Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

05 березня 2025 року, згідно поштового відправлення, [PERSON] звернулась до суду з позовом до Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, в якому просила визнати за нею, як за спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , право власності на земельні ділянки загальною площею 0,5998 га, в тому числі на земельну ділянку 0,1478 га, кадастровий номер 7425555700:01:000:0024, земельну ділянку 0,1066 га, кадастровий номер 7425555700:01:00:0026, земельну ділянку 0,3454 га, кадастровий номер 7425555700:01:000:0025, що знаходяться в смт Олишівка Чернігівського району Чернігівсьокї області. Свої вимоги мотивувала тим, що після смерті її матері [PERSON] залишилась спадщина, спадкоємцем якої є позивач. До складу спадщини увійшли, в тому числі, вищевказані земельні ділянки, які померла отримала у спадок після смерті [PERSON] .. Проте, Державний акт на право власності на земельну ділянку ЧН № 088115 від 03.11.2003 року був виданий [PERSON] після його смерті - [INFO] та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.12.2003, зареєстрованого в реєстрі за № 2-3964, виданого Чернігівською державною нотаріальною конторою. Тому, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Ухвалою від 12 березня 2025 року провадження у справі відкрито. 30 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області надав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа приватний нотаріус Петрушина Л.М. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області явку свого представника в судове засідання не забезпечили. Суд визнав можливим проводити розгляд справи у відсутності учасників справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до наданої копії свідоцтва про смерть, [INFO] померла [PERSON] , про що 21.09.2013 Відділом реєстрації смерті у м. Києві складено актовий запис № 15602 ( а.с.16). Після її смерті відкрилась спадщина. Спадкоємцем [PERSON] є її дочка [PERSON] (а.с. 13,14-15), яка у визначений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де було заведено спадкову справу № 18/2014. 09.04.2014 [PERSON] отримала свідоцтво на право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] на частину спадкового майна (а.с. 77). До складу спадкового майна померлої [PERSON] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 грудня 2003 року, зареєстроване в реєстрі за № 2-3964, видане Чернігівською державною нотаріальною конторою, увійшли, зокрема, земельні ділянки загальною площею 0,5998 га, в тому числі земельної ділянки 0,1478 га, кадастровий номер 7425555700:01:000:0024; земельної ділянки 0,1066 га кадастровий номер 7425555700:01:000:0026, земельної ділянки 0,3454 га, кадастровий номер 7425555700:01:000:0025, що знаходяться в смт. Олишівка Чернігівського району Чернігівської області: Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 088115 від 03 листопада 2003 року, що був виданий [PERSON] для ведення особистого підсобного господарства на підставі рішення виконкому Олишівської селищної ради від 28 лютого 1994 року № 08 на земельну ділянку загальною площею 0,5998 га, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1138 (а.с.19, 21-21). Вказаний вище Державний акт на право на землю серії ЧН № 08115 від 03.11.2003 року виданий після смерті [PERSON] , який, згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER] помер [INFO] (а.с. 68). Стаття 1296 Цивільного кодексу України передбачає право спадкоємця на одержання свідоцтва про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно пункту 4.12. розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5 свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів на підставі поданої спадкоємцем заяви. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І Порядку та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна (підпункти 4.15, 4.18 пункту 4 Глави 10 Розділу II Порядку), а саме на земельну ділянку - на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру (підпункт 4.20 пункту 4 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Статті 1216, 1297 Цивільного кодексу України передбачають право та обов`язок спадкоємців, чию спадщину складає нерухоме майно, оформити документи про спадщину. Згідно із ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення. \~ \~ \~ \~В абзаці другому підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року N 15-рп/2004 зазначено, що «відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його вггілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Усі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.». Отже, право Позивача, яке перейшло в порядку спадкування від спадкодавця, не може бути звужено чи обмежено. Громадяни та юридичні особи, відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України, набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Згідно з частиною 1 статті 126 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла до 01 січня 2013 року, документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт на право власності. Тобто, державний акт, виданий після смерті спадкодавця при зазначенні в ньому дати прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про передачу у власність земельної ділянки за життя спадкодавця, свідчить про набуття спадкодавцем права власності на земельну ділянку. До позивача, відповідно до ст. 1216 ЦК України, переходить таке ж право власності, у повному обсязі, яке набув спадкодавець. Оскільки, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВВА № 376158 набула право власності на земельну ділянку площею 0,5998 га на території Олишівської селищної ради смт Олишівка Чернігівського району Чернігівської області, наданої для ведення особистого підсобного господарства, яка належала спадкодавцю згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку виданого Олишівською селищною радою Чернігівського району та області від 03.11.2003 року серії ЧН № 088115, тому таке ж право власності переходить позивачу [PERSON] . За таких підстав позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved