Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Голіней Л.Д., звернулася до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач послалася на те, що вона перебувала у шлюбних відносинах з [PERSON] з 04.08.2015 року. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою. Рішенням Надвірнянського районного суду від 25.02.2021 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Надвірнянського районного суду від 25.05.2021 року вирішено стягнути з [PERSON] в користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі по 1500,00 тисячі грн. на кожну дитину. На даний час розмір стягуваних аліментів, є мізерним в порівнянні із цінами на речі першої необхідності для дітей. Окрім того, розмір присуджених аліментів є нижчим від 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Також матеріальне становище позивачки з моменту винесення попереднього рішення суду значно погіршилося. 06.09.2022 року у позивачки народилася третя дитина [PERSON] , який також перебуває на її утриманні та йому тільки 2 роки, а тому фактично позивачка, як мати змушена доглядати за ним до 3- річного віку, що виключає можливість працювати. У зв`язку з зростанням економічної кризи в державі матеріальне становище позивачки змінюється, ріст цін спонукає до необхідності витрачати на утримання дітей значні кошти на відповідне харчування, шкільне приладдя, одяг, взуття, проїзд у транспорті, лікування. Сума, яку перераховує відповідач для дітей недостатня, тому діти потребують більшої уваги з боку матеріального забезпечення батька. Відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей в розмірі по 3500,00 грн. на кожну дитину, оскільки є молодою, працездатною людиною і має виконувати свій батьківський обов`язок щодо своїх дітей. Тому позивач просить збільшити розмір аліментів, який визначений рішенням суду на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] з 1500,00\~грн.\~на кожну\~дитину на\~3\~500,\~00\~гривень щомісячнона кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 12.12.2024 подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що він допомагає утримувати\~спільних з\~позивачем неповнолітніх\~дітей,\~оскільки виплачує\~щомісячно аліменти\~на їх\~утримання,\~купляє та\~купляв одяг, позовні вимоги визнає частково, оскільки на даний час його матеріальне становище погіршилось, а саме: він ніде не працює, є інвалідом 3 групи дитинства та отримує державну соціальну допомогу в розмірі 2361,00 грн. щомісячно, проживає у житловому будинку своїх батьків разом з другою дружиною та спільною малолітньою дитиною: [PERSON] , [INFO] та її дочкою від першого шлюбу: [PERSON] , [INFO] , підсобного господарства не має, підприємницькою діяльністю не займається, жодних доходів не має та не в змозі оплачувати ті аліменти, які позивачка просить стягувати з нього на спільних неповнолітніх дітей в розмірі 3500 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, а може сплачувати аліменти на утримання 2 неповнолітніх дітей у розмірі 1800 гривень на кожну дитину, а всього 3600,00 грн. 08.01.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник позивача - адвокат Голіней Л.Д. зазначила, що у відзиві на позовну заяву зазначено, що відповідач допомагає утримувати дітей, зокрема купляв і купляє одяг, даний факт не відповідає дійсності, та не підтверджений жодним належним та допустимим доказом. Так, дійсно відповідач сплачує вказані аліменти, але даний розмір аліментів не відповідає інтересам дітей, та не надає можливості забезпечити їм належні та достатні умови проживання. Окрім загальних щоденних потреб таких як їжа чи одяг та взуття, діти потребують витрат на їх розвиток. Зокрема [PERSON] займається в дитячо-юнацькій спортивній школі в секції футболу, заняття відвідує систематично, проявляє високі здібності в обраному виді спорту. Отже інтересам дитини буде відповідати його розвиток в даному виді спорту. Займання в секції потребує додаткових витрат, на спеціальний одяг та взуття, які дитина не використовує в повсякденному житті. Дочка [PERSON] , яка навчається у 1 класі і син [PERSON] , який навчається у 3 класі відвідують групу продовженого дня, де харчуються за кошти батьків. Оскільки батько сплачує тільки визначені судом аліменти, то дані витрати покладені на позивачку. Окрім того, на момент винесення попереднього рішення суду про стягнення аліментів діти не відвідували школу та секції, а тому витрати на їх утримання були значно меншими. Відповідачем зазначено, що він не має змоги сплачувати аліменти в розмірі по 3500 грн., оскільки ніде не працює, та є інвалідом 3 групи, проживає у будинку батьків та має на утриманні іншу дитину та дружину. Як вбачається із особистої сторінки відповідача у мережі «Facebоок», він активно займається ремонтними роботами: монтаж огорожі, заливання доріжок, стяжки, гіпсокартон, шпаклювання, малювання, демонтажні роботи, монтаж вагонки, лакування, сауни, плитки, відкоси, мурування шлакоблоком та газоблоком. Окрім того із даної сторінки також вбачається, що він шукає також людей до своєї бригади, отже роботи ведуться активно та відповідно оплачуються. Отже, надані відповідачем докази його доходу такі як перебування на обліку в управлінні соціального захисту населення та отримання доходу в розмірі 2361,00 грн. ніяким чином не вказують про важке матеріальне становище відповідача. Окрім того, як відомо позивачці, за останні три роки у відповідача з`явилося кілька автомобілів та житловий будинок незавершений будівництвом. Також не оспорюваним є факт, що відповідач має можливість заробляти кошти як на території України так і за її межами (оскільки має трьох дітей та групу інвалідності, а отже право виїзду за кордон) та має можливість утримувати дітей та забезпечити їм належний рівень проживання. Окрім того, відповідачу присвоєна 3 група інвалідності ще у 2015 році, а діти народилися у 2016 та 2018 році, отже на момент народження дітей та їх зачаття відповідач мав можливість обдумати та зважити всі «за» і «проти», оцінити свої можливості щодо утримання дітей та забезпечення їм належних умов проживання. Це стосується і третьої дитини, яка народилася у відповідача у 2022 році, коли він уже дійсно розумів, що не справляється з уже наявними двома дітьми та не забезпечує їм належних та достатніх умов проживання. Народження у відповідача дитини від іншого шлюбу, не є підставою для обмеження життєдіяльності дітей від першого шлюбу, та не звільняє його від утримання та створення належних умов проживання дітей від першого шлюбу. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14 січня 2025 року клопотання представника позивача задоволено та витребувано від Головного управління\~ДПС в\~Івано-Франківській\~області інформацію\~про розмір\~доходів [PERSON] \~за період\~з 01.12.2020\~року по\~25.02.2021\~року та\~з 01.01.2024\~року по\~30.09.2024\~року; від Державної прикордонної\~служби України\~інформацію про\~перетин державного\~кордону \~відповідачем [PERSON] ,\~ у\~період з\~01.06.2021\~року по\~даний час; від Сервісного центру МВС № 2625 інформацію про зареєстровані транспортні засоби на ім`я [PERSON] . Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08 квітня 2025 року клопотання представника відповідача задоволено та витребувано з Управління соціального захисту населення Надвірнянської районної державної адміністрації інформацію про те, чи були фактично виплачені суми соціальної допомоги, нарахованої [PERSON] за січень, лютий, березень, квітень, червень, вересень 2024 року. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Додатково пояснила, що єдиним її доходом є соціальна допомога на утримання дітей та аліменти, на третю дитину отримує лише соціальну допомогу, аліментів від її батька вона не отримує, судовий розгляд справи триває. Діти, окрім школи, відвідують і гуртки, хворіють, все це потребує коштів. Про це вона говорила відповідачу та він сам про це знає. Він інколи надає кошти, (останній раз на спортивну форму сину), заборгованості по сплаті аліментів останнім часом немає. Відповідач спілкується з дітьми. Один раз на два тижні бере їх до себе додому з суботи до неділі до обіду. Відповідач їздив за кордон, де заробляв кошти, вони разом будувалися, тепер цей будинок відповідач добудовує з іншою дружиною. Представник позивача - адвокат Голіней Л.Д. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив. Також пояснила, що у сторін в шлюбі народилось двоє дітей, на яких відповідач сплачує аліменти по 1500,00 грн. щомісячно, які на даний час є замалими. У позивача народилась ще одна дитина, тому вона не має можливості працювати. Спільні з відповідачем діти навчаються у школі, син [PERSON] займається у спортивній школі, донька займається танцями, на що потрібні додаткові кошти. Відповідач дійсно є інвалідом, але отримав групу ще до народження дітей, тому це не можна брати до уваги, так як і народження дитини від іншої жінки, так як він повинен був усвідомлювати, що мусить утримувати трьох дітей. Посилання відповідача, що він не може працювати не відповідає дійсності, оскільки він здійснює будівельні ремонти, що підтверджується скріншотами із сторінки в соцмережах. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, позовні вимоги визнає частково, згоден сплачувати аліменти по 1800,00 грн. щомісячно на кожну дитину, оскільки розуміє що його спільні діти з позивачем потребують матеріального забезпечення. Наголосив, що він не може займатися важкою фізичною роботою, вона йому протипоказана, так як має хворобу та групу інвалідності, його єдиний дохід це пенсія, йому допомагають батьки, дружина працює медсестрою у лікарні. Він звертався до центру зайнятості, але на облік його не поставили. Бере дітей до себе на вихідні та додатково по можливості надає їм допомогу. Щодо оголошення у мережі «Facebоок» пояснив, що йому про це нічого невідомо, дане оголошення він не розміщував, послуги по ремонту нікому не надавав. Щодо поїздки за кордон пояснив, що там він не працював та доходу ніякого не отримував, лише доглядав за проханням друга за будинком. Вказав, що у нього також народилася третя дитина, яку він мусить утримувати. Представник відповідача - адвокат Зварищук В.В. в судовому засіданні пояснив, що ним було подано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовні вимоги визнає частково, згоден сплачувати аліменти по 1800,00 грн. щомісячно на кожну дитину. Зауважив, що після розірвання шлюбу з позивачем, у відповідача також народилася ще одна дитина, яку він мусить утримувати. На момент ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів в 2021 році вже мав групи інвалідності. Що стосується роздруківки з соціальних мереж наданих стороною позивача, вважає їх неналежним доказом. Єдиним доходом відповідача є пенсія по інвалідності. Суд,\~вислухавши сторони,\~їх представників,\~дослідивши подані\~сторонами документи\~та матеріали,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~фактичні обставини,\~на яких\~ґрунтуються вимоги\~заяви,\~об`єктивно\~оцінивши докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення справи\~по суті,\~приходить\~до наступних\~висновків. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що з 04 серпня 2015 року сторони перебували у шлюбі, який рішенням Надвірнянського районного\~суду Івано-Франківської\~області від\~25.02.2021\~р.\~по справі\~№348/86/21 було розірвано (а.с.5-6). Від шлюбу у сторін народилося двоє\~дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~батьком яких\~є відповідач (а.с.7-8). Рішенням Надвірнянського районного суду від 25 травня 2021 року стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] до досягнення дітьми повноліття (а.с.10-12). Відповідно до свідоцтва про зміну імені, прізвище позивача « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] » [INFO] (а.с.4). [INFO] позивач народила третю дитину [PERSON] , батьком якого у свідоцтві народження серії [NUMBER] вказаний [PERSON] . Син [PERSON] також перебуває на утриманні позивача (а.с.12). Позивач [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми: [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] та сином [PERSON] , [INFO] проживають у батьківській хаті за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження № 2020 від 03 грудня 2024 року. Також в акті зазначено, що [PERSON] власного майна не має (а.с.61). Неповнолітній син сторін [PERSON] займається в дитячо-юнацькій спортивній школі в секції футболу, та згідно з довідкою від 18.12.2024 року № 53 заняття відвідує систематично, проявляє високі здібності в обраному виді спорту (а.с.62). Відповідно до довідок №№ 01 та 02 від 01.01.2025 року Надвірнянського ліцею ім. В.М. Чорновола діти [PERSON] та [PERSON] навчаються у ліцеї та відвідують групу продовженого дня, де харчуються за кошти батьків (а.с.63-64). Згідно наданої за ухвалою суду інформації з Управління соціального захисту населення Надвірнянської районної державної адміністрації № 816/05 від 12.05.2025 року встановлено, що позивачу [PERSON] за січень, лютий, березень, квітень, червень, вересень 2024 року було призначено та виплачено допомогу при народженні дитини у розмірі - 1032,00 грн. за кожен місяць; допомогу на дітей, які виховуються в багатодітних сім`ях у розмірі - 2100,00 грн. за кожен місяць, державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї за січень, лютий, березень, квітень 2024 року 12\~847,44 грн. за кожен місяць, за червень 2024 року 12\~814,11 грн., за вересень 2024 року 13062,25 грн. (а.с.122) . Від другого шлюбу відповідача [PERSON] з [PERSON] в них народилася дочка: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.43). Відповідач [PERSON] не працює, є інвалідом 3 групи дитинства та отримує державну соціальну допомогу в розмірі 2361.00 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення Надвірнянської РДА від 06.12.2024 року № 3755, та копією довідки до акта огляду МСЕК № 0626796 від 03.12.2015 року (а.с.46-47). Відповідач проживає у житловому будинку батьків разом з дружиною [PERSON] , її дочкою від першого шлюбу: [PERSON] , [INFO] та спільною малолітньою дитиною: [PERSON] , [INFO] , підсобного господарства не має, підприємницькою діяльністю не займається, що підтверджується актом обстеження матеріально - побутових умов проживання від 04.12.2024р., довідкою Пасічнянської сільської ради від 29.11.2024 року № 2а-1926/02-64 (а.с.44-45). Згідно наданої на ухвалу суду інформації відповідач [PERSON] в період з 01.06.2021 по 15.01.2025 року перетинав державний кордон та виїжджав до Республіки Польща, де знаходився від місяця до двох по часу, згідно баз даних Єдиного державного реєстру ТЗ МВС України за ним транспортні засоби на обліку в сервісних центрах МВС не перебувають. Окрім соціальних виплат (пенсії по інвалідності у розмірі 236100 грн.) інших доходів не отримує (а.с.79-81, 86-88). Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно із ст.180 СК України,\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2\~ст. 182 СК України\~встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що, відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, враховуючи зміст ст. 181, 183, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Тобто, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, пов`язаних з обов`язком батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Наведений висновок підтверджено у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 682/3112/18 від 04 березня 2020 року. При вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан, як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Також суд враховує, що станом на дату ухвалення Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області рішення по справі № 348/227/21 від 25 травня 2021 року, прожитковий мінімум для дітей до шести років за січень-червень становив 1921 гривень (ст.7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік»). Станом на теперішній час відповідно до ст. 7 \~Закону України\~«Про Державний\~бюджет на\~2025\~рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років 2563 гривні;\~дітей віком від 6 до 18 років 3196 гривень\~. [PERSON] та [PERSON] виповнилося 8 та 6 років відповідно, а мінімальний розмір аліментів на дитину їх віку згідно вимог\~СК України\~повинен бути не менше, ніж 1598 грн. на місяць, тобто розмір аліментів у розмірі 1 500 грн. на місяць на кожну дитину, які стягнуті за рішенням суду, є завідомо недостатнім. Звертаючись з позовною вимогою про збільшення розміру аліментів, стягнутих рішенням Надвірнянського районного суду від 25 травня 2021 року з відповідача на утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, позивач зазначила, що з часу присудження аліментів на утримання дітей її матеріальне становище значно погіршилось, в неї народилася третя дитина, якій не виповнилося трьох років, у зв`язку з чим вона не може працювати та доглядає дитину, спільні з відповідачем діти мають загальні щоденні потреби такі як їжа, одяг, взуття та потребують витрат на їх розвиток, а матеріальний стан відповідача навпаки значно покращився, оскільки він активно займається ремонтними роботами, має постійний дохід. Заперечуючи проти\~позову,\~відповідач зазначив,\~що він\~не має\~постійного офіційного\~місця роботи,\~виконує свої\~обов`язки\~по сплаті\~аліментів, додатково по\~можливості надає\~кошти для\~дітей,\~які не\~входять в\~оплату аліментів,\~купує їм\~речі,\~бере їх\~на вихідні\~до себе\~додому.\~Ремонтними роботами\~не займається,\~ будівельних\~послуг не\~надає.\~ Єдиним\~його доходом\~є пенсія\~по інвалідності.\~ За\~кордон виїздив,\~але не\~працював.\~ Станом\~на сьогоднішній\~день у\~відповідача [PERSON] ,\~окрім спільних\~з позивачем\~дітей [PERSON] \~та [PERSON] ,\~на утриманні\~ перебуває\~ще одна\~малолітня дитина\~від другого\~шлюбу з\~ [PERSON] . Відповідач погоджується на сплату аліментів у розмірі 1800 гривень на кожну дитину на утримання спільних з позивачем дітей [PERSON] та [PERSON] , щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач, заперечуючи доводи відповідача, в якості доказів по справі надала скриншоти зі сторінки відповідача в соціальній мережі, що на її думку, є доказом того, що відповідач працює, надає послуги з ремонту та демонтажних робіт та отримує дохід. Однак суд критично ставиться до наданих позивачем доказів, і вважає їх неналежними, так як розміщення реклами послуг у соціальній мережі не доводить отримання доходу в конкретній сумі. Інших доказів отримання відповідачем будь-яких доходів, позивачем не надано. Крім того, в судовому відповідач заперечив, що займається будь-якими ремонтними роботами та послугами, оскільки йому, як інваліду 3 групи, протипоказана важка фізична праця з участю обох рук. Отже, позивачем не доведено, що матеріальний стан відповідача суттєво покращився та дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі 3500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, як просить позивач. Разом з тим, судом встановлено, що присуджений з відповідача розмір аліментів 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, на даний час не надає можливості для рівної участі обох батьків у забезпеченні мінімально необхідних потреб дитини, виходячи з встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Необхідність нести зростаючі витрати на утримання дітей внаслідок зростання споживчих цін на товари та послуги, необхідні для утримання та розвитку дітей об`єктивно призводить до погіршення матеріального становища позивачки та покладає на неї надмірний майновий тягар. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів підлягають до часткового задоволення, оскільки позивачкою доведено підстави для зміни розміру аліментів у зв`язку зі зміною її майнового та сімейного стану, а відповідач, як батько, не зважаючи на те що є інвалідом 3\~групи та має на утриманні\~малолітню дитину\~від другого\~шлюбу, повинен надати таку матеріальну допомогу у вигляді аліментів. Тому суд вважає за доцільне збільшити розмір\~\~аліментів з 1500,00 грн. до 1800,00 грн. та стягувати їх на утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дітьми повноліття. На переконання суду, саме такий розмір аліментів узгоджується з вимогами закону, відповідатиме інтересам дітей, покриватиме частину витрат на дітей і не порушуватиме як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача, а також забезпечить реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дітей. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам\~ст. 192 СК України, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Суд звертає увагу сторін, що відповідно до\~ст. 179 СК України\~аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти, сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а не з моменту подання цивільного позову до суду. Щодо стягнення судових витрат суд зауважує наступне. Відповідно до ч. 1 та ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню на користь держави з відповідача у розмірі 1211 гривень 20 копійок за вимогу про збільшення розміру аліментів. Згідно з ч. ч. 1, 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч. 1\~ст. 134 ЦПК України\~разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження витрат на правничу допомогу стороною позивача надано договір про надання правової допомоги № 93 від 03 жовтня 2024 року, квитанція про сплату грошових коштів № 0886 від 04.10.2024 року у розмірі 4\~000,00 грн., сплачених позивачем [PERSON] адвокату Голіней Л.Д. (а.с.14-16). Вказані докази суд визнає належними на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі 4000,00 грн., при цьому суд вважає, що понесені позивачем витрати є реальними та необхідними у зв`язку з наданням їй правничої допомоги у справі. Разом з тим, враховуючи часткове задоволення судом позовних вимог з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати на оплату правової допомоги пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на суму 2\~057,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial