Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

У лютому 2025 року керівник Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова, діючи в інтересах держави в особі Харківської міської ради, звернувся до суду з позовом д о [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 95019,00 грн, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, в обґрунтування якого зазначив, що Шевченківською окружною прокуратурою м. Харкова здійснювалося процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №42021222060000157 від 18.08.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, під час якого встановлено, що [PERSON] , приблизно у період квітня жовтня 2019 року (більш точний час досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим), у порушення вимог ч. 1 ст. 81, ч. 2 ст. 95, ч. 1 ст. 96, ч. 1 ст. 116, ч. 3 ст. 125, ст. 126, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153 Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, ч. 5 ст. 26, п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 № 466, самовільно, без належного оформлення права власності, права користування чи оренди земельної ділянки, та державної реєстрації вказаного права, а також без оформлення документів, які дають право виконувати будівельні роботи, здійснив самочинне будівництво будівлі, розташованої за адресою: м. Харків, в`їзд Проектний, 4 на одній з самовільно зайнятих земельних ділянках, що належить територіальні громаді міста Харкова з кадастровим номером земельної ділянки №6310136300:09:011:0014 (категорія - землі житлової та громадської забудови). Крім того, під час досудового розслідування кримінального провадження №42021222060000157 було встановлено, що [PERSON] , приблизно на початку 2019 року (більш точний час досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим) у порушення вимог ч. 1 ст. 81, ч. 2 ст. 95, ч. 1 ст. 96, ч. 1 ст. 116, ч. 3 ст. 125, ст. 126, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153 Земельного кодексу України, без належного оформлення права власності, права користування чи оренди самовільно зайняв суміжні земельні ділянки за адресами: м. Харків, в`їзд Проектний, 3 та [ADDRESS] , які частково накладаються на земельні ділянки з кадастровими номерами №6310136300:09:011:0015, №6310136300:09:011:0014 (категорія землі житлової та громадської забудови), загальною площею 0,0919 га, що належать територіальній громаді міста Харкова, після чого у останнього виник злочинний умисел, спрямований на самовільне будівництво будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці з кадастровим номером №6310136300:09:011:0014 за адресою: [ADDRESS] . Під час проведеного дослідження в обсязі наданих документів та за результатами безпосереднього обстеження об`єкта будівництва за адресою: [ADDRESS] встановлено, що на огородженій земельній ділянці комунальної форми власності (кадастровий номер 6310136300:09:011:0014, площею 0,0498 га) розташовано одноповерхову будівлю з селікатної цегли (розмірами в плані д/ш/в 4м*3.5м*4.5м), дверний отвір заповнений металевими дверима, віконний отвір заповнений дерев`яною рамою, покриття даху - металевий профлист. Будівля минулих років побудови. Під час проведення обстеження доступу до вищезазначеної будівлі не було. Об`єкт має ознаки об`єкта з незначними наслідками (СС1). З урахуванням вищевикладеного, позивач має підстави вважати об`єкт будівництва за адресою: [ADDRESS] , самочинним будівництвом, як такий, що збудовано без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта. На земельних ділянках за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] , які частково накладаються на земельні ділянки з кадастровими номерами №6310136300:09:011:0015, №6310136300:09:011:0014 (категорія - землі житлової та громадської забудови), загальною площею 0,0919 га, що належать територіальній громаді міста Харкова, здійснено самочинне будівництво будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці з кадастровим номером №6310136300:09:011:0014 за адресою: [ADDRESS] . Протоколом огляду місця події від 15.11.2023 зафіксоване використання земельної ділянки площею 0,0919 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Земельна ділянка огороджена парканом та використовується єдиним масивом. З урахуванням викладеного, позивач має підстави вважати, що земельна ділянка площею 0,0919 га, розташована за адресою: [ADDRESS] та буд. [ADDRESS] , використовується для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд без відповідного рішення (розпорядження) органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо надання її у власність чи користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо цієї земельної ділянки, чим порушено вимоги ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України та ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», таким чином вбачаються ознаки самовільного зайняття зазначеної земельної ділянки. Тобто, використання земельної ділянки комунальної власності, яка не виділялась відповідачеві у власність чи користування, свідчить про порушення вимог земельного законодавства та кваліфікується як самовільне зайняття земельної ділянки. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.06.2024 у справі №638/3927/24 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 197-1 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження №42021222060000157 від 18.08.2021 за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України закрито. Так, розмір шкоди заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки комунальної форми власності площею 0,0919 га складає 95 019,69 грн, розрахований наступним чином: Шс = Пс х (Низ х Кн х Кк ) х Кф х Кі, Шс - розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки рекреаційного призначення, гривень 95 019,69 грн; Пс - площа самовільно зайнятої земельної ділянки, га - 0,0919; Нпз - середньорічний дохід, який можна отримати від використання земель житлової та громадської забудови за цільовим призначенням відповідно до групи населених пунктів за чисельністю населення - 259229 грн; Кн - коефіцієнт, що застосовується до населених пунктів обласного значення, мм. Києва та Севастополя, - 3; Кк - коефіцієнт, що застосовується до населених пунктів, віднесених до курортних, - 1; Кф - коефіцієнт виду використання земель - 1; Кі - коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки земель - 1,329515. Позивач зазначив, що на даний час Харківська міська рада, як власник земельної ділянки, жодних заходів щодо усунення вказаного порушення не вживала, з цивільним позовом не зверталася. Так, матеріальна шкода в сумі 95 019,69 гривень залишається не відшкодованою. Отже, тривале нездійснення позивачем захисту інтересів держави у спірних правовідносинах є підставою для подання позову безпосередньо прокурором. З урахуванням викладеного позивач просив суд стягнути з [PERSON] , [INFO] (ідентифікаційний код [NUMBER] ) на користь Харківської міської ради (код ЄДРПОУ 04059243) шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в розмірі 95019,69 гривень. Ухвалою суду від 10 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін про судове засідання. Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення цієї ухвали, протягом якого він має право подати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних доказів відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку. Прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Богатирьова О.К. позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 1 ст. 280 ЦПК України). У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи викладене, оскільки відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, відзиву на позовну заяву не подав, тому суд, зі згоди позивача, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що державним реєстратором Кулиничівської селищної ради Волгою І.В. зареєстровано право приватної власності (Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 49226920 від 18.10.2019 11:17:58) на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 9,5 кв.м. по [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1939853563101) за [PERSON] на підставі довідки від 15.04.2019 №2855/2 та технічного паспорту від 15.04.2019, виданих ТОВ «Міжрегіональне бюро з технічної інвентаризації», що підтверджується Відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до даних Реєстру дозвільних документів (сайт https://dabi.gov.ua) а також Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (Реєстр будівельної діяльності, https://e-construction.gov.ua/ua/sarch_in_registers/search), інформація про документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту житлового будинку по [ADDRESS] відсутня. Згідно з листом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради від 01.02.2024 №23/0/250-24 також відсутня інформація про документи дозвільного та декларативного характеру, що дають право на виконання підготовчих і будівельних робіт, сертифікати про готовність об`єктів нерухомості до експлуатації за пошуковим фільтром «м. Харків, в`їзд Проектний, 4». Відповідно до листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 06.03.2024 за №1531/0/225-24 за інформацією Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради, містобудівні умови та обмеження для проектування об`єктів будівництва п [ADDRESS] будь-яким фізичним та/або юридичним особам, Департаментом містобудування не надавалися. Департаментом реєстрації Харківської міської ради листом від 07.02.2024 за №346/0/50-24 повідомлено, що відповідно до інформації КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради інвентаризаційна справа за адресою: [ADDRESS] не створювалась, не обліковується та у відділі відсутня, технічна інвентаризація об`єкта нерухомості за вищевказаною адресою не проводилася. Зазначена інформація підтверджується і листом №806/04-08/24 комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». Листом від 05.02.2024 за №25/0/250-24 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради надано до окружної прокуратури висновок спеціаліста про дослідження в межах кримінального провадження №42021222060000157 від 18.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, в частині проведення будівельних робітна земельній ділянці з кадастровим номером 6310136300:09:011:0014 за адресою: [ADDRESS] . Згідно з вказаним висновком від 05.02.2024 головного спеціаліста сектору інспекційної роботи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради, встановлено, що «відповідно до деталізованої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (далі Реєстр) (номер інформаційної довідки 364088268) первинна реєстрація права власності на житловий будинок літ. «А-1» з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 9,5 кв.м, житловою площею 8,0 кв.м, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 6310136300:09:011:0014, площею 0,0498 га по [ADDRESS] була проведена на підставі довідки № 2855/2 від 15.04.2019 видавник ТОВ «Міжрегіональне бюро технічної інвентаризації» та технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами виготовленого ТОВ «Міжрегіональне бюро технічної інвентаризації» від 15.04.2019, інвентаризаційна справа № 2855/1 за [PERSON] . Відповідно до довідки, виготовленої інженером з інвентаризації нерухомого майна (кваліфікаційний сертифікат AE № 002837, Експерт Нагорна Л.Б.), № 2855/2 від 15 квітня 2019 року, житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 9,5 кв.м, житловою 8,0 кв.м знаходиться за адресою [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту виготовленого ТОВ «Міжрегіональне бюро технічної інвентаризації» від 15.04.2019, інвентаризаційна справа № 2855/1 (кваліфікаційний сертифікат AE № 002837, Експерт [PERSON] ) житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами має наступні техніко-економічні показники: - житловий будинок літ. «А-1» - житлова площа 8,0 кв.м, тамбур 1,5 кв.м, висота 2,9 м, площа забудови 11,1 кв.м, рік побудови 1965; - погріб літ. «Б» рік побудови 1965; - навіс. Літ. «В» рік побудови 1970; - хвіртка № 1 рік побудови 1970; - огорожа № 2 рік побудови 1970. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22 січня 2025 року, на підставі до договорів купівлі-продажу № 5154 від 19.10.2019 (1/2 частки) та № 5156 від 19.10.2019 (1/2 частки) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] був зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON] . На підставі договору дарування № 4229 від 17.09.2020 право власності на вищевказаний житловий будинок було набуто [PERSON] . На підставі договору купівлі-продажу житлового будинку № 1336 від 28.10.2020 [PERSON] продала [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (земельна ділянка з кадастровим номером 6310136300:09:011:0014, площею 0,0498 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). У подальшому, [PERSON] (іпотекодавець) та Повне Товариство «Ломбард «НАДІЯ» Писменна Н.Є. і Компанія» код ЄДРПОУ 30511754 (іпотекодержатель) уклали договір іпотеки № 3794 від 08.12.2020 про зобов`язання за договором фінансового кредиту № 07-12-1 під заставу нерухомості від 07.12.2020, додаткового договору № 1 до нього від 08.12.2020 і діє до 05.06.2021, про що внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав. Згідно листа КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради № 806/04-08/24 від 31.01.2024 інвентаризаційна справа за адресою: [ADDRESS] не створювалась, не обліковується та у відділі відсутня, технічна інвентаризація об`єкта нерухомості не проводилась. Відповідно до листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради (далі - Інспекція ) № 23/0/250- 24 від 01.02.2024 інформація про документи дозвільного та декларативного характеру, що дають право на виконання підготовчих і будівельних робіт, сертифікати про готовність вищевказаних об єктів нерухомості до експлуатації наявна у відкритому доступі в Реєстрі будівельної діяльності (далі - Реєстр), розміщеному на порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва («econstruction.gov.ua») з травня 2011 року. В Інспекції та в Реєстрі за пошуковим фільтром: «м. Харків, в`їзд Проектний, 4» інформація стосовно наявності вищезазначених документів, відсутня. Під час проведеного дослідження в обсязі наданих документів та за результатами безпосереднього обстеження об`єкта будівництва за адресою: [ADDRESS] встановлено, що на огородженій земельній ділянці комунальної форми власності (кадастровий номер 6310136300:09:011:0014, площею 0,0498 га) розташовано одноповерхову будівлю з селікатної цегли (розмірами в плані д/ш/в 4м*3.5м*4.5м), дверний отвір заповнений металевими дверима, віконний отвір заповнений дерев`яною рамою, покриття даху - металевий профлист. Будівля минулих років побудови. Під час проведення обстеження доступу до вищезазначеної будівлі не було. Об`єкт має ознаки об`єкта з незначними наслідками (СС1). Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 19.02.2024 №10-20-5-1331/0/19-24 встановлено, що за інформацією відділу №9 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Харківській області відповідно до Книг записів про державну реєстрацію актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, записи в яких здійснювались до 01.01.2023, не обліковуються правовстановлюючі документи на право власності або користування землею за адресою: м. Харків, в`їзд Проектний, 3 та 4. Згідно з відомостями Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказані земельні ділянки відносяться до земель житлової та громадської забудови і перебувають у комунальній власності Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради. Листом від 04.03.2024 за №10-20-5-1675/0/19-24 ГУ Держгеокадастру у Харківській області надано до окружної прокуратури висновок спеціаліста щодо використання земельної ділянки площею 0,0919 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] та буд. [ADDRESS] . Згідно з вказаним висновком від 26.02.2024 головного спеціаліста відділу державного контролю за використанням та охороною земель № 3 Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській встановлено, що «Об`єктом дослідження є земельна ділянка, до контуру якої входять земельні ділянки, розташовані за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 6310136300:09:011:0015), [ADDRESS] (кадастровий номер 6310136300:09:011:0014) та частина земель комунальної форми власності, яка не сформована як об`єкт цивільних прав. Відповідно до кадастрової зйомки, виконаної ТОВ «АРМАДАБУДПРОЕКТ», загальна площа земельної ділянки становить 0,0919 га. Протоколом огляду місця події від 15.11.2023 зафіксоване використання земельної ділянки площею 0,0919 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Земельна ділянка огороджена парканом та використовується єдиним масивом. Згідно інформаційний довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6310136300:09:011:0015, право постійного користування земельною ділянкою, договори оренди землі не зареєстровані. Відповідно до поземельної книги земельної ділянки з кадастровим номером 6310136300:09:011:0015, відкритої 16.10.2020 відділом у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS] , площа ділянки 0,0304 га, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6310136300:09:011:0014 право постійного користування земельною ділянкою, договори оренди землі не зареєстровані. Відповідно до поземельної книги земельної ділянки з кадастровим номером 6310136300:09:011:0014, відкритої 13.02.2020 відділом у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS] , площа ділянки 0,0498 га, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). За інформацією відділу № 9 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Харківській області відповідно до Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, записи в яких здійснювались до 01.01.2023, не обліковуються правовстановлюючі документи на право власності або користування землею за адресою: [ADDRESS] та буд.4. За вказаними обставинами Шевченківською окружною прокуратурою м. Харкова здійснювалося процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №42021222060000157 від 18.08.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, що підтверджується копією витягу з ЄРДР від 18 січня 2021 року. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 червня 2024 року у справі № 638/3927/24, яка набрала законної сили 02 липня 2024 року, встановлено наступні обставини, які не підлягають доказуванню у цій справі відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України: [PERSON] приблизно на початку 2019 року у порушення вимог ч. 1 ст. 81, ч. 2 ст. 95, ч. 1 ст. 96, ч. 1 ст. 116, ч. 3 ст. 125, ст. 126, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153 Земельного кодексу України, без належного оформлення права власності, права користування чи оренди самовільно зайняв суміжні земельні ділянки за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] , які частково накладаються на земельні ділянки з кадастровими номерами №6310136300:09:011:0015, №6310136300:09:011:0014 (категорія - землі житлової та громадської забудови), загальною площею 0,0919 га, що належать територіальній громаді міста Харкова, після чого у останнього виник злочинний умисел, спрямований на самовільне будівництво будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці з кадастровим номером №6310136300:09:011:0014 за адресою: [ADDRESS] . Реалізуючи вказаний злочинний умисел, [PERSON] , приблизно у період квітня жовтня 2019 року, у порушення вимог ч. 1 ст. 81, ч. 2 ст. 95, ч. 1 ст. 96, ч. 1 ст. 116, ч. 3 ст. 125, ст. 126, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153 Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, ч. 5 ст. 26, п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 № 466, самовільно, без належного оформлення права власності, права користування чи оренди земельної ділянки, та державної реєстрації вказаного права, а також без оформлення документів, які дають право виконувати будівельні роботи, здійснив самовільне будівництво будівлі, площею 0,0016 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] на одній з вищевказаних самовільно зайнятих земельних ділянках, що належить територіальні громаді міста Харкова з кадастровим номером земельної ділянки № 6310136300:09:011:0014 (категорія - землі житлової та громадської забудови). Таким чином, [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 3 ст. 197-1 КК України, а саме: самовільне будівництво будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці, зазначеній у частині першій цієї статті. Цією ж ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 червня 2024 року у справі № 638/3927/24, яка набрала законної сили 02 липня 2024 року, [PERSON] [INFO] , звільнено від кримінальної відповідальності за ч.3 ст. 197-1 КК України у зв`язку з закінченням строків давності. Кримінальне провадження № 42021222060000157 від 18 серпня 2021 року за обвинуваченням [PERSON] [INFO] , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 197-1 КК України закрито. Згідно з листом ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 19.02.2024 за №10-20-5-1331/0/19-24, розмір майнової шкоди, яка завдана самовільним зайняттям земельної ділянки комунальної форми власності площею 0,0919 га складає 95019,69 грн. Як зазначено у листі, розрахунок здійснено відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, псування земель, порушення режиму, нормативів і правил їх використання, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963 (в редакції, що діє на час проведення розрахунку), за формулою для розрахунку шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, для земель житлової та громадської забудови за такою формулою: Шс = Пс х (Низ х Кн х Кк ) х Кф х Кі, де Шс - розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки рекреаційного призначення, гривень 95 019,69 грн; Пс - площа самовільно зайнятої земельної ділянки, га - 0,0919; Нпз - середньорічний дохід, який можна отримати від використання земель житлової та громадської забудови за цільовим призначенням відповідно до групи населених пунктів за чисельністю населення - 259229 грн; Кн - коефіцієнт, що застосовується до населених пунктів обласного значення, мм. Києва та Севастополя, - 3; Кк - коефіцієнт, що застосовується до населених пунктів, віднесених до курортних, - 1; Кф - коефіцієнт виду використання земель - 1; Кі - коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки земель - 1,329515 Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Статтями 127, 128 КПК України передбачено, що шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Згідно з ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених законом. Зі змісту ст. 122 Земельного кодексу України вбачається, що право розпоряджатися землями комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб належить сільським, селищним, міським радам. Згідно визначеного статтею 123 Земельного кодексу України порядку одержання у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, особа звертається з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного Кодексу України, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідно до ст. ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Згідно з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в п. п. 12 та 14 постанови №7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у випадках самовільного зайняття земельних ділянок, псування, забруднення земель чи вчинення інших порушень земельного законодавства шкода відшкодовується відповідно до статей 211, 212 ЗК України, статей 22, 1166, 1192 ЦК України особами, що її заподіяли. Відповідно до ст. 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за таку порушення, зокрема, самовільне зайняття земельних ділянок. За положеннями ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №759/4781/16-ц, від 11.09.2019 у справі № 203/2378/14-ц та від 28.08.2019 у справі № 638/20603/16. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Верховний Суд висловив і послідовно дотримується правового висновку, який полягає в тому, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, тобто з нереабілітуючих підстав, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду (постанови від 24.05.2018 у справі № 531/2332/14-к, від 15.01.2019 у справі № 185/442/16-к, від 15.05.2019 у справі № 617/609/15-к, від 19.11.2019 у справі № 345/2618/16-к, від 10.06.2021 у справі № 640/11750/17, від 11.11.2020 у справі № 455/229/17, від 27.05.2021 у справі № 577/977/19 тощо). Таким чином, вина [PERSON] у заподіянні Харківській міській раді майнової шкоди внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 0,0919 га презюмується, оскільки кримінальне провадження щодо нього за цим фактом закрито з нереабілітуючих підстав. Відтак саме на відповідача покладається тягар доказування обставин, які спростовують розмір заподіяної шкоди та/або свідчать про відсутність його вини у заподіянні шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч. 1 ст. 78 ЦПК України). За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, при цьому доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі повної, всебічної, об`єктивної та безпосередньої оцінки наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку, що позивач належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами довів, що внаслідок самовільного зайняття [PERSON] у 2019 року суміжних земельних ділянок за адресами: м. Харків, в`їзд Проектний, 3 та м. Харків, в`їзд Проектний, 4, які частково накладаються на земельні ділянки з кадастровими номерами №6310136300:09:011:0015, №6310136300:09:011:0014 (категорія - землі житлової та громадської забудови), загальною площею 0,0919 га, що належать територіальній громаді міста Харкова, заподіяв територіальній громаді міста Харкова майнову шкоду у розмірі 95019,69 грн. При цьому, відповідач всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України не надав суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на спростування своєї вини, на спростування розміру заподіяної майнової шкоди, не довів наявність підстав для звільнення його від цивільно-правової відповідальності відповідно до вимог закону. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування майнової шкоди. Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладена функція представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Право звернення прокурора до суду в інтересах держави передбачено також ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 56 ЦПК України. За змістом ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор може представляти інтереси держави в суді якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч. 4 цієї статті. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», наявність підстав для представництва має бути обґрунтована у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Зазначеним приписам кореспондують відповідні приписи ЦПК України: прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність її захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві, і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (ч. 4, ч. 5 ст. 56 ЦПК України). Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.01.2020 у справі № 698/119/18 (провадження № 14-350цс19) з посиланням на правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16ц (провадження № 14-104цс19). Крім того, Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі «Ф.В. проти Франції» (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, пункт 27). Водночас існує категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі «Менчинська проти Російської Федерації» (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію: «Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави». Так, прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Тобто, прокурор доводить бездіяльність органу, в інтересах якого він звертається до суду, а не можливість чи неможливість такого органу самостійно звернутися із цим позовом до суду. Вказана позиція підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 за № 912/2385/18. У постанові від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 (провадження № 12-72цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, відповідно до якого сам факт не звернення до суду сільської ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси територіальної громади, свідчить про те, що зазначений орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку з чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини. У справі, що розглядається, встановлено, що спірні правовідносини, пов`язані з самовільним зайняттям земельної ділянки комунальної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес, порушують права територіальної громади та Харківської міської ради як розпорядника вказаної земельної ділянки. Окружною прокуратурою листом від 11.10.2024 за №55-106-5677вих-24 повідомлено Харківську міську раду про наявні порушення та необхідність вжиття заходів реагування. Листом від 28.10.2024 за №7425/0/225-24 Департаментом земельних відносин Харківської міської ради повідомлено окружну прокуратуру про те, що заходи цивільно-правового характеру (пред`явлення позову) щодо стягнення шкоди, завданої самовільним будівництвом на самовільно зайнятій земельній ділянці за адресами: м. Харків, в`їзд Проектний, 3 та в`їзд Проектний, 4, [PERSON] , Департаментом не вживалися. Отже, на теперішній час Харківська міська рада, як власник земельної ділянки, жодних заходів щодо усунення вказаного порушення не вживала, з цивільним позовом не зверталася, внаслідок чого матеріальна шкода в сумі 95019,69 гривень, заподіяна внаслідок неправомірних дій відповідача, залишається не відшкодованою. Отже, тривале нездійснення позивачем захисту інтересів держави у спірних правовідносинах є підставою для подання позову безпосередньо прокурором. Вказані обставини дають підстави стверджувати, що прокурором при пред`явлені позову дотримано процедури доведення необхідності та наявності підстав для звернення до суду з цим позовом безпосередньо прокурором в інтересах держави в особі Харківської міської ради. З урахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, в повному обсязі та стягує з [PERSON] на користь Харківської міської ради шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в розмірі 95019,69 грн. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, який підлягав сплаті за подання цього позову майнового характеру юридичною особою, поданого в електронному вигляді, тобто у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved