізингу. У відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву представник відповідача зазначив, що окрім першого лізингового платежу лізингоодержувачем жодного разу не були вчасно сплачені щомісячні платежі, внаслідок чого йому направлялася досудова вимога, а в подальшому вимога щодо повернення предмета лізингу, які виконані не були, у зв`язку з чим 12.03.2024 у м. Берлін (Федеративна республіка Німеччина) предмет лізингу було вилучено у позивача, що потягло за собою нарахування штрафних санкцій. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, 09.09.2021 між [PERSON] та ТОВ «УЛФ-Фінанс» укладено договір фінансового лізингу №11298/09/21-Г, за умовами якого лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування замовлене лізингоодержувачем майно, яке перебувало в експлуатації (об`єкт лізингу), найменування, марка, модель, рік випуску, ціна постачальника, строк лізингу, лізингові платежі та інші суттєві умови користування якого зазначаються у договорі, а лізингоодержувач зобов`язується прийняти об`єкт лізингу та сплачувати лізингові та інші платежі відповідно до умов договору, а в кінці строку дії договору має право придбати об`єкт лізингу у власність за викупною вартістю визначеною у договорі. Об`єкт лізингу - автомобіль «Хюндай Соната», 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер шасі/кузова [NUMBER] , вартістю 238481 грн. Строк лізингу складає 60 місяців, загальна сума лізингових платежів 464990,35 грн, розмір щомісячних лізингових платежів - 6695,58 грн, при цьому перший лізинговий платіж складає 58570,25 грн, а другий 4685,62 грн (а.с.120-121,т.І). Відповідний договір було укладено сторонами у простій письмовій формі. Договір містить посилання на те, що підписанням цього договору лізингоодержувач приєднується до загальних умов договору фінансового лізингу, які є публічною частиною договору фінансового лізингу та є його невід`ємною складовою частиною (п.14). Так, відповідно до п.2.1 договору всі платежі за користування об`єктом лізингу лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати у гривні шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок лізингодавця не пізніше за дату та в сумі, які встановлені для їх оплати відповідно до графіка внесення лізингових платежів. Лізингоодержувач зобов`язаний оплачувати лізингові платежі незалежно від виставлення та отримання рахунків лізингодавця. У разі необхідності, рахунки можуть надаватися лізингодавцем на e-mail лізингоодержувача. Лізингові платежі включають платежі в погашення (компенсацію) вартості об`єкта лізингу, комісію лізингодавця за наданий в лізинг об`єкт лізингу та інші платежі передбачені договором. Згідно п.2.3 договору датою здійснення лізингового платежу вважається дата фактичного надходження коштів на банківський рахунок лізингодавця. Пунктом 3.4 договору передбачено, що приймання лізингоодержувачем об`єкта лізингу в лізинг оформлюється шляхом підписання сторонами приймання-передачі об`єкта лізингу. Якщо в акті приймання-передачі з боку лізингоодержувача відсутні заперечення, об`єкт лізингу вважається таким, що прийнятий лізингоодержувачем належному стані та у відповідності до вимог останнього. За змістом розділу 7 договору, за несвоєчасну оплату лізингових платежів та інших платежів передбачених договором лізингоодержувач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ діючої в період прострочення від суми заборгованості за кожен день прострочення. У разі прострочення (затримки) сплати лізингових платежів та інших платежів за договором понад 15 календарних днів, крім пені, лізингоодержувач сплачує штраф у розмірі 10% від суми простроченої заборгованості. У разі якщо на дату розірвання договору об`єкт лізингу залишається неповернутим лізингодавцю як це передбачено в п.11.4 договору, лізингоодержувач сплачує лізингодавця неустойку у розмірі подвійної плати за користування об`єктом лізингу за час прострочення (а саме подвійний розмір лізингового платежу зазначений у графіку платежів та належний до сплати у місяці в якому відбувається прострочення повернення об`єкту лізингу лізингоодержувачем). За дострокове розірвання договору за ініціативою лізингодавця у разі настання обставин передбачених п.11.2 договору лізингоодержувач сплачує на користь лізингодавця штраф у розмірі 5% від вартості об`єкта лізингу зазначеної у п.3.5 договору. У відповідності до п.11.2.1 договору, лізингодавець має право достроково в односторонньому порядку розірвати договір (відмовитися від договору) та вилучити об`єкт лізингу у випадках коли лізингоодержувач, зокрема, не сплатив лізинговий платіж (частково або повністю) та/або інший платіж передбачений договором та прострочення оплати становить більше 60 календарних днів з дня настання строку платежу. Згідно п.11.3 договору, у разі виникнення обставини передбаченої п.11.2.1 договору та/або п.11.2.3 договору лізингодавець направляє лізингоодержувачу повідомлення з вимогою усунути існуючі порушення. Згідно п.11.4 договору, у разі якщо протягом 10 (десяти) календарних днів з дати направлення лізингоодержувачу повідомлення згідно з п.11.3 договору, лізингоодержувач не усуне визначені в повідомленні порушення або (на вимогу лізингодавця) не викупить об`єкт лізингу, сплативши лізингодавцю суму викупу згідно з п.8.5 договору, а також при настанні обставин, передбачених п.п.11.2.2-11.2.6 договору, лізингодавець направляє на юридичну адресу лізингоодержувача цінний лист з описом вкладення або вручає нарочно повідомлення про відмову від договору (його розірвання) із зазначенням дати розірвання договору та дати і місця повернення об`єкта лізингу лізингодавцю. Лізингоодержувач зобов`язаний за свій кошт протягом терміну, передбаченого в повідомленні, повернути об`єкт лізингу лізингодавцю за адресою, вказаною в повідомленні. При цьому, у разі відмови лізингоодержувача від передачі (повернення) об`єкта лізингу лізингодавцю лізингодавець має право самостійно вилучити об`єкт лізингу з місця зберігання/знаходження або ремонту без будь-яких дозволів лізингоодержувача (у тому числі, але не виключно, на підставі виконавчого напису нотаріуса або відповідного рішення суду) з покладанням на лізингоодержувача понесених витрат. Повернення/вилучення об`єкта лізингу оформлюється підписанням акту повернення об`єкта лізингу або акту вилучення об`єкта лізингу комісією у складі уповноважених осіб лізингодавця, в якому зазначаються фактичні показники пробігу об`єкта лізингу та всі дефекти. Лізингодавець не несе відповідальності за особисті речі, які знаходяться в об`єкті лізингу на момент вилучення/повернення. Відповідно до п.11.6 договору, датою розірвання договору є дата вказана у відповідному повідомленні про відмову (розірвання) договору, що направляється рекомендованим/цінним листом чи кур`єрською доставкою на адресу зазначену у договорі чи повідомлену лізингоодержувачем. У випадку неотримання лізингоодержувачем вказаного повідомлення з будь-яких причин лізингоодержувач вважається належним чином повідомлений про відмову від договору (розірвання) та її наслідки. Згідно п.11.8 договору, вилучення об`єкта лізингу, припинення (відмова) договору не звільняє лізингоодержувача від оплати нарахованих та несплачених платежів згідно з договором. Сторони досягли згоди, що у разі односторонньої відмови лізингодавця від договору (його розірвання) лізингоодержувач зобов`язаний сплатити лізингодавцю всі належні до сплати та несплачені лізингові платежі, витрати понесені лізингодавцем у зв`язку з виконанням договору (у тому числі вилученням, транспортуванням, зберіганням), а також передбачені договором або чинним законодавством санкції та збитки. Згідно п.11.9 договору, у разі вилучення об`єкта лізингу, розірвання договору з причин зазначених у договорі та/або законодавстві України, всі раніше сплачені лізингоодержувачем лізингові платежі поверненню не підлягають. Одночасно з укладенням договору фінансового лізингу між ТОВ «УЛФ-Фінанс» та [PERSON] укладено договір поруки від 09.09.2021, за яким поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором за зобов`язаннями [PERSON] за договором фінансового лізингу №11298/09/21-Г від 09.09.2021 (а.с.15-16,т.І). Як убачається з акту прийому-передачі об`єкта лізингу від 14.09.2021 (а.с.143, т.І), ТОВ «УЛФ-Фінанс» передав, а [PERSON] прийняв в якості об`єкта лізингу автомобіль, що перебував в експлуатації «Хюндай Соната», 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер шасі/кузова [NUMBER] , вартістю 238481 грн. Акт будь-яких заперечень чи зауважень з боку лізингоодержувача не містить. Судом встановлено, що 21.07.2017 між ТОВ «УЛФ-Фінанс» та ПАТ «Таскомбанк» укладено договір відступлення прав вимоги (цесії) №21/07-2017 з відступленням прав вимоги за договорами фінансового лізингу, а також акт приймання-передачі прав вимоги від 21.07.2017, акт приймання-передачі документації від 21.07.2017, акт приймання-передачі документації від 22.10.2021, акт приймання-передачі прав вимоги від 22.10.2021, відповідно до яких право грошової вимоги за договором фінансового лізингу №11298/09/21-Г від 09.09.2021, укладеним з [PERSON] , перейшло до ПАТ «Таскомбанк», що підтверджується відповідними додатками до договору відступлення прав вимоги (цесії) №21/07-2017 (а.с.130-140, т.І). В подальшому, згідно акту приймання-передачі прав вимоги від 27.07.2023 та акту приймання-передачі документації від 27.07.2023 (а.с.141,142,т.І), право грошової вимоги за договором фінансового лізингу №11298/09/21-Г від 09.09.2021, укладеним з [PERSON] , перейшло до ТОВ «УЛФ-Фінанс». З наданих стороною відповідача доказів поштових відправлень убачається, що повідомлення про відступлення та перехід права вимоги від ТОВ «УЛФ-Фінанс» до ПАТ «Таскомбанк» та від ПАТ «Таскомбанк» до ТОВ «УЛФ-Фінанс», а також про зміну платіжних реквізитів направлялося 02.11.2021, 28.07.2023, 03.08.2023 засобами поштового зв`язку на адресу [PERSON] та [PERSON] та на електронну адресу [PERSON] . З матеріалів справи убачається, що ТОВ «УЛФ-Фінанс» свої зобов`язання виконав належним чином, натомість [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконував, лізингові платежі сплачував несвоєчасно та не у повному обсязі. Так, внаслідок порушення лізингоодержувачем умов договору фінансового лізингу, 10.07.2023 АТ «Таскомбанк» засобами поштового зв`язку на адресу [PERSON] та [PERSON] направлялась досудова вимога №15731/311 від 03.07.2023 на суму 7275,15 грн (а.с.145,146, т.І). Крім того, у зв`язку з подальшим невиконанням зобов`язань за вищевказаним договором фінансового лізингу, 17.10.2023 ТОВ «УЛФ-Фінанс» засобами поштового зв`язку на адресу [PERSON] та [PERSON] направлялось повідомлення про відмову (розірвання) від договору фінансового лізингу від 17.10.2023, з вимогою про повернення об`єкту лізингу лізингодавцю (а.с.147,148). 12.03.2024 на підставі акту повернення (вилучення) майна з фінансового лізингу у зв`язку із відмовою (розірванням) договору фінансового лізингу за ініціативою лізингодавця (а.с.149, т.І), автомобіль «Хюндай Соната», 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер шасі/кузова [NUMBER] , який є власністю ТОВ «УЛФ-Фінанс» та предметом лізингу за договором, було вилучено. Внаслідок неналежного виконання [PERSON] умов договору фінансового лізингу утворилась заборгованість, яка становить 225525,67 грн та складається з: заборгованості зі сплати лізингових платежів - 24057,49 грн, штрафу у розмірі 10% - 4385,42 грн, пені - 16978,46 грн, 3% річних - 1484,43 грн, інфляційних нарахувань - 7917,04 грн, неустойки - 66955,80 грн, витрат понесених у зв`язку з вилученням об`єкта лізингу - 103747,03 грн, що підтверджується розрахунками заборгованості та штрафних санкцій (а.с.156-169,т.І; а.с.80-82, т.ІІ). Відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. З огляду на зазначене та враховуючи параграф 1 глави 58 ЦК України вбачається, що у частині 2 ст. 806 ЦК України закріплена норма, яка відсилає до загальних положень про договір найму (параграф 1 глави 58 ЦК України), тому до договору лізингу можуть застосовуватися лише норми параграфа 1 глави 58 ЦК України, а не інші параграфи цієї глави. Таку правову позицію викладено, зокрема у постанові Верховного Суду від 10 січня 2023р. у справі № 527/1998/20. Разом з тим, предметом даного позову є договір фінансового лізингу, який був укладений між сторонами 09.09.2021, тобто вже після набрання чинності новим Законом України від 04.02.2021 №1201-IX «Про фінансовий лізинг» (набрання чинності 13.06.2021), тому правовідносини, які виникли між сторонами у справі, регулюються цим Законом, який визначає загальні правові та організаційні засади фінансового лізингу в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. Згідно із ст. 15 Закону України «Про фінансовий лізинг» (у редакції, чинній на час укладення договору) договір фінансового лізингу укладається в письмовій формі. Договір фінансового лізингу не підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених законом або домовленістю сторін. Договір фінансового лізингу транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню на вимогу однієї із сторін такого договору. Відомостей про те, що будь - яка сторона договору фінансового лізингу наполягала на нотаріальній форму укладення договору, матеріали справи не містять. Відповідно до ст.16 цього Закону, лізингові платежі, належні до сплати за договором фінансового лізингу, здійснюються в порядку, встановленому договором фінансового лізингу. До складу лізингових платежів включаються: 1) сума, що відшкодовує частину вартості об`єкта фінансового лізингу; 2) винагорода лізингодавцю за отриманий у фінансовий лізинг об`єкт фінансового лізингу; 3) інші складові, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору фінансового лізингу та передбачені таким договором. Протягом строку дії договору фінансового лізингу розмір лізингових платежів може бути змінено у випадках та порядку, передбачених таким договором. З метою виконання лізингодавцем своїх зобов`язань за договором фінансового лізингу щодо оплати товарів, виконання робіт тощо лізингодавець має право отримати від лізингоодержувача авансовий платіж, що підлягає сплаті відповідно до умов договору фінансового лізингу. Авансовий платіж не є залученими коштами лізингодавця, а є складовою лізингових платежів за договором фінансового лізингу, що відшкодовує частину вартості об`єкта фінансового лізингу. Відповідно до ч.2 ст.21 цього Закону лізингоодержувач зобов`язаний, зокрема, своєчасно сплачувати передбачені договором фінансового лізингу лізингові та інші платежі. За змістом ч.ч.4,5,7 ст. 17 цього Закону, після отримання лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу лізингодавець має право відмовитися від договору фінансового лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингоодержувача, та/або вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу, у тому числі у безспірному порядку, на підставі виконавчого напису нотаріуса, зокрема, у разі якщо лізингоодержувач не сплатив за договором фінансового лізингу лізинговий платіж частково або в повному обсязі та прострочення становить більше 60 календарних днів. Для цілей цієї статті сторона вважається повідомленою про відмову від договору та його розірвання, якщо минуло шість робочих днів (у разі якщо договором не передбачено більший строк) з дня, наступного за днем надсилання іншою стороною відповідного повідомлення на поштову адресу та/або адресу електронної пошти, зазначену в договорі, що розривається. Лізингові платежі, сплачені лізингоодержувачем за договором фінансового лізингу до дати односторонньої відмови лізингодавця від договору фінансового лізингу або його розірвання, не підлягають поверненню лізингоодержувачу, крім випадків, якщо одностороння відмова від договору фінансового лізингу або його розірвання здійснюються до моменту передачі об`єкта фінансового лізингу лізингоодержувачу. Лізингодавець має право стягнути з лізингоодержувача заборгованість із сплати лізингових платежів на дату розірвання договору, неустойку (штраф, пеню), документально підтверджені витрати, у тому числі на оплату ремонту, відшкодування витрат на ремонт об`єкта фінансового лізингу та/або сплати інших платежів, безпосередньо пов`язаних з виконанням договору фінансового лізингу, відповідно до умов такого договору та законодавства, у тому числі витрати, понесені лізингодавцем у зв`язку із вчиненням виконавчого напису нотаріусом. Згідно ч.ч.4,5 ст.21 цього Закону, невиконання лізингоодержувачем обов`язку щодо сплати лізингових платежів відповідно до умов договору фінансового лізингу є підставою для нарахування неустойки, сплату якої лізингодавець має право вимагати від лізингоодержувача, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у періоді прострочення, від суми заборгованості за кожний день прострочення, за час прострочення, якщо інший розмір неустойки не визначений умовами договору фінансового лізингу. Невиконання лізингоодержувачем обов`язку щодо повернення об`єкта фінансового лізингу відповідно до умов договору фінансового лізингу є підставою для нарахування неустойки, сплату якої лізингодавець має право вимагати від лізингоодержувача, у розмірі подвійної суми лізингового платежу, який необхідно було сплатити в останньому періоді, що передує періоду невиконання зазначеного обов`язку, в розрахунку за кожний день такого невиконання, за час невиконання, якщо інший розмір неустойки не визначений умовами договору фінансового лізингу. У частині 1 ст. 627 ЦК України зазначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як встановлено судом, укладаючи договір фінансового лізингу з відповідачем, позивач був належним чином ознайомлений та погодився з його умовами щодо порядку та розміру лізингових та інших платежів, щодо відповідальності та штрафних санкцій, щодо зміни та припинення договору тощо. Відмова відповідача від договору фінансового лізингу (його розірвання) відбулася внаслідок неналежного виконання умов договору позивачем, у відповідності до умов договору та вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим дії відповідача щодо одностороннього розірвання договору були правомірними, тому суд не убачає підстав для задоволення первісних позовних вимог в цій частині. Оскільки вимоги про поновлення дії договору фінансового лізингу є фактично похідними від вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо одностороннього розірвання договору фінансового лізингу, підстави для їх задоволення відсутні. Водночас, договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач за зустрічним позовом виконав умови договору належним чином, а відповідач ухилився від виконання взятих на себе зобов`язань, що є порушенням умов укладеного договору та норм чинного законодавства України. Враховуючи наведене, суд вважає, що з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «УЛФ-Фінанс» слід солідарно стягнути 225525,67 грн, що складається з: заборгованості зі сплати лізингових платежів - 24057,49 грн, штрафу у розмірі 10% - 4385,42 грн, пені - 16978,46 грн, 3% річних - 1484,43 грн, інфляційних нарахувань - 7917,04 грн, неустойки - 66955,80 грн, витрат понесених у зв`язку з вилученням об`єкта лізингу - 103747,03 грн. Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає, що зустрічний позов є законним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі, водночас суд не знаходить підстав для задоволення первісних позовних вимог. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved