Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом за змістом якого просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 110\~410\~грн., моральну шкоду в розмірі 20\~000 грн., а також понесені судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.07.2024 року близько 17 год. [PERSON] , перебуваючи в гаражному приміщенні № 28 гаражного кооперативу «Скеля», що розташований за адресою: [ADDRESS] , в результаті раптово виниклого словесного конфлікту із [PERSON] , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] , наніс йому один удар кулаком своєї правої руки в область правої частини голови та один удар кулаком своєї правої руки в ліву частину ока, після чого поваливши на підлогу наніс близько шести ударів кулаком правої руки в пряму частину голови ззаду, внаслідок чого [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді травматичної екстракції 12 зуба, синців в правій скроневій ділянці, на повіках правого ока, на верхній повіці лівого ока, саден на лобі справа, на спинці носа зліва, на правому і лівому колінних суглобів, на лівій боковій поверхні грудної клітки, на правому та лівому ліктьових суглобах, які згідно висновку експертизи від 05.08.2024 року № 05-9-01/306 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. За даним фактом 31.07.2024 року розпочато кримінальне провадження №\~12024255310000388 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, яке за результатами дізнання з обвинувальним актом відносно [PERSON] надіслано до суду. Вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 12.09.2024\~року в справі № 690/523/24 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні 31.07.2024 року кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.\~125\~КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу. Внаслідок протиправних дій [PERSON] позивачу необхідно здійснити витрати на лікування зубів (встановлення мостовидного протезу) орієнтовна вартість якого становить 110\~410 грн., що й обумовлює розмір завданих матеріальних збитків. Неправомірні дії [PERSON] також заподіяли позивачу суттєву моральну шкоду, оскільки, крім відчуття стресу та больових відчуттів, зумовлених отриманими тілесними ушкодженнями, в нього порушився звичайний уклад життя, так як у зв`язку з пошкодженням губи та щелепи він понад місяць зазнавав надзвичайного сильного фізичного болю та великих труднощів як під час задоволення щоденної біологічної потреби в харчуванні, так і під час спілкування, а через постійні головні болі в нього порушився сон. Вказані обставини зумовили необхідність вжиття позивачем додаткових моральних зусиль для організації свого життя, лікування, а також втрати працездатності на певний період часу, тож 20\~000 грн. це найменша сума, яка може компенсувати завдану моральну шкоду, оскільки будь-яка компенсація не може дійсно відповідати глибині фізичних та душевних страждань позивача. Позивач неодноразово ініціював питання відкладення судового засідання, однак у подальшому, будучи завчасно та належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, до суду не з`явився, причин неявки не повідомив, заяв та клопотань від її імені про відкладення розгляду справи чи з інших процесуальних питань до суду не надходило. Представник позивача адвокат Держан В.В., повноваження якої підтверджено ордером від 25.03.2025 року серії СА № 1116611, у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву за змістом якої підтримує заявлені вимоги в повному обсязі та просить розгляд провести за її відсутності, одночасно вказавши, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення в справі. Відповідач, будучи обізнаним з місцем, датою та часом розгляду справи, що підтверджується як матеріалами справи, так і фактом залученням ним до участі в справі адвоката для представництва його інтересів, відзиву на позовну заяву не надав, у судові засідання неодноразово не з`являвся, поважність причин неявки в належний спосіб суду не повідомив, заяв та клопотань від його імені про відкладення розгляду справи чи з інших процесуальних питань, у передбаченому законом порядку, до суду не надходило. При цьому, ухвалою суду від 15.05.2025 року клопотання [PERSON] , подане його представником, про відкладення розгляду справи повернуто заявнику без розгляду. Представник відповідача адвокат Василенко Т.В., повноваження якої підтверджено ордером від 28.02.2025 року серії СА № 1115623, ознайомившись з позовною заявою та додатками до неї відзиву на позовну заяву не надала, в ініціювала питання про відкладення судового засідання, однак у подальшому, будучи завчасно та належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, до суду не з`явилась, поважність причин неявки не повідомила, заяв та клопотань від її імені про відкладення розгляду справ чи з інших процесуальних питань до суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, зокрема в Рішенні від 16.02.2017 року в справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи, тобто неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для відповідних правових наслідків. З урахуванням вказаного та вимог ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223 ЦПК України, а також відсутності підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та їх представників на за наявними матеріалами. З огляду\~на вказане,\~судом за\~наявності підстав,\~передбачених ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК\~України,\~15.05.2025\~року постановлено ухвалу про проведення розгляду даної справи в заочному порядку за наявними матеріалами. У відповідності до ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 12.09.2024\~року в справі № 690/523/24, який 15.10.2024 року набрав законної сили, [PERSON] , [INFO] , визнано винуватим у тому, що він 31.07.2024 року близько 17 год. [PERSON] , перебуваючи в гаражному приміщенні № 28 гаражного кооперативу «Скеля», що розташований за адресою: [ADDRESS] , в результаті раптово виниклого словесного конфлікту із [PERSON] , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] , наніс йому один удар кулаком своєї правої руки в область правої частини голови та один удар кулаком своєї правої руки в ліву частину ока, після чого поваливши на підлогу наніс близько шести ударів кулаком правої руки в пряму частину голови ззаду, внаслідок чого [PERSON] отримав тілесні ушкодження, у вигляді травматичної екстракції 12 зуба, синців в правій скроневій ділянці, на повіках правого ока, на верхній повіці лівого ока, саден на лобі справа, на спинці носа зліва, на правому і лівому колінних суглобів, на лівій боковій поверхні грудної клітки, на правому та лівому ліктьових суглобах, які згідно висновку експертизи від 05.08.2024 року № 05-9-01/306 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Відповідно до попереднього розрахунку від 14.11.2024 року № 000000644, зробленого стоматологічною клінікою «Формула» за результатами щелепно-лицевої діагностики [PERSON] шляхом 3-D дослідження його верхньої щелепи, вартість лікування [PERSON] , а саме імплантація 13, 15, 23 та 25\~зуба, з супутніми медичними маніпуляціями та розхідними матеріалами, становить 110\~410 грн. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини щодо відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, які врегульовано Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Приписами п.п. 8), 9) ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів, крім іншого, можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Положеннями ч.\~1\~ст.\~22,\~ч.\~1\~ст.\~23\~ЦК України\~передбачено,\~що особа,\~якій завдано\~збитків у\~результаті порушення\~її цивільного\~права,\~має право\~на їх\~відшкодування. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до змісту п. 1 ст. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України збитками, крім іншого, є витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно п.п. 1), 2), 4) ч. 1-5 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає як у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, так і в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Положеннями ч. 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ст. 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. За змістом ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, крім іншого, зобов`язана відшкодувати потерпілому витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на вказане, суд вважає доведеним, що [PERSON] 31.07.2024\~року свідомо та умисно наніс [PERSON] один удар кулаком своєї правої руки в область правої частини голови, один удар кулаком своєї правої руки в ліву частину ока, а також близько шести ударів кулаком правої руки в пряму частину голови ззаду, внаслідок чого [PERSON] отримав легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад його здоров`я, у вигляді травматичної екстракції 12 зуба, синців в правій скроневій ділянці, на повіках правого ока, на верхній повіці лівого ока, саден на лобі справа, на спинці носа зліва, на правому і лівому колінних суглобів, на лівій боковій поверхні грудної клітки, на правому та лівому ліктьових суглобах. Водночас суд критично оцінює надані [PERSON] докази щодо розміру заподіяної йому матеріальної шкоди протиправними діями [PERSON] , який він визначив виключно з урахуванням попереднього розрахунку медичних послуг стоматологічної клініки «Формула» з імплантації 4-х зубів, оскільки відповідно до нього імплантації підлягають 13, 15, 23 та 25 зуби, хоча внаслідок діяння відповідача він отримав тілесні ушкодження у вигляді травматичної екстракції 12 зуба. При цьому, стороною позивача не доведено наявність причинно-наслідкового зв`язку, який є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності, між заподіянням 31.07.2024 року [PERSON] вищевказаних тілесних ушкоджень [PERSON] та необхідністю імплантації 13, 15, 23 та 25 зубів внаслідок травматичної екстракції 12 зуба. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Тож з урахуванням вказаного, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 110\~410 грн., що загалом не позбавляє можливості позивача в подальшому звернутися до суду з новим позовом про стягнення заподіяної матеріальної шкоди з інших підстав. Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди суд, крім вищевказаного, наступне. Європейським судом з прав людини в Рішенні від 12.07.2007 року в справі «STANKOV v. BULGARIA» вказано, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом. Водночас національним законодавством не визначено єдиного розміру грошового відшкодування моральної шкоди у випадку відшкодування потерпілій особі моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. Відповідно до п. 9 постанови пленуму Верховного Суду Україна від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода є категорією об`єктивною, тому, встановлюючи факт наявності такої шкоди, слід керуватися не лише тими критеріями, які обумовлюють суб`єктивне сприйняття потерпілого (почуття, емоції), а й тими, які характеризують її зовнішній прояв порушення усталеного для даної особи способу життя, життєдіяльності. Безумовним та не потребує доказування той факт, що особа відносно якої вчинено кримінальне правопорушення перебуватиме в стані стресу, а в разі ушкодження її здоров`я також відчуватиме фізичний біль та страждання. Обґрунтовуючи заявлений до стягнення розмір заподіяної [PERSON] моральної шкоди, позивачем вказано, що крім відчуття стресу та больових відчуттів, зумовлених отриманими тілесними ушкодженнями, в нього порушився звичайний уклад життя, так як у зв`язку з пошкодженням губи та щелепи він понад місяць зазнавав надзвичайного сильного фізичного болю та великих труднощів як під час задоволення щоденної біологічної потреби в харчуванні, так і під час спілкування, а через постійні головні болі в нього порушився сон, що зумовило необхідність вжиття позивачем додаткових моральних зусиль для організації свого життя, лікування, а також втрати працездатності на певний період часу. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 05.12.2022 року в справі № 214/7462/20 гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості. Також Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 15.12.2020 року в справі № 752/17832/14-ц вказано, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Оцінюючи вказане, суд вважає, що обставини протиправного заподіяння [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON] , а також їх фактичний характер та локалізація, були психотравмуючими та спричинили останньому фізичний біль та душевні страждання, не лише в момент їх заподіяння, а також принизили його честь та гідність, та в подальшому зумовили необхідність вжиття додаткових зусиль та заходів для відновлення та організації нормального укладу свого життя. З огляду на вказане та враховуючи відсутність будь-яких заперечень сторони відповідача щодо заявленого позивачем до стягнення розміру моральної шкоди, а також доказів відшкодування [PERSON] заподіяної моральної шкоди в добровільному порядку, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині в повному обсязі, оскільки заявлена до відшкодування [PERSON] моральна шкода в розмірі 20\~000 (двадцяти тисяч) грн. відповідає засадам розумності та справедливості. Відповідно до змісту ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до змісту ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133, ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що до складу судових витрат, крім судового збору, належать витрати, пов`язаних з розглядом справи, до складу яких, крім іншого, відносяться витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. За змістом позовної заяви та додатків до неї [PERSON] , окрім витрат на оплату судового збору в розмірі 1\~211,20 грн., понесено судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката Держан В.В. у розмірі 3\~000 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в даній справі позивачем долучено договір про надання правової допомоги від 23.10.2024 року № 141, предметом якого, крім іншого, є надання професійної (правничої) допомоги зі складення позовної заяви про стягнення матеріальної та моральної шкоди, квитанцію до прибуткового касового ордеру від 25.11.2025\~року № 25 про сплату [PERSON] адвокату Держан В.В. грошових коштів в розмірі 3\~000 грн. на підставі договору від 23.10.2024 року № 141. З огляду на вказане, враховуючи ч.ч. 2, 4 ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони, водночас з урахуванням часткового задоволення заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог (15,34%) в сумі 632 (шістсот тридцять дві) грн. 19 коп., з яких: 171,99 грн. витрати на оплату судового збору, 460,20 грн. витрати на оплату правничої допомоги, оскільки підстав для звільнення від їх сплати [PERSON] судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial