Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділ частки в натурі. Вимоги мотивовано тим, що позивач є власником 22/100 часток у праві спільної часткової власності будинку [ADDRESS] . Іншими співвласниками є відповідачі. Оскільки співвласники не домовилися про порядок володіння та користування житловим будинком та належними до нього господарськими будівлями та спорудами, позивач звернулася до суду та просить виділити її частку в натурі. Ухвалою суду від 23.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 27.01.2025 закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду. Ухвалою суду від 21.03.2025 залучено до справи співвідповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У судовому засіданні позивач та її представник адвокат Михайленко О.В., який діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги №1777 від 24.10.2024, підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити з урахуванням правильного зазначення площі погріба Літ. «Кпд», 1918 р. пл. 4,6 кв.м (1/2 частини від загальної площі 9,6 кв.м.). 21 лютого 2025 року канцелярією суду зареєстровано, надіслану засобами поштового зв`язку, заяву відповідачки [PERSON] , у якій вона просить справу розглянути без її участі, проти задоволення позову не заперечує. 11 квітня 2025 року канцелярією суду зареєстровано, надіслану засобами поштового зв`язку, заяву відповідача [PERSON] , у якій зазначено, що за саном здоров`я не може бути присутнім у судовому засіданні, проти позову не заперечує. Відповідач [PERSON] отримала ухвалу суду про залучення її як співвідповідача у справі та копію позовної заяви з додатками 28.03.2025, що підтверджується підписом [PERSON] про отримання рекомендованого поштового повідомлення 06\~011\~266\~186 31. Останнє адресоване рекомендоване повідомлення повернулося з причин відсутності одержувача за вказаною адресою. Однак, в судове засідання відповідач не з`явилася, причин неявки не повідомила, відзив не подала. Виклик до суду відповідачів [PERSON] , [PERSON] здійснено шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Однак, відповідачі в судове засідання не з`явилися, причин неявки не повідомили, правом на відзив не скористалися. Представник співвідповідача [PERSON] [PERSON] , який діє на підставі довіреності від 08.04.202, посвідченої приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області, зазначивши, що спір урегульовано, в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення з уточненням площі погріба Літ. «Кпд», 1918 р., а саме 4,6 кв.м , що становить 50% від загальної площі 9,6 кв.м., як зазначено у висновку експерта. Допитана у судовому засіданні експерт [PERSON] суду пояснила, що площу погріба 9,6 кв.м. - Літ. «Кпд», 1918 р вказала загальну, виходячи з технічної документації та, враховуючи фактичні дані, площа, яку пропонується виділити позивачці в натурі складає4,8 кв.м. Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача [PERSON] [PERSON] , додаткові пояснення експерта, а також взявши до уваги заяви відповідачів [PERSON] та [PERSON] , дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні докази, суд ураховує наступне. Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною другою\~статті 78\~ЦПК України\~встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 5\~ст. 81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до вимог\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що позивачка на підставі договору дарування від 08.10.2024 є власником 22/100 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] . Іншими співвласниками вказаного будинку є відповідачі у справі. Дане підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.11.2024 та оглянутими в судовому засіданні матеріалами інвентарної справи КП «ММБТІ» №1915. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав від 08.10.2024 будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] в цілому складається з кам`яного житлового будинку позначений на плані літ. «А-1», загальною площею 151,5 кв.м., житловою площею 121,0 кв.м; житловий будинок кам`яний, позначений на плані літ. «Б», загальною площею 70,3 кв.м., житловою площею 53,2 кв.м; та до них прилягають: кам`яний погріб літ. «Кпд»; шлакобетонний гараж літ. «З»; кам`яна літня кухня літ. «Е»; кам`яна літня кухня літ. «Л»; кам`яний сарай літ. «Д»; огорожа №2; споруди №3,1. Співвласники не домовилися добровільно про порядок володіння та користування житловим будинком з належними до нього господарськими будівлями та спорудами. Згідно з висновком судового експерта Лесків С.А., №125-195/1 від 09.12.2024 : - провести виділ 22/100 частки житлового будинку з господарськими будовами і спорудами по [ADDRESS] на самостійні ізольовані квартири, враховуючи планування, об`ємно - планувальні характеристики житлового будинку, інженерні комунікації, згідно ідеальних часток співвласників та наближених до ідеальних часток співвласників, у складі житлових і допоміжних приміщень, регламентованих вимогами ДБН В.2.2-15-2019 «Будівлі і споруду. Житлові будинки. Основні положення» - технічно можливо. При розробці варіанту поділу в облік була прийнята ідеальна доля співвласника, тобто, 22/100 частини, на розгляд суду запропоновано варіант виділу в натурі 22/100 частки житлового будинку з надвірними спорудами співвласників з визначенням реальної частки, з урахуванням побажання співвласників та порядку користування, що склався. Згідно з запропонованим варіантом позивачу запропоновано 12/100 реальної частки, а саме: виділити позивачу частину літ. «Б-1, б-1» - 1 поверховий житловий будинок 1918 року побудови у складі узаконених груп приміщень: група приміщень №5 ( 5-IV - коридор пл.3, 9 кв.м., 5-2 коридор пл. 4,7 кв.м., 5-3 - житлова пл. 7,5 кв.м., 5-4 житлова площа 7,3 кв.м, 5-5 житлова пл. 11,7 кв.м,). Разом по групі приміщень №5 пл.35,1 кв.м. інвентарна вартість 35\~892 грн. Надвірні узаконені господарські будови: Літ. «Кпд» - погріб 1918р. пл.4,8 кв.м. 11611 грн., літ «Л» - літня кухня 1978р. пл. 13,4 кв.м. 8\~102 грн., 22/100 частини №2 ворота 318 грн., 22/100 частини №1 замощення 132 грн. Всього: 56055 грн. Запропоновано позивачу отримати грошову компенсацію від інших співвласників за 12/100 частки. Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно із частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У постанові Верховного Суду від 13 липня 2023 року у справі № 583/2924/20 зазначено, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено його відокремлену частину, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 сформульовано висновок про те, що визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно. У постанові Верховного Суду України від 10 травня 2023 року у справі № 404/7307/14 зазначено, що учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно. Згідно із усталеною судовою практикою при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2023 року у справі № 445/972/17) З урахуванням фактичних обставин справи, висновку експерта про технічну можливість проведення виділу частки житлового будинку, відсутність заперечень відповідачів проти задоволення позову, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved