Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а саме, що вона є онукою [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , яка померла [INFO] в селі Миколо-Комишувата, Берестинського району, Харківської області. В заяві [PERSON] посилається на те, що вона народилась [INFO] в селі Миколо-Комишувата, Красноградського району, Харківської області, її дошлюбне прізвище- [PERSON] . \~ \~ \~ \~23 серпня 2003 року в Миколо-Комишуватській сільській раді Красноградського району Харківської області, актовий запис №5, вона уклала шлюб із [PERSON] , змінивши своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] . \~ \~ \~ \~У відповідності до свідоцтва про народження [NUMBER] від 16.09.1980 року, її батьками були [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Батьки заявника [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 14 вересня 1974 року в Миколо-Комишуватській сільській раді Красноградського району Харківської області, актовий запис №8, дошлюбне прізвище матері- [PERSON] . Мати [PERSON] , дошлюбне прізвище- [PERSON] , народилась [INFO] , її матір`ю була [PERSON] , але із відсутністю документів, що підтверджували народження бабусі [PERSON] , [INFO] , на час реєстрації [INFO] матері заявника [PERSON] , ім`я бабусі [PERSON] , а саме Роза, записано у свідоцтві про народження матері заявника, [PERSON] як « [PERSON] », оскільки свідоцтво про своє народження бабуся [PERSON] отримала 25 грудня 1979 року, тобто, при досягненні віку 54 роки. \~ \~ \~ \~Мати заявника, [PERSON] , померла [INFO] в селі Миколо-Комишувата, Красноградського району, Харківської області. \~ \~ \~ \~Заявник та її рідна бабуся, [PERSON] , [INFO] , проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , як бабуся та онука, вона довіряла їй отримувати належні їй кошти від оренди належної їй земельної ділянки, а також склала 28 грудня 2014 року заповіт на її ім`я, у відповідності до якого заповіла [PERSON] належну їй земельну ділянку. \~ \~ \~ \~Рідна бабуся заявника, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в селі Миколо-Комишувата, Красноградського району, Харківської області, і після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, яку у вигляді земельної ділянки, що розташована на території Миколо-Комишуватської сільської ради Берестинського району Харківської області, площею 4,7954 гектарів, кадастровий номер 6323383500:07:000:0168, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заявник нотаріально оформила 9 грудня 2024 року у приватну власність, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 09.12.2024 року та Витягом з державного реєстру речових прав. Факт просить встановити з метою оподаткування за нульовою ставкою, як членом сім`ї другого ступеня спорідненості у відповідності до статті 174 Податкового кодексу України, успадкованого нерухомого майна у вигляді земельної ділянки, що розташована на території Миколо-Комишуватської сільської ради Берестинського району Харківської області, площею 4,7954 гектарів, кадастровий номер 6323383500:07:000:0168, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заявник [PERSON] в судовому засіданні дала пояснення аналогічні зазначеним в заяві по суті справи, також зазначила, що дані відмінності в імені її бабусі виникли в зв`язку з тим, що батюшка її бабусю під час хрещення назвав «Роза», а її рідний батько назвав « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи Головного управління Державної податкової служби у Харківській області в судове засідання не з`явився, від їх представника до суду надійшли пояснення відповідно до яких просить закрити провадження у справі, так як в даному випадку передбачене позасудове встановлення факту, так як заявник не зверталась до органів державної реєстрації актів цивільного стану. Свідок [PERSON] , яка є тіткою заявника та рідною сестрою її матері, в судовому засіданні підтвердила факти зазначені в заяві [PERSON] . Також пояснила, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є її рідною матір`ю та рідною бабусею заявника. В селі всі її називали [PERSON] , тому під час реєстрації її народження та народження її сестри [PERSON] в графі мати було записано « [PERSON] ». Перевіривши матеріали справи, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається зі ст.293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Виникнення особистих, майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами, які підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо), тому допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. При вирішенні питання про встановлення факту родинних відносин, суд виходить з фактичних, встановлених в судовому засіданні обставин. Суд враховує, що законодавчо питання врегульовано положеннями\~Цивільного кодексу України\~щодо сприяння у здійсненні та охороні гарантованих\~Конституцією\~і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для підтвердження такого факту. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Статтею 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша\~ст.80 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У постанові Верховного Суду від 11 лютого 2022 року у справі №947/22756/19 сформульовано висновки про те, що доказами, що підтверджують факт родинних відносин, можуть бути документи, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. У справі №947/22756/19 визнаючи подані позивачем письмові докази (свідоцтва про шлюб, свідоцтво про народження, свідоцтва про смерть, свідоцтво про право на спадщину після смерті, фотографії, на яких зображені члени родини позивача декількох поколінь, відеозаписи зі святкування сімейних подій, показання свідків достатніми та достовірними доказами, суд надав їм оцінку в їх сукупності, які в своєму взаємозв`язку згідно з практикою ЄСПЛ щодо урахуванням принципу "балансу вірогідностей" підтверджують правдивість обставин, на які посилався позивач на обґрунтування своїх позовних вимог, а тому суди дійшли правильних висновків про доведеність родинних відносин між позивачем та померлою особою. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) та в постанові від 21.06.2023 року у справі №916/3027/21. В своїй постанові від 21.06.2023 року у справі №916/3027/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що повертаючись до стандартів доказування, передбачених процесуальним законом, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були. Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри". Частина перша\~статті 69 ЦПК України\~вказує, що свідком може бути кожна особа. Використання слова "кожна" означає, що закон не встановлює жодних обмежень для особи свідка. При цьому слід враховувати норму\~статті 70 ЦПК України, яка передбачає перелік осіб, які не можуть бути допитані в якості свідка. Закон не встановлює мінімальний вік особи, яка може бути свідком. Однак слід враховувати психологічну зрілість особи для правильного сприйняття обставин та їх переказу. Не має обмежень також щодо участі у справі як свідків близьких родичів сторін. Такі особи можуть бути свідками, не зважаючи на те, що вони часто зацікавлені у результаті справи. Це обов`язково враховується судом під час оцінки доказів. Свідок зобов`язаний давати правдиві показання. Цей обов`язок забезпечується встановленням кримінальної відповідальності за відмову давати показання або завідомо неправдиві показання. У зв`язку з тим, що свідки в результаті збігу обставин або безпосередньо сприймають події, що є обставинами справи, або отримують ці відомості від інших осіб - їх показання є важливим засобом доказування. Показання свідків, допитаних у судовому засіданні, оцінені судом у сукупності з іншими письмовими доказами, поданими сторонами, згідно з вимог\~статті 89 ЦПК України. Свідок - це учасник процесу, основна функція якого - дати правдиві показання щодо відомих йому обставин. Показання свідка - це одне з найважливіших джерел доказів в цивільному процесі, із якого суд одержує відомості про наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Показання свідків - це свідчення, повідомлені особами, яким можуть бути відомі які-небудь обставини, що мають значення для розгляду і вирішення справи. Свідком є особа, якій ці обставини відомі. Свідок є носієм відомостей про факти в результаті збігу обставин або безпосередньо сприймаючи події, що є обставинами даної справи, або одержавши відомості про них від інших осіб. У цивільному процесі потреба у показаннях свідка виникає, зокрема у таких випадках: для встановлення фактів, які не можна документально закріпити; для з`ясування обставин, які були у свій час документально оформлені, але документи втрачені і відновити їх неможливо; для дослідження вірогідності засобів доказування. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі №543/271/20 (провадження №61-14744св20). Поняття «родинність» розглядається як родинні зв`язки між людьми, що ґрунтуються на походженні однієї особи від іншої чи кількох осіб від спільного пращура; кровний зв`язок осіб, що походять один від одного чи від спільного пращура. Родинна лінія може бути прямою чи боковою та поділяється на висхідну та низхідну. При прямій лінії родинність ґрунтується на походженні однієї особи від другої. Судом встановлено, що заявник народилась [INFO] в селі Миколо-Комишувата, Красноградського району, Харківської області, її дошлюбне прізвище- [PERSON] . \~ \~ \~ \~23 серпня 2003 року в Миколо-Комишуватській сільській раді Красноградського району Харківської області, актовий запис №5, вона уклала шлюб із [PERSON] , змінивши своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] . \~ \~ \~ \~У відповідності до свідоцтва про народження [NUMBER] від 16.09.1980 року, її батьками були [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Батьки заявника [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 14 вересня 1974 року в Миколо-Комишуватській сільській раді Красноградського району Харківської області, актовий запис №8, дошлюбне прізвище матері- [PERSON] . Мати [PERSON] , дошлюбне прізвище- [PERSON] , народилась [INFO] , її матір`ю була [PERSON] , але із відсутністю документів, що підтверджували народження бабусі [PERSON] , [INFO] , на час реєстрації [INFO] матері заявника [PERSON] , ім`я бабусі [PERSON] , а саме Роза, записано у свідоцтві про народження матері заявника, [PERSON] як « [PERSON] », оскільки свідоцтво про своє народження бабуся [PERSON] отримала 25 грудня 1979 року, тобто, при досягненні віку 54 роки. \~ \~ \~ \~Мати заявника, [PERSON] , померла [INFO] в селі Миколо-Комишувата, Красноградського району, Харківської області. \~ \~ \~ \~Заявник та її рідна бабуся, [PERSON] , [INFO] , проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , як бабуся та онука, вона довіряла їй отримувати належні їй кошти від оренди належної їй земельної ділянки, а також склала 28 грудня 2014 року заповіт на її ім`я, у відповідності до якого заповіла [PERSON] належну їй земельну ділянку. \~ \~ \~ \~Рідна бабуся заявника, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в селі Миколо-Комишувата, Красноградського району, Харківської області, і після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, яку у вигляді земельної ділянки, що розташована на території Миколо-Комишуватської сільської ради Берестинського району Харківської області, площею 4,7954 гектарів, кадастровий номер 6323383500:07:000:0168, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заявник нотаріально оформила 9 грудня 2024 року у приватну власність, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 09.12.2024 року та Витягом з державного реєстру речових прав. Факт просить встановити з метою оподаткування за нульовою ставкою, як членом сім`ї другого ступеня спорідненості у відповідності до статті 174 Податкового кодексу України, успадкованого нерухомого майна у вигляді земельної ділянки, що розташована на території Миколо-Комишуватської сільської ради Берестинського району Харківської області, площею 4,7954 гектарів, кадастровий номер 6323383500:07:000:0168, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 17.03.2025 року витребувано від Берестинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Берестинському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копію актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Миколо-Комишувата, Красноградського району, Харківської області, яка померла [INFO] , де матір`ю [PERSON] зазначено [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні надано копію свого свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , де її матір`ю також зазначено [PERSON] . З її показів встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є її рідною матір`ю та рідною бабусею заявника. В селі всі її називали [PERSON] , тому під час реєстрації її народження та народження її сестри [PERSON] в графі мати було записано « [PERSON] ». [PERSON] , [INFO] , отримала свідоцтво про народження Серії [NUMBER] 25.12.1979 року, вже після реєстрації народження її дітей. Враховуючи вищевикладене,\~суд вважає\~встановленим факт родинних\~відносин між\~фізичними особами,\~а саме,\~що [PERSON] є онукою [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , яка померла [INFO] в селі Миколо-Комишувата, Берестинського району, Харківської області. Таким чином, суд вважає за потрібне задовольнити вимоги заявника в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved