Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

Короткий зміст вимог позовної заяви. У жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Малиновського районного суду міста Одеси з позовною заявою про стягнення з [PERSON] боргу за договором позики №76567169\~від 25.07.2023\~року у\~загальному розмірі\~40825\~грн.\~00\~коп.,\~а також\~вирішення питання\~про відшкодування\~позивачу за\~рахунок відповідача\~судових витрат\~у справі.\~ Зокрема, позов мотивовано тим, що відповідачем неналежним чином виконуються свої зобов`язання щодо повного та своєчасного повернення коштів, взятих у позику. Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи. Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33\~ЦПК України. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 15.10.2024 року у справі 521/16655/24 було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні. Заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 02.12.2024 року у справі №521/16655/24 було вирішено: задовольнити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики; стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» загальну суму заборгованості у розмірі 40825 грн. 00 коп., з яких: 11500 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 29325 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками; вирішено питання про відшкодування позивачу судових витрат. У грудні 2024 року до Малиновського районного суду міста Одеси надійшла заява адвоката Карпова Ігоря Олександровича, який діє в інтересах [PERSON] про перегляд заочного рішення у справі № 521/16655/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. За наслідками розгляду вказаної заяви ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 13.01.2025 року у справі №521/16655/24 вказану заяву було задоволено, заочне рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 02.12.2024 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано; призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 05.03.2025 року у справі №521/16655/24 клопотання представника позивача Чечельницької А.О. від 06.02.2025 року (вх. № 7764) про витребування доказів було задоволено; витребувано від Акціонерного Товариства\~КБ "ПРИВАТБАНК" інформацію про те, чи було емітовано на ім`я [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) платіжну картку № [NUMBER] ; витребувано виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) за період: з 25.07.2023 року по 29.07.2023 року з відображенням часу зарахування коштів, призначення платежу та відправника коштів; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] за період: з 25.07.2023 року по 29.07.2023 року. 21.03.2025 року до Малиновського районного суду міста Одеси надійшли витребувані документи від Акціонерного Товариства КБ "ПРИВАТБАНК". 08.04.2025 року до Малиновського районного суду міста Одеси від представника відповідача адвоката Карпова І.О. надійшли письмові заперечення (вх. №3677), у яких відповідач частково визнав позовні вимоги та вказав, що наявні підстави для відмови позивачу у задоволенні його позовних вимог в частині стягнення з відповідача на свою корить відсотків за користування позикою у розмірі 40825 грн., оскільки нараховані позивачем проценти є несправедливими. Окрім цього, за доводами представника відповідача, враховуючи наявність у спірному договорі суперечливих норм (різні процентні ставки), воєнний стан, введений в Україні, доцільно знизити розмір заборгованості позивача за нарахованими позивачем процентами до 4312 грн. 50 коп. Відтак, на думку відповідача, стягнення з нього на користь позивача потребує заборгованість у розмірі 11500 грн. сума основного боргу, 4312 грн. 50 коп. проценти. Письмові заперечення судом долучено до матеріалів цивільної справи. Законом України від 26.02.2025 року № 4273-IX внесено зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, відповідно до якого, зокрема, змінено найменування Малиновського районного суду м. Одеси на Хаджибейський районний суд міста Одеси. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява про підтримання позовних вимог, в якій він просив розглядати справу за його відсутності, що розглянуте судом та задоволене. Відповідач [PERSON] та його представник не з`явилися в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 22.05.2025 року представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, що розглянуто судом та задоволено. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Отже, у зв`язку із тим, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд зазначає про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики у повному обсязі, враховуючи таке. Фактичні обставини, встановлені судом 25.07.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] , було укладено договір позики №76567169. Згідно з п. 1 Договору позики, позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від Суми Позики. Відповідно до Договору позики сторони визначили параметри та умови Позики, параметри, порядок і графік повернення Позики та сплати Процентів, яким погоджено, що сума позики складає 11500 грн. 00 коп., строк позики 30 днів, процентна ставка 2,5% (фіксована), дата повернення позики 24.08.2023 року, орієнтовна реальна річна процентна ставка 2333,95%, орієнтовна загальна вартість позики 14950 грн. Як вбачається з п. 4 договору позики, проценти за договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання за повернення на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте, не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором. Пунктом 15 договору сторони погодили, що у разі, якщо позичальник не дотримується умов Офіційних правил програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», та/або правил постійно діючої акції під умовною назвою перша позика 0,01 % для споживачів фінансових послуг, знижена процентна ставка , зазначена у п. 2 договору 0,01% припиняє свою дію та застосовується базова процентна ставка, визначена у пп. 2.3 п. 2 договору. Пунктом 20 Договору позики визначено, що він укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». З вищевказаним договором позики відповідач [PERSON] , був ознайомлений, цей договір підписаний відповідачем електронно - цифровим підписом xirwKgOjC6. Додатком №1 до договору позики сторони також погодили таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. З відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 13.03.2025 року №20.1.0.0.0/7-250306/58412-БТ вбачається, що на ім`я [PERSON] було емітовано картку [NUMBER] , номер телефону за цією карткою за період з 25.07.2023 року по 29.07.2023 року: [NUMBER] . 14.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №14/06/21, та Дадаткові угоди №2, №16 до нього, у відповідності до умов яких ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» прийняла права вимоги до боржників. Відповідно до Акту прийому передачі Реєстру боржників від 25.01.2024 року №14 та витягу з Реєстру боржників №14 від 25.01.2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача у розмірі 40825 грн. 00 коп. з яких: 11500 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 29325 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками, що вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 25.01.2024 року по 31.08.2024 року. При цьому, із вказаного вище розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за користування позикою у розмірі 29235 грн. з моменту нарахування їх первісним позикодавцем не змінювалися. Також вбачається, що за позикою, яку отримав позивач у розмірі 11500 грн. останній будь-яких виплат не здійснював. З виписки по рахунку [PERSON] за період з 25.07.2023 року по 29.07.2023 року вбачається, що 25.07.2023 року на платіжну картку [NUMBER] було перераховано 11500 грн. Інших належних та допустимих доказів, зокрема, доказів сплати відповідачем грошових коштів позичальнику, матеріали цивільної справи не містять. Предметом спору у даному разі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої останнім суми заборгованості за договором позики. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами ч. 2 цієї ж статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Ст.12\~Закону України\~«Про \~електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~Договір позики\~є укладеним з моменту передання грошей або інших\~речей,\~визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. Згідно зі\~ст. 523 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.\~611 ЦК \~України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~Договір позики\~є укладеним з моменту передання грошей або інших\~речей,\~визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Згідно зі\~статтею 523 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст.ст.1077, 1078\~ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За змістом ст.1079\~ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. За приписами ст.1080\~ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно ст.1081\~ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до\~ст.1082\~ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно Правової позиції Верховного Суду України висловленій в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 "...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від о6ов`язку погашення кредиту взагалі". Тобто, якщо відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісних кредиторів які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. На підставі ст..12, 13 ЦПК \~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Судом із матеріалів, наявних у справі, встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем були наявні правовідносини у сфері надання позики. Так, що у даному разі не заперечується сторонами у даній справі, 25.07.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] , було укладено договір позики №76567169. Згідно з п. 1 Договору позики, позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до Договору позики сторони визначили параметри та умови позики, параметри, порядок і графік повернення позики та сплати процентів, яким погоджено, що сума позики складає 11500 грн. 00 коп., строк позики 30 днів, процентна ставка 2,5% (фіксована), дата повернення позики 24.08.2023 року, орієнтовна реальна річна процентна ставка 2333,95%, орієнтовна загальна вартість позики 14950 грн. Судом встановлено, що п. 4 договору позики сторони погодили те, що проценти за договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання за повернення на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте, не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором. Як встановлено судом у даній справі, первісний позикодавець виконав свої зобов`язання та надав позичальнику позику у розмірі 11500 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою АТ КБ «ПриватБанк», водночас, що також не заперечується відповідачем, останнім вказана вище та отримана ним сума позики не повернута ані частково, ані в повному обсязі, у зв`язку із чим, станом на 25.01.2024 року первісний позикодавець нарахував позичальнику відсотки за користування позикою у розмірі 29325 грн., сума яких станом на час розгляду даної справи не змінилася. В подальшому, як встановлено судом, за договором факторингу, права вимоги до відповідача було відступлено на користь позивача, який і звертається до суду з позовом про стягнення заборгованості за вказаним вище договором позики, у зв`язку із неповерненням [PERSON] коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ». Протилежного відповідачем суду не доведено. Водночас, у даній справі відповідач, визнавши позовні вимоги в частині основного боргу 11500 грн. та відсотків 4312 грн. 50 коп. зауважив, що інша частина відсотків, нарахована позивачем є несправедливою та потребує зменшення з огляду на воєнний стан та суперечливі вимоги договору позики. Із вказаним твердженням відповідача суд не погоджується, оскільки по перше, відповідач жодним чином не ініціював питання щодо визнання договору позики в цілому, або в його частині недійсним, в тому числі і щодо несправедливості умов в частині нарахування відсотків, по друге, як встановлено судом, відсотки на суму неповернутої позики відповідачем нараховувалися позивачем за період, що не перевищував визначений договором позики строк 120 днів, що математично перевірено судом під час розгляду даної справи, по третє, зазначена відповідачем у письмових запереченнях правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 18.03.2020 року у справі №902/417/18 стосується, зокрема, нарахування процентів річних, застосування яких визначено ст. 625 ЦК України, тобто не є релевантною до правовідносин, які наразі розглядаються судом у межах даної справи. Відтак, враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне не приймати до уваги доводи відповідача, викладені ним у письмових запереченнях, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи. Таким чином,\~суд зазначає,\~що встановлені\~судом обставини\~у даному\~разі підтверджують\~наявність у\~відповідача перед\~позивачем заборгованості за договором позики №76567169 в розмірі 40825 грн., з огляду на що, суд дійшов висновку про те, що відповідачем було порушено зобов`язання стосовно своєчасного повернення суми отриманої позики, сплати нарахованих за користування коштами відсотків, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість у вищевказаному розмірі, а всього в загальному розмірі 40825 грн. Згідно зі ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3028 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved