Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 165 381,43грн. за трьома кредитними договорами, а саме: -за договором №2001292570201 у сумі 90 546,24грн., у тому числі 47 773,87грн. заборгованості за кредитом та 42 772,37грн. заборгованості за процентами. -за договором №1001862042501 30 795,15грн., у тому числі 15 709,85грн. заборгованості за кредитом; 3,10грн. заборгованості за процентами; 15 082,20грн. заборгованості за комісією; -за договором №1001949605101 44 040,04грн., у тому числі 22 489,09грн. заборгованості за кредитом; 4,95грн. заборгованості за процентами; 21 546,00грн. заборгованості за комісією. - Позов обґрунтовано тим, що між АТ "ПУМБ" та [PERSON] 17.04.2019 року укладено кредитний договір №2001292570201, відповідно до якого відповідачу видано кредит в сумі 47 774,00грн. Відповідач не виконує свої зобов`язання за договором і станом на 01.12.2024 року у нього перед банком виникла заборгованість в сумі 90 546,24грн. Також, 22.04.2021 між АТ "ПУМБ" та [PERSON] укладено кредитний договір №1001862042501, відповідно до якого відповідачу видано кредит в сумі 27 000,00грн. Відповідач не виконує свої зобов`язання за договором і станом на 01.12.2024 року у нього перед банком виникла заборгованість в сумі 30 795,15грн. Також, 16.08.2021 між АТ "ПУМБ" та [PERSON] укладено кредитний договір №1001949605101, відповідно до якого відповідачу видано кредит в сумі 30 000,00грн. Відповідач не виконує свої зобов`язання за договором і станом на 01.12.2024 року у нього перед банком виникла заборгованість в сумі 44 040,04грн. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.02.2025 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» № 4273-IXвід 26.02.2025, який набрав чинності 25.04.2025, змінено найменування місцевих загальних судів, зокрема Дзержинський районний суд м. Харкова змінено на Шевченківський районний суд м. Харкова. Зміна найменування місцевого загального суду не призвела до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач\~ в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Враховуючи, що у справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. 22.04.2021 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1001862042501 шляхом підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Перший Український Міжнародний Банк». За умовами вказаного договору відповідач отримав 27 000,00грн. на споживчі цілі з процентною ставкою 0,01грн. на 24 місяців. Розмір комісії за обслуговування заборгованості складає 3,99%. Так, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією №TR.48905154.60415.8810 від 22.04.2021 та випискою по особовому рахунку відповідача за період з 17.04.2021 по 01.12.2024. Також,\~16.08.2021\~між АТ\~«Перший Український\~Міжнародний Банк»\~та [PERSON] укладено кредитний договір №1001949605101 шляхом підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Перший Український Міжнародний Банк». За умовами вказаного договору відповідач отримав 30 000,00грн. на споживчі цілі з процентною ставкою 0,01грн. на 24 місяців. Розмір комісії за обслуговування заборгованості складає 3,99%. Так, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією №TR.51487934.109580.8810 від 16.08.2021 та випискою по особовому рахунку відповідача за період з 17.04.2021 по 01.12.2024. Також, 17.04.2019 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2001292570201 шляхом підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Перший Український Міжнародний Банк». За умовами вказаного договору відповідачу був встановлений кредитний ліміт на суму 25 000,00грн. Процентна ставка визначена у розмірі 47,88%. У подальшому, кредитний ліміт неодноразово збільшувався та станом на 15.06.2023 становив 47 774,00грн., до підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту. Так, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача за період з 17.04.2021 по 01.12.2024. Також, з виписки вбачається, що відповідач перестав виконувати свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України зазначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частин 1,2\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1статті 1048\~ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №2001292570201, заборгованість відповідача складає 90 546,24грн., у тому числі 47 773,87грн. заборгованості за кредитом та 42 772,37грн. заборгованості за процентами. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №1001862042501, заборгованість відповідача складає 30 795,15грн., у тому числі 15 709,85грн. заборгованості за кредитом; 3,10грн. заборгованості за процентами; 15 082,20грн. заборгованості за комісією. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №1001949605101, заборгованість відповідача складає 44 040,04грн., у тому числі 22 489,09грн. заборгованості за кредитом; 4,95грн. заборгованості за процентами; 21 546,00грн. заборгованості за комісією. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1, 3 ст.\~13, ч. 1 ст.\~49 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідно до ст.\~76, ч. 1,\~2,\~3\~ст.\~77,\~79,\~80 ЦПК України: Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. При цьому, згідно з частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~позивачем надано до суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази як укладення між сторонами кредитного договору, так і наявності заборгованості відповідача за кредитним договором. При цьому, всупереч зазначеним вище вимогам, відповідачем не спростовано за допомогою будь-яких доказів ані факту укладення кредитного договору, ані розміру заборгованості за кредитним договором відсутня. Матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачем умов кредитного договору. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення основної суми боргу та процентів за користування кредитом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо вимог про стягнення заборгованості за комісією. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Щодо наслідків включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації, що за законом повинна надаватися безоплатно, має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності на момент виникнення спірних правовідносин та в цій частині відміняє дію попереднього нормативно-правового акта, тобто застосуванню підлягає Закон України «Про споживче кредитування». Пунктом 5.7.3 Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного обслуговування фізичних осіб, позичальнику встановлено плату за послуги банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахункове касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо кредиту без уточнення систематичності запиту такої інформації споживачем. Фактично на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць послуги з обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту, мають оплатний характер, що суперечить вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи те, що позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, колегія суддів приходить до висновку про те, що положення п. 5.7.3 Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного обслуговування фізичних осіб та п.4 Паспорта споживчого кредиту (у частині щомісячної комісії за обслуговування кредиту), укладеного між позичальником та АТ «ПУМБ», щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених п.5 Порядок повернення кредиту, є нікчемними. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 24 жовтня 2018 року у справі № 276/4216/16-ц, відповідно до яких, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У зв`язку з вище вказаним, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за комісією в розмірі 15\~082,20грн.\~заборгованості за\~комісією за кредитним\~договором №1001862042501,\~та 21\~546,00грн.\~заборгованості за\~комісією за кредитним договором №1001949605101 не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial