Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

Представник позивача АТ «ПУМБ» - Киричук Галина Миколаївна звернулася через підсистему «Електронний суд» до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором від 13.03.2019 №2001267406901 у сумі 46637,78 грн, з яких: 24895,88 грн заборгованість за кредитом; 21741,9 грн заборгованість за процентами; та заборгованість за кредитним договором від 23.12.2021 №1002053968401 у сумі 60348,00 грн, з яких: 37564,63 грн заборгованість за кредитом; 8,64 грн заборгованість за процентами; 22774,73 грн заборгованість за комісією, а всього 106 985,78 грн, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 13.03.2019 між АТ «ПУМБ» (далі також позивач або банк) та [PERSON] укладено кредитний договір №2001267406901 та видано кредит у сумі 25000грн, крім того, 23.12.2021 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1002053968401 та видано кредит у сумі 42474 грн. Відповідач не виконує зобов`язання за кредитними договорами належним чином, у зв`язку з чим станом на 01.12.2024 заборгованість [PERSON] за договором №2001267406901 від 13.03.2019 становить 46639,78 грн, з яких: 24895,88 грн - заборгованість за кредитом; 21741,9 грн - заборгованість за процентами; 0 грн заборгованість за комісією, за договором №1002053968401 від 23.12.2021 становить 60348 грн, з яких: 37564,63 грн - заборгованість за кредитом; 8,64 грн - заборгованість за процентами; 22774,73 грн заборгованість за комісією. Загальна сума заборгованості станом на 01.12.2024 складає 106985,78 грн. Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався, будь-які клопотання та заяви від відповідача до суду не надходили. Процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2025 справа розподілена судді Василенко О.Я. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 25.04.2025 набрав чинності Закон України від 26.02.2025 № 4273-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» відповідно до якого змінено найменування Комінтернівського районного суду міста Харкова на Слобідський районний суд міста Харкова. Представник позивача в судові засідання 20.03.2025, 01.05.2025 та 27.05.2025 не з`явилася, в позовній заяві просив розглянути справу без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судові засідання 20.03.2025, 01.05.2025 та 27.05.2025 не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов суду не подала, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей з Реєстру територіальної громади міста Харкова, а крім того - шляхом смс-повідомлення на вказаний в позовній заяві номер телефона, про причини неявки суду не повідомила. За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Судові повістки, які направлялися судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулися до суду, як неотримані відповідачем із зазначенням у довідках про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, на підставі ст. 280, 281 ЦПК України 01.05.2025 суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом 13.03.2019 відповідач [PERSON] власноруч підписала заяву №2001267406901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.13). Підписанням заяви [PERSON] підтвердила, що приймає публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін), і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості Банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням заяви підтверджує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах. У вказаній заяві відповідач просила відкрити на її ім`я поточний рахунок [NUMBER] у гривнях та надати кредитну картку миттєвого випуску № [NUMBER] тип персоніфікованої кредитної картки. Просить встановити кредитний ліміт у сумі 3000 грн, розрахунковий день 30 числа місяця, платіжна дата 30 число місяця, строк дії Кредитного ліміту 12 місяців з дня надання кредитного ліміту. Стандартна процентна ставка, відсотків річних 47,88%. Реальна річна процентна ставка складає 47,88%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 1257, 86 грн. Як встановлено судом та зокрема підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту по договору, 13.03.2019 на підставі заяви №2001267406901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому кредитний ліміт було неодноразово збільшено, останній раз 03.03.2022 року до 25000 грн. Позивачем також надано підписаний власноруч [PERSON] 13.03.2019 паспорт споживчого кредиту, зміст якого узгоджується зі змістом вищевказаної заяви (а.с.13 зворотна сторона). 23.12.2021 відповідач [PERSON] власноруч підписала заяву №1002053968401 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.11-12). Підписанням заяви [PERSON] беззастережно підтвердила, що приймає публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін), і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості Банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням заяви підтверджує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах. У вказаній заяві відповідач просила надати їй споживчий кредит (без послуги страхування) на загальні споживчі цілі у сумі 42474 грн на строк 36 місяців, зі сплатою 0,010 % річних, комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99% у безготівковій формі шляхом переказу на розрахунковий рахунок. Позивачем також надано підписаний [PERSON] паспорт споживчого кредиту, зміст якого узгоджується зі змістом вищевказаної заяви (а.с.12 зворотна сторона). Згідно платіжної інструкції №TR/54779135.75890.8810 від 23.12.2021 [PERSON] було перераховано грошові кошти у розмірі 42474 грн. згідно договору №1002053968401. В публічній пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нові редакції діють з 06.04.2018 та з 01.11.2021) містяться умови кредитування, до яких додано графік платежів, умови надання та обслуговування кредитних карток (а.с.16-34). Позивачем надано розрахунок заборгованості по кредитним договорам станом на 01.12.2024: [PERSON] має заборгованість за договором №2001267406901 від 13.03.2019 становить 46639,78 грн, з яких: 24895,88 грн - заборгованість за кредитом; 21741,9 грн - заборгованість за процентами; 0 грн заборгованість за комісією, за договором №1002053968401 від 23.12.2021 становить 60348 грн, з яких: 37564,63 грн - заборгованість за кредитом; 8,64 грн - заборгованість за процентами; 22774,73 грн заборгованість за комісією. Загальна сума заборгованості станом на 01.12.2024 складає 106985,78 грн (а.с.38-43). З виписки по особовому рахунку з 13.03.2019 по 01.12.2024 та з 23.12.2021 по 01.12.2024 року вбачається рух коштів за рахунками, відкритими на ім`я [PERSON] (а.с.43 зворотна сторона-50). Як вбачається з письмової вимоги №КНО-44.2.2/722 від 02.12.2024 банк звертався до відповідача [PERSON] з вимогами про виконання зобов`язань за кредитними договорами №2001267406901 від 13.03.2019 та №1002053968401 від 23.12.2021 та сплату заборгованості протягом тридцяти днів з моменту отримання листа (а.с.35). Мотиви,\~з яких\~виходив суд,\~застосовані норми\~права та\~висновки \~\~\~\~\~ Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626, 628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530\~ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610\~ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633, 634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~ст.\~1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, процентів, просив у тому числі стягнути заборгованість за комісією у розмірі 22774,73 грн за договором №1002053968401 від 23.12.2021 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Згідно з п. 5.7.3 Розділу ІІ «Послуги Банку» Публічної пропозиції (нова редакція діє з 01.11.2021) на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування споживчим кредитом за відповідний період у розмірі вказаному в заяві на приєднання до договору, від початкової (наданої) суми споживчого кредиту (база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим споживчим кредитом розраховується за повний місяць, у якому відбувається повернення заборгованості (а.с.33) Частиною 1 ст.\~2\~ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1 та 2 ст.\~13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом статей\~12\~та\~81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 76\~ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80\~ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Як зазначено у ч. 1ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Верховний Суд у постанові від 02.10.2019 року у справі №522/16724/16 (провадження №61-28810св18) зробив наступний правовий висновок: «обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. За своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочності головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Отже, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача». Проте, в порушення вказаних принципів цивільного процесу банк не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження підстав позову в частині нарахування банком заборгованість за комісією в розмірі 22774,73 грн за кредитним договором №1002053968401 від 23.12.2021. Закон «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.1 та 2 ст. 11, ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Водночас, позивач не надав суду докази витрат банку на обслуговування кредитної заборгованості поза межами, встановленими зазначеними нормами закону. Враховуючи викладене, суд вважає, що нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 22774,73 грн за кредитним договором №1002053968401 від 23.12.2021 суперечить положенням ч. 1, ч. 2\~ст. 228 ЦК України, оскільки не є платою за послуги, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику, а тому положення кредитного договору про сплату позичальником на користь банку комісій за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними. За таких обставин, банком без належних на те правових підстав нарахована комісія за обслуговування кредитної заборгованості на загальну суму 22774,73 грн, а відтак, позовні вимоги АТ «ПУМБ» про стягнення із [PERSON] заборгованості за комісією за договором №1002053968401 від 23.12.2021 є необґрунтованими з наведених вище підстав та задоволенню не підлягають. Отже, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №2001267406901 від 13.03.2019 становить 46639,78 грн, з яких: 24895,88 грн - заборгованість за кредитом; 21741,9 грн - заборгованість за процентами; 0 грн заборгованість за комісією, за договором №1002053968401 від 23.12.2021 становить 37573,27 грн, з яких: 37564,63 грн - заборгованість за кредитом; 8,64 грн - заборгованість за процентами, всього підлягає стягненню 84211,05 грн. Щодо розподілу судових витрат Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: partial