Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 07.03.2025 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява сформована в системі «Електронний суд» 07.03.2025. Позовна заява обґрунтована тим, що 12.08.2012 року між ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД», та [PERSON] було укладено кредитний договір №99070815, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито поточний рахунок та надано кредит, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору. Вказував що термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вимушене звернутись із даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у судовому. Зазначав, що станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №99070815 від 12.08.2012 року становить 15 635,47 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 5301,94 грн.; заборгованість за відсотками 4835,71 грн.; заборгованість за комісією 5497,82 грн. 25.07.2024 АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит- Капітал» уклали договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, згідно якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «БАНК ФОРВАРД», включно і до [PERSON] за кредитним договором №99070815 від 12.08.2012. В поданій до суду позовній заяві просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №99070815 від 12.08.2012 в розмірі 15635,47 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал». Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 26.03.2025 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] 16.04.2025 подала до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що позивач не надав до суду належних та допустимих доказів на підтвердження надання кредиту та на яку суму, про договір про відступлення права вимоги відповідача повідомлено не було. Вказувала, що не має та не мала заборгованості перед АТ «Бан Форвард». В задоволенні позовних вимог просила відмовити повністю. Позивач 13.05.2025 подав до суду відповідь на відзив, де позивач зазначив, що між відповідачем та ПАТ «Банк Русский Стандарт» було укладено кредитний договір № 99070815 від 12.08.2012 та надано кредит в межах кредитного ліміту, відповідач умови не виконала, на підтвердження вимог позивачем надано належні докази. Представник позивача звертався до суду з заявою про розгляд справи без участі представника. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав, які зазначені в поданому до суду відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 12.08.2012 року між ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД», та [PERSON] було укладено кредитний договір №99070815, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито поточний рахунок та надано кредит, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору. Зазначена обставина не оспроюється відповідачем. Встановлено, що банківська установа свої зобов`язання за кредитним договором виконала в повному обсязі, відповідачу було надано грошові кошти у вигляді кредитного ліміту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, кошти в повному обсязі не повернула, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів за укладеним договорам заявлені обґрунтовано. Твердження відповідача про відсутність заборгованості за тілом кредиту в сумі 5301,94 грн не заслуговує на увагу. Наявність у відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 5301,94 грн підтверджено наданою позивачем до суду та дослідженою в судовому засіданні випискою по рахунку. При вирішенні питання про розмір заборгованості за договором судом враховується таке. Згідно з умовами укладеного кредитного договору № 99070815 від 12.08.2012 його сторони передбачили, що ставка по кредитному ліміту складає 55 % річних, комісія 0, строк кредиту до 60 місяців. Звертаючись до суду з позовом, позивач обраховує заборгованість станом на дату відступлення права вимоги в сумі 15 635,47 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5301,94 грн.; заборгованість за відсотками 4835,71 грн.; заборгованість за комісією 5497,82 грн. Разом з тим, умови укладеного між сторонами договору не містять положень про підстави нарахування комісії, її розмір. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Наданий до суду позивачем розрахунок розмір заборгованості не дає суду підстави вважати, що розрахунок заборгованості за відсотками здійснений відповідно до умов укладеного між сторонами договору та в межах строку його дії. З цих підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 99070815 від 12.08.2012 в розмірі 5301,94 грн, що є тілом кредиту, в решті в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Щодо тверджень відповідача про відсутність у позивача права вимоги за кредитними договорами суд враховує таке. Відповідно до ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 1077\~ЦК України\~передбачено,\~що за\~договором факторингу\~(фінансування\~під відступлення\~права грошової\~вимоги)\~одна сторона\~(фактор)\~передає або\~зобов`язується\~передати грошові\~кошти в\~розпорядження другої\~сторони (клієнта)\~за плату\~(у\~будь-який\~передбачений договором\~спосіб),\~а клієнт\~відступає або\~зобов`язується\~відступити факторові\~своє право\~грошової вимоги\~до третьої\~особи (боржника). \~Клієнт може\~відступити факторові\~свою грошову\~вимогу до\~боржника з\~метою забезпечення\~виконання зобов`язання\~клієнта перед\~фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Встановлено, що 25.07.2024 АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, згідно якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками АТ «БАНК ФОРВАРД», включно і до [PERSON] за кредитним договором №99070815 від 12.08.2012. Відповідач, як боржник за кредитними договорами, включена до реєстру боржників. Тому суд приходить до висновку, що позивач відповідно до укладеного договору набув права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Та обставина, що відповідач не отримала повідомлення про перехід права вимоги, не спростовує обґрунтованість вимоги позивача. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає до стягнення 821,43 грн. понесених позивачем судових витрат зі спати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial