Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем, зазначивши, що [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , який був батьком [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, а саме: земельна ділянка загальною площею 5,79 га із кадастровим номером 5121282000:01:002:0291, яка розташована на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області (в теперішньому Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області), цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя [PERSON] заповіт на вказану земельну ділянку не склав. [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті батька [PERSON] , інших спадкоємців немає. Його батьки [PERSON] та [PERSON] 23 липня 1968 року розірвали шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про припинення одруження № 88 від 23.07.1968 року. Іншої сім`ї та дітей [PERSON] не мав. На час відкриття спадщини [PERSON] проживав зі своїм батьком за однією адресою, оскільки він був людиною похилого віку, хворів та потребував постійного стороннього догляду. Після смерті батька [PERSON] поніс витрати на його поховання. Усіма його особистими речами розпорядився на власний розсуд. Прийняття спадщини припало саме на період карантину запровадженого на усій території України щодо гострої респіраторної хвороби COVID-19, за своїм віком та станом здоров`я будучи в групі ризику [PERSON] залишався вдома, тримав дистанцію та дбав про власну безпеку та здоров`я. Також указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до теперішнього часу. [PERSON] , 06.02.2023 року звернувся до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Березовської О.Г. з питань оформлення спадщини після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] , йому було надано роз`яснення та рекомендовано звернутися до суду з позовом про продовження строку для прийняття спадщини. Враховуючи наведене, представник позивача просить визначити [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Його представник, адвокат Мацкул Л.М. в судовому засідання позовну заяву підтримала просила таку задовольнити. Представник Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області у судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином про час та день розгляду справи. Подав заяву 20.05.2025 року до суду, в якій зазначив, що заперечень проти задоволення позовної заяви немає. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , який був батьком [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про народження [NUMBER] . Після його смерті [PERSON] відкрилась спадщина, а саме на земельну ділянку загальною площею 5,79 га із кадастровим номером 5121282000:01:002:0291, яка розташована на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області (в теперішньому Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області), цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 487453, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 201 від 27 березня 2001 року на підставі рішення сесії XXIII скликання Заводівської сільської Ради народних депутатів Березівського району Одеської області від 14 лютого 2001 року № 86. Батьки позивача [PERSON] та [PERSON] 23 липня 1968 року розірвали шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про припинення одруження № 88 від 23.07.1968 року. На час відкриття спадщини [PERSON] проживав зі своїм батьком за однією адресою: [ADDRESS] , що вбачається з акту встановлення факту проживання без реєстрації від 30 січня 2025 року №53 Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області. \~ \~ \~ \~[PERSON] , 06.02.2023 року звернувся до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Березовської О.Г. з питань оформлення спадщини після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] , йому було надано роз`яснення листом №16/01-16 від 22.01.2025 року та рекомендовано звернутися до суду з позовом про продовження строку для прийняття спадщини. Також в роз`ясненнях зазначено, що спадкова справа не заводилась, інші спадкоємці не звертались. На обгрунтування причини невчасного подання заяви про прийняття спадщини представник позивача зазначає, що прийняття спадщини припало на період карантину, запровадженого на всій території України, за своїм віком та станом здоров`я будучи в групі ризику [PERSON] залишався вдома та дбав про власну безпеку. Окрім того указом Президента України від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до теперішнього часу. Так, у відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). В той же час, відповідно до ст.ст.1273-1275 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі.\~\~Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача, щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про смерть спадкодавця, наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку, та доведення поважності причин пропуску строку. Безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя\~(верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою. Як встановлено судом, [PERSON] протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а на підставі статті 1272 ЦК України звернувся до суду із позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи тим, що на момент відкриття спадщини на території України був запроваджений карантин через поширення гострої респіраторної хвороби COVID -19, а також введений в дію указом Президента України воєнний стан. Пропущений строк на подання заяви про прийняття спадщини є досить тривалий та складає майже 2 роки та 10 місяців, зазначені представником позивача причини, а саме запроваджений карантин та воєнний стан не можуть бути визнані поважними. Так як карантин діяв на території України до 30 червня 2023 року, в подальшому був скасований, постановою КМУ, окрім цього, на території Одеської області, зокрема в Березівському районі не велись бойові дії, незважаючи на введений на території України воєнний стан, територія на якій проживає позивач під окупацією не перебувала. Інших доказів на підтвердження поважності пропуску строку подачі заяви на прийняття спадщини стороною позивача не надано. Частини 1, 2\~ст. 77 ЦПК України\~встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Стаття 80 ЦПК України\~презюмує, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Наведені позивачем причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які згідно з частиною третьою\~статті 1272 ЦК України\~можуть визнаватися поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем не доведено поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, які б давали підстави для надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини понад установлений законом шестимісячний строк, підстави для задоволення позову у суду відсутні.

Outcome: dismissed