Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 08.01.2025 АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.03.2022 в розмірі 64782,96 грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., оскільки остання не виконує умови договору. В обґрунтування\~вказує,\~що 21.03.2022\~відповідач ознайомилася\~з умовами\~кредитування та\~підписала Паспорт\~кредиту.\~21.03.2022\~відповідач підписала\~Заяву про\~приєднання до\~умов та\~правил надання\~банківських послуг\~та погодила\~наступні умови:\~1)\~тип кредиту\~та розмір\~кредитного ліміту:\~відновлювана кредитна\~лінія до\~200\~000\~грн.;\~2)\~тип кредитної\~карти:\~Картка «Універсальна»;\~3)\~строк кредитування:\~12\~місяців з\~пролонгацією 4)\~процентна ставка,\~відсотків річних:\~42,0%;\~в процесі\~користування рахунком\~відбулася зміна\~відсоткової ставки\~до 40,8\~%.\~5)\~кількість та\~розмір платежів,\~періодичність:\~сплата мінімального\~обов`язкового платежу\~на поточний\~рахунок,\~для якого\~відкрито кредитну\~картку,\~до останнього\~календарного числа\~(включно)\~місяця,\~наступного за\~місяцем,\~у якому\~було здійснено\~витрати за\~рахунок кредитного\~ліміту;\~6)\~розмір мінімального\~обов`язкового платежу:\~5%\~від заборгованості,\~але не\~менше ніж\~100\~грн.,\~щомісячно,\~або 10%\~від заборгованості,\~але не\~менше 100\~грн.,\~щомісячно -\~у разі\~прострочки,\~починаючи з\~другого місяця\~прострочення;\~7)\~проценти від\~суми неповернутого\~в строк\~кредиту,\~які у\~відповідності до\~ч.2\~ст.625\~Цивільного кодексу\~України встановлюються\~за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00%. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу. На підставі укладеного Договору відповідач отримала платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 12/25, тип Універсальна, також згодом було отримано кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 09/27, тип Універсальна GOLD, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач користувалася кредитним лімітом, повертала використану суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, але припинила надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв`язку з порушеннями відповідачем зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості [PERSON] станом на 02.12.2024 року має заборгованість в розмірі 64782,96 грн., з яких: 58623,60 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6159,36 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Стислий виклад позиції відповідача. 26.02.2025\~на адресу\~суду від\~представника відповідача\~ [PERSON] \~надійшов відзив\~на позовну\~заяву в\~якому він\~вказав, що позовні\~вимоги АТ\~КБ Приватбанк\~задоволенню не\~підлягають з\~підстав того,\~що Кредитний\~договор між\~ [PERSON] \~та АТ\~«ПРИВАТБАНК» не\~укладався.\~Зазначає,\~що за\~вказаним у\~позові посиланням\~в мережі\~Інтернет на\~сайті https://privatbank.ua,\~містяться викладені\~«Умови та\~правила надання\~банківських послуг»,\~які щомісячно\~змінюються і\~витяг з\~зазначених Умов\~наданий Позивачем\~суду в\~редакції без\~зазначенням дати,\~станом на\~яку вони\~чинні,\~що не\~є належним\~і допустимим\~доказом.\~Будь-яке\~розпорядження або\~наказ АТ\~КБ "ПРИВАТБАНК"\~щодо впровадження\~спрощеної форми\~укладення договорів\~не є\~законодавчим чи\~іншим підзаконним\~нормативно-правовим\~актом,\~а тому\~не надає\~підстави сторонам,\~у т.ч.\~і АТ\~КБ "ПРИВАТБАНК",\~як одній\~із сторін\~при укладенні\~кредитних договорів,\~недодержуватись встановленої\~законом обов`язкової\~форми для\~даного виду\~правочинів. При цьому\~на підтвердження\~своїх доводів\~Позивач не\~надав підтвердження\~підписання Відповідачем\~ані «Заяви\~про відкриття\~поточного рахунку\~та картки\~із зразками\~підписів і\~відбитка печатки»,\~ані доказів\~на підтвердження\~авторизації кредитної\~угоди в\~системах клієнт-банк,\~будь-яких\~доказів обміну\~паперовою або\~електронною інформацією,\~що свідчить\~про відсутність\~доказів укладення\~угоди між\~сторонами та\~підстав для\~обслуговування кредитного\~ліміту чи\~будь-якого повідомлення про\~намір надати\~кредит чи\~встановити кредитний\~ліміт.\~Також вказує,\~що у\~заяві,\~підписаній сторонами,\~відсутні умови\~договору про\~встановлення відповідальності\~у вигляді\~неустойки (пені,\~штрафів)\~за порушення\~зобов`язання\~у вигляді\~грошової суми\~та її\~визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Зазначає,\~що матеріали\~справи не\~містять підтверджень,\~що саме\~ці Витяг\~з Тарифів\~та Витяг\~з Умов\~розумів відповідач\~та ознайомився\~і погодився\~з ними,\~підписуючи заяву-анкету\~про приєднання\~до умов\~та Правил\~надання банківських\~послуг ПриватБанку,\~а також\~те,\~що вказані\~документи на\~момент отримання\~відповідачкою кредитних\~коштів взагалі\~містили умови,\~зокрема й\~щодо сплати\~процентів за\~користування кредитними\~коштами та\~щодо сплати\~неустойки (пені,\~штрафів),\~та,\~зокрема саме\~у зазначеному\~в цих\~документах,\~що додані\~банком до\~позовної заяви\~розмірах і\~порядках нарахування. Всупереч положенням ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" позивачем не надано суду первинних документів, які фіксують факт здійснення господарських операцій між банком та відповідачем у цій справі, з приводу не виконання яких (господарських операцій чи операції) позивач просить суд стягнути кредитну заборгованість з відповідача у цій справі, позивачем надана лише вибіркова виписка по рахунку. Крім того, заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 21.03.2022 відповідачка не підписувала, а тому числі в порядку Закону України «Про електронну комерцію». Заяви, клопотання учасників справи. \~ \~ \~ \~ В судове засідання представник позивача Ляр Д.Ю. не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду повідомлена належним чином. Представник відповідача Обласов С.А. в судове засідання не з`явився, 26.02.2025 через канцелярію суду подав відзив на позов в якому просив відмовити в задоволенні позову, також подав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Оскільки сторони по справі про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд приходить до висновку про можливість проводити розгляд справи за відсутності сторін та за наявними матеріалами. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 09-15 год. 27.02.2025, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 27.02.2025 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача, адвоката Обласова С.А. про витребування доказів та відкладено розгляд справи на 09-00 год. 16.04.2025. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 21.03.2022 [PERSON] підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно якої процента ставка була визначена на рівні 42 % річних для карт Універсальна та 40,8 % річних для карт Універсальна GOLD, сума ліміту для карт Універсальна становить 200000 грн. та карт Універсальна GOLD становить 200000 грн., строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, мета отримання кредиту споживчі цілі, спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом (а.с. 32-43). Згідно наданого розрахунку заборгованості, а.с. 23-26, судом встановлено, що станом на 04.12.2024 [PERSON] має заборгованість в розмірі 64782,96 грн., яка складається з: 58623,60 грн. тіло кредиту (0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту, 58623,60 грн. за простроченим тілом кредиту); 0,00 грн. відсотки; 6159,36 грн. за простроченими відсотками; 0,00 грн. за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0,00 грн. за нарахованою пенею; 0,00 грн. за нарахованою комісією. З доданої довідки на ім`я [PERSON] вбачається, що останній було видано кредитну картку «Універсальну» 21.03.2022 з терміном дії до грудня 2025 та картку «Універсальна GOLD» 30.08.2023 з терміном дії до вересні 2027, останнє зменшення кредитного ліміту відбулось 19.06.2024 (а.с. 30, 31). Відповідно до виписки по особовому рахунку відповідач [PERSON] за період з 21.03.2022 по 04.12.2024 активно користувалася кредитними коштами, з якої вбачаються операції за картками, а саме придбання товарів, поповнення карткового рахунку, тощо, останнє поповнення картки відбулось 04.11.2024 в сумі 1900 грн. (а.с. 27-29). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до Заяви про приєднання, відповідач підписанням цієї Заяви, погодив, що приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою.» Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати (а.с. 32-43). Згідно п. 3 підписаної Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг сторони узгодили використання простого електронного підпису, а саме «Банк та Клієнт узгодили при наданні Банком будь-яких послуг Клієнту, в т.ч., але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між Сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Сторони визнають простим електронним підписом такі способи підписів Клієнта: OTPпароль, QR-код, кнопки «Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах Банку у мережі Інтернет, де Клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення Банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного ПК Банку дає Клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої Клієнт надає Банку шляхом підписання способами, що узгоджені Сторонами вище. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для Сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження. При здійсненні будь-якої операцій та правочинів між Сторонами за допомогою ОТРпаролю як простого електронного підпису Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта. Сторони узгодили, що Банк самостійно приймає рішення про застосування того чи іншого виду електронного підпису.» (а.с. 36 зворот). Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною 5 статті 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. А в ч. 6 цієї ж статті визначено, що кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, що передбачено ст.1055 ЦК України. Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 21.03.2022 [PERSON] підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно якої процента ставка була визначена на рівні 42 % річних для карт Універсальна та 40,8 % річних для карт Універсальна GOLD, сума ліміту для карт Універсальна становить 200000 грн. та карт Універсальна GOLD становить 200000 грн., строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, мета отримання кредиту споживчі цілі, спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом (а.с. 32-43). З доданої довідки вбачається, що [PERSON] було видано кредитну картку «Універсальну» 21.03.2022 з терміном дії до грудня 2025 та картку «Універсальна GOLD» 30.08.2023 з терміном дії до вересні 2027, останнє зменшення кредитного ліміту відбулось 19.06.2024 (а.с. 30, 31). Дані обставини свідчать, що відповідач користувалася кредитними коштами на умовах визначених кредитним договором від 21.03.2022 та змінювала кредитний ліміт. Крім того, 21.03.2022 між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений та підписаний паспорт споживчого кредиту преміальних кредитних карток «Універсальна», «Універсальна GOLD», Platium, World Blаck Edition, VISA Signature, World Elite, Infinite, згідно якого відповідач отримала кредит на споживчі цілі у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, строком дії договору на 12 місяців з пролонгацією (а.с. 44-48). Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569св20), від 18 листопада 2020 року у справі\~\~№ 313/346/20 (провадження № 61-14573св20), у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707св19) у спорах між банком та фізичними особами, які отримали кредитні кошти, дійшов висновку, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частиною спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом. Натомість у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19 (провадження № 61-22778св19), від 21 жовтня 2020 року\~\~у справі № 194/1387/19 (провадження № 61-7416св20) у спорах між фізичною особою та банком, суди виходили з того, що матеріали справи містять паспорт споживчого кредиту, тобто інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма). Вказаний документ підписано позичальником, при цьому вказано, що він підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Тобто суди виходили з того, що паспорт споживчого кредиту є пропозицією укласти кредитний договір, коли особа, ознайомившись із паспортом споживчого кредиту, власним підписом підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданою виходячи із обраних ним умов кредитування Матеріалами справи підтверджується, що Банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконала, в строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит, відсотки за його користування не сплатила, внаслідок чого в неї виникла заборгованість перед Банком, яка станом на 02.12.2024 становить 64782,96 грн., з яких: 58623,60 грн. тіло кредиту (0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту, 58623,60 грн. за простроченим тілом кредиту); 0,00 грн. відсотки; 6159,36 грн. за простроченими відсотками; 0,00 грн. за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0,00 грн. за нарахованою пенею; 0,00 грн. за нарахованою комісією. (а.с. 23-26). Щодо посилань представника відповідача стосовно того, що позивачем надана вибіркова виписка по рахунку відповідача суд зазначає наступне. Так, до матеріалів справи додано виписку по особовому рахунку, з якої вбачається, що відповідач [PERSON] за період з 21.03.2022 по 04.12.2024 активно користувалася кредитними коштами, з якої вбачаються операції за картками, а саме придбання товарів, поповнення карткового рахунку, тощо, останнє поповнення картки відбулось 04.11.2024 в сумі 1900 грн. (а.с. 27-29). В даному випадку слід зазначити, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. \~\~Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. \~\~Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту та відсотками, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що посилання представника відповідача не заслуговують на увагу та спростовуються наданими доказами. Також слід звернути увагу на те, що з наданої виписки вбачаються операції між рахунками [PERSON] , а саме здійснення поповнення нею карткового рахунку відкритого на підставі укладеного кредитного договору, тому посилання представника відповідача на те, що відповідач не укладала спірний кредитний договір не заслуговують на увагу та спростовуються наданими доказами. Статтями 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк (термін), відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, згідно приписів абзацу 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України, щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). \~ \~ \~ \~Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, суд вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, принципу справедливості розгляду справи судом. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. Таким чином, суд вважає, що надані АТ КБ «ПриватБанк» по справі докази є належними та допустимими, у розумінні ст. ст. 76-81 ЦПК України, та у своїй сукупності підтверджують те, що відповідач [PERSON] , користувалася кредитними коштами, наданими їй АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № б/н від 21.03.2022, у зв`язку з чим має зобов`язання перед позивачем з повернення кредитних коштів, виходячи з фактичного використання позичальником кредитних коштів, які не повернуто станом на час звернення позивача до суду з даним позовом. Оскільки відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту не виконала, в строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит не сплатила, чим порушила вимоги кредитного договору, тому суд вважає необхідним позов задовольнити і стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.03.2022, яка виникла станом на 02.12.2024 в розмірі 64782,96 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 58623,60 грн., за простроченими відсотками в розмірі 6159,36 грн. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн., а.с. 7, який сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі ЗУ «Про електронну комерцію», ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», ст.ст. 207, 526, 530, 626, 628, 633, 638, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: approved