Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

10 квітня 2025 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 31 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №840, серії [NUMBER] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, за ствердженням позивача, протягом останнього року відносини між ними погіршились, спільне проживання викликає дискомфорт і стрес через що наявне погіршення здоров`я. Останні півтора місяці вони проживають окремо, стосунки фактично припинились та за її переконанням шлюб не може бути збережений. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . В позовній заяві позивач просить проводити розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, де вказав про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та проаналізувавши вимоги законодавства України про шлюб та сім`ю, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31 липня 2011 року, актовий запис № 840 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, серії [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області було складено відповідний актовий запис № 2492, серія [NUMBER] . Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.\~Статтею 21 Сімейного кодексу України\~визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Пунктом 9\~статті 7 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Як зазначено у\~статті 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно з ч.ч.3, 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом ч.2 ст.104\~та ч. 3 ст.105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Частиною 1\~статті 110 Сімейного кодексу України\~передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із\~ст. 111 Сімейного кодексу України\~суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку позивач не вважає за можливе, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом також встановлено те, що сім`я розпалась остаточно, сімейних відносин не підтримують, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як між сторонами відсутня любов, турбота один до одного та повага. Враховуючи особливий характер сімейних відносин та з врахуванням норм\~ст. 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, інтересам суспільства, у зв`язку з чим, шлюб між ними повинен бути розірваний. Питання про розподіл судових витрат сторонами перед судом не порушувалося. Враховуючи,вищевикладене,

Outcome: approved