Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до суду з позовом та просить усунути перешкоди в здійсненні права власності на спадкове майно, шляхом зняття арешту з 1/3 частини квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] , померлій [INFO] , накладеного постановою б/н, 10.10.2001, Київським РВ ДВС управління юстиції в м.Одесі, реєстраційний номер обтяження: 8170079. При цьому позивач посилається на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] та після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Однак, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину за законом, оскільки постановою б/н, 10.10.2001, Київського РВ ДВС управління юстиції в м.Одесі на спірну частину квартиру накладено арешт. Враховуючи неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в іншій спосіб захистити своє порушене право не може, він вимушений звернутись до суду з даним позовом. Представник [PERSON] адвокат Дубровська Г.В. до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, повідомлялась, про причини неявки суд не сповістила. 3-ті особи: представник Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), представник Першої Одеської нотаріальної контори у судове засідання не з`явились, сповіщались. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [INFO] [PERSON] померла, актовий запис №1257 від 31.01.2022 відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: 1/3 частину квартири [ADDRESS] . [PERSON] , який є сином та спадкоємцем після смерті [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до Київської державної нотаріальної контори у м.Одеса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері та постановою від 19.03.2025 позивачу було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, в зв`язку із тим, що на нерухоме майно, яке належить [PERSON] накладено арешт. Постановою від 10.10.2001 Київського РВ ДВС управління юстиції в м.Одесі накладено арешт на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , на підставі ухвали Київського райсуду від 04.10.2001. Відповіддю заступника голови Київського районного суду м.Одеси Петренко В.С. від 19.08.2024 позивача повідомлено, що перевіркою алфавітних покажчиків за 2001 рік встановлено, що в провадженні суду перебувала цивільна справа 2-3250/2001 за позовом [PERSON] до [PERSON] . За закінченням терміну зберігання матеріали цивільної справи було знищено. Ухвала від 04.10 2001 року в архіві суду не знайдено. Згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень Міністерства юстиції, виконавчі провадження з боржником - [PERSON] , відсутні. Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIIIі підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) \~ \~ \~ \~отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) \~ \~ \~ \~надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) \~ \~ \~ \~отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) \~ \~ \~ \~наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності -суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) \~ \~ \~ \~відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) \~ \~ \~ \~отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) \~ \~ \~ \~погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) \~ \~ \~ \~отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Згідно ч. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 2 п. 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При таких обставинах суд вважає, позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved