Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивачка [PERSON] звернулася до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою, у якій просила стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до повноліття дитини; стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4\~частини з\~усіх видів\~його заробітку\~(доходу)\~щомісячно до досягнення їх з відповідачем сином [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку; рішення суду\~в частині\~стягнення аліментів\~за один\~місяць допустити\~до негайного\~виконання та\~стягнути з\~відповідача судові\~витрати по\~справі.\~ В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають одну дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне\~життя з\~відповідачем не\~склалося,\~тому на\~даний час\~вони проживають\~окремо,\~їхній малолітній\~син [PERSON] проживає разом з нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Їй самій важко утримувати дитину, забезпечити їй необхідний рівень життя для її нормального фізичного та духовного розвитку. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання сім`ї не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Вона потребує матеріальної допомоги, оскільки ніде не працює, здійснює догляд за малолітнім сином [PERSON] та отримує мінімальні соціальні виплати, що не здатні забезпечити нормальне існування її та малолітнього сина, її матеріальне становище незадовільне. Відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку, має заробіток тому може надавати їй кошти на утримання дитини та на своє утримання. У наданому до суду клопотанні про долучення письмових доказів представник відповідача [PERSON] адвокат Кобилинець Т.В. зазначила, що положеннями сімейного законодавства України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно довідки форми ОК-5, відповідач [PERSON] за 2025 рік немає жодних доходів. Також він тривалий час здійснює постійний сторонній догляд за близьким родичем вуйком [PERSON] , який є лежачим хворим та потребує постійного стороннього догляду. Відповідач є єдиним родичем, який може здійснювати за [PERSON] постійний догляд та у зв`язку з чим йому призначено компенсаційну виплату у розмірі 2576 грн. Проте з січня 2025 року він ще не отримав жодної суми з призначеної виплати. Тобто сума компенсаційних виплат є єдиним джерелом доходу відповідача і зважаючи на важкий стан підопічного він не може додатково працювати, щоб мати інше джерело доходу. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Комарницький Е.Г. у судове засідання не прибули, останній направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу у відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Кобилинець Т.В. у судове засідання не прибули, остання подала до суду заяву в якій просила розглянути справу без участі сторони відповідача, крім цього зазначила, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини відповідач визнає повністю. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з останнього аліментів на утримання дружини, то в цій частині позову просила відмовити, оскільки відповідач на утриманні має особу за якою здійснює постійний сторонній догляд, у нього відсутні будь-які інші доходи окрім компенсаційних виплат у розмірі 2576 грн., а тому він не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21.02.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрив провадження у справі та призначив відкрите судове засідання з повідомленням учасників справи (а.с. 16). 20.03.2025 представник позивачки [PERSON] адвокат Комарницький Е.Г. через систему «Електронний суд» подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в іншій справі (а.с. 18). 15.04.2025 представник відповідача [PERSON] адвокат Кобилинець Т.В. через систему «Електронний суд» подала клопотання про долучення письмових доказів (а.с. 25-29). 15.04.2025 представник позивачки [PERSON] адвокат Комарницький Е.Г. через систему «Електронний суд» подав клопотання про розгляд справи у відсутності сторони позивача у якій він також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення (а.с.41). 19.05.2025\~ представник\~відповідача [PERSON] \~ адвокат\~Кобилинець Т.В.\~ подала\~до суду\~заяву про\~розгляд справи\~у відстуності\~сторони відповідача,\~у якій\~вона також\~зазначила,\~щопозовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини відповідач визнає повністю. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини, то в цій частині позову просила відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дотримуючись вимог вищезазначених норм процесуального закону, розгляд справи проводиться у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом, на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи, яких достатньо для вирішення питання про права та обов`язки сторін. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Відповідно до\~копії свідоцтва\~про шлюб\~серії [NUMBER] \~від 01.09.2022,\~сторони по\~справі 01.09.2022\~у Рожнятівському\~відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у Калуському\~районі Івано-Франківської\~області Південно-Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Івано-Франківськ)\~зареєстрували шлюб,\~про що\~зроблено відповідний\~актовий запис\~№98\~(а.с.\~9). Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.11.2023 (а.с.10) також підтверджено, що від спільного подружнього життя у сторін є син [PERSON] , [INFO] . З акту обстеження №19 складеного старостою Лоп`янського старостинського округу Долинської міської ради 27.02.2025 (а.с.35) встановлено, що [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] проте фактично проживає по [ADDRESS] . Разом з ним по вказаній адресі проживає [PERSON] , який являється інвалідом І групи, та за яким [PERSON] веде догляд, піклується про нього, надає різні види допомоги. З акту проведення обстеження сім`ї №18 складеного комісією Лоп`янського старостинського округу Долинскої міської ради 27.02.2025 (а.с. 36) встановлено, що [PERSON] здійснює за [PERSON] постійний догляд у зв`язку з чим йому призначено компенсаційні виплати. Згідно рішень виконавчого комітету Долинської міської ради про призначення/перерахунок компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 20.06.2024 та 06.03.2025, [PERSON] призначено компенсаційну виплату з 01.06.2024 по 15.11.2024 у розмірі 2535,60 грн., з 01.11.2024 по 31.12.2024 у розмірі 2576 грн., з 01.01.2025 по 18.05.2025 у розмірі 2576 грн. (а.с. 34, 37). Згідно Виписки за формою ОК-5, сформованої засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України від 14.04.2025, сума заробітку відповідача [PERSON] для нарахування\~пенсії\~за 2024 рік становила 64000 грн., за 2025 рік дохід відсутній (а.с. 31-32). Позивачка зазначає, що відповідач ухиляється від обов`язку матеріально утримувати сім`ю, тому між сторонами виник спір щодо його участі в утриманні дитини та дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування: Проаналізувавши доводи позивачки, викладені в позовній заяві, вивчивши матеріали\~цивільної справи,\~дослідивши та\~оцінивши в\~судовому засіданні\~письмові докази\~в їх\~сукупності,\~встановивши таким\~чином фактичні\~обставини справи,\~суд прийшов\~до висновку,\~що позов підлягає до задоволення частково, враховуючи таке. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У частині 1 статті 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень\~ст. 84 Сімейного Кодексу України,\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що їхня спільна із відповідачем дитина проживає разом з нею. Відповідач проживає окремо, участі в утриманні дитини не бере, тому вона просить стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дитини. Відповідач не надав суду докази добровільного надання допомоги на утримання дитини, не обґрунтував та не довів належними доказами свою неспроможність сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, а також не спростував доводи, зазначені у позовній заяві, тому аліменти на утримання неповнолітньої дитини підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задоволити та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їхньої малолітньої дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку суд доходить таких висновків. Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1ст. 89\~ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд вважає, що позивачка повинна довести ту обставину, що відповідач може надавати їй допомогу на утримання. Однак, жодних доказів стосовно цього позивачкою не надано. Крім цього, судом встановлено, що на утриманні відповідача перебуває непрацездатна особа, за якою він здійснює постійний сторонній догляд, у нього відсутні будь-які інші доходи крім компенсаційних виплат у розмірі 2576 грн., які є єдиним джерелом доходу відповідача і зважаючи на важкий стан підопічного він не може додатково працювати, щоб отримувати інші доходи. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги розмір доходу та кількість утриманців відповідача, суд доходить висновку, що в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку слід відмовити. V. Розподіл судових витрат: Беручи до уваги, що згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, тому судовий збір в розмірі 1211,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України та

Outcome: dismissed