Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

02.01.2025 ТОВ "Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів" звернулися в суд з позовом до [PERSON] , яким просить стягнути заборгованість за кредитним договором №002/9261100-SP від 01.11.2021 в сумі 28871,29 грн. та 3028,00 грн. судових витрат. В обґрунтування вказує, що 01.11.2021 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "ТАСКОМБАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір №002/9261100-SP на отримання кредиту. 26.06.2024 між АТ "ТАСКОМБАНК" та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" укладено ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ № НІ/11/20-Ф, у відповідності до умов якого, АТ "ТАСКОМБАНК" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ ФК "ЄАПБ" приймає належні АТ "ТАСКОМБАНК" права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками. Згідно п. 2.3. Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, ТОВ ФК ЄАПБ замінює АТ "ТАСКОМБАНК" у Кредитних Договорах, що входить до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог АТ "ТАСКОМБАНК" за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. При умові, що Відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора АТ "ТАСКОМБАНК", які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Відповідно до умов Договору відступлення права вимоги, у випадку, якщо з моменту переходу до ТОВ "ФК "ЄАПБ" Права Вимоги, АТ "ТАСКОМБАНК" отримав від Боржників/Державної виконавчої служби будь-яку суму грошових коштів в погашення Заборгованості Боржників, АТ "ТАСКОМБАНК" зобов`язаний перерахувати вказану суму ТОВ "ФК "ЄАПБ" протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту її отримання. Таким чином, в разі сплати Відповідачем коштів на рахунки Попередніх Кредиторів, вони були перераховані на рахунки ТОВ "ФК"ЄАПБ" та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК"ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора, в результаті чого [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ" за кредитним договором №002/9261100-SP від 01.11.2021 в сумі 28871,29 грн. Представник позивача серед заявлених позовних вимог заявив клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, підтримав позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду (а.с.3). Відповідач в п`ятнадцятиденний строк відзив на позов суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно належним чином за місцем реєстрації(відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України). Відповідач не повідомив причину неявки до суду. З вказаних причин суд прийшов до висновку, що відповідач не користується своїми процесуальними правами. Ухвалою судді від 07.01.2025 відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.05.2025 постановлено проводити заочний розгляд справи. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно заяви-анкети №109638 від 01.02.2021 [PERSON] приєднався до Публічної пропозиції на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank (а.с.5). 26/06/2024 між АТ "ТАСКОМБАНК" та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" укладено ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ № НІ/11/20-Ф, у відповідності до умов якого, АТ "ТАСКОМБАНК" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ ФК "ЄАПБ" приймає належні АТ "ТАСКОМБАНК" права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (а.с.7-12). Суду надано витяг з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № НІ/11/20-Ф від 26.06.2024, де одним із боржників зазначено відповідача по справі, стосовно заборгованості якого до позивача відійшло право грошової вимоги за кредитним договором №002/9261100-SP від 01.11.2021 на загальну суму заборгованості 28871,29грн. (а.с.10). Також суду надано розрахунок заборгованості за період 26.06.2024 30.11.2024 в розмірі 28871,29 грн., який дорівнює сумі заборгованості на момент укладення договору факторингу (а.с.6). Судом досліджено та не відхилено жодного доказу, наданого представником позивача. Таким чином суд вважає, що наявність заяви-анкети доводить факт існування волевиявлення відповідача на його приєднання до Публічної пропозиції на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг, що не є у свою чергу доказом фактичного отримання позичальником кредитних коштів. Суд наголошує на тому, що тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. Разом із тим, суд зауважує, що позивач не надав доказів на підтвердження відкриття відповідачу банківського рахунку, видачі йому кредитної картки із зазначенням її реквізитів, доказів зарахування кредитних коштів, а також розміру заборгованості за тілом кредиту та по відсотках. Позивачем не надано суду виписки по даному рахунку, або будь-яких інших доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є саме первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого\~постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254\~(в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75\~(в редакції, чинній на час вирішення справи судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій). Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі №760/7792/14-ц. В той же час, відповідна виписка по картковому рахунку відповідача разом із матеріалами позовної заяви чи безпосередньо під час розгляду справи судом надано не було. Відповідно до вимог частин 3 та 4\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша\~статті 80 ЦПК України). У відповідності до вимог\~статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Частинами першою-третьою\~статті 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин. У своїй позовній заяві до суду позивач просив розглянути справу у його відсутність, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа №755/18920/18, провадження №61-17205ск19. Посилання позивача на наявність таблиці обчислення вартості кредиту та додатку до договору факторингу із зазначенням суми кредиту та відсотків як на підставу задоволення позовних вимог є необґрунтованими, оскільки такі докази не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалася кредитна картка, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем, а також, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору . Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19. З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. Згідно зі\~статтею 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідачем заявлено клопотання про стягнення на свою користь понесених судових витрат. Так, згідно з положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За правилами п. 2 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed