Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення злочину. В обґрунтування позову посилаючись на те, що матерілами кримінального провадження підтверджено, що відповідно до обвинувального акту [PERSON] 14 червня 2019 року близько 13 години 00 хвилин керуючи технічно справним автомобілем «VOLVO-FM 12 380» з напівпричепом «FORMAT» OPL 12-24М, які належать [PERSON] , рухався в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпра по вул. Полтавське шосе з боку вул. Передова в напрямку вул. Мохова. Під час руху [PERSON] , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожніх обставин та їх змінам, не обрав безпечну швидкість руху, при якій він мав би змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати, враховуючи дорожню обстановку, стан транспортного засобу, внаслідок чого в районі будинку [ADDRESS] втратив контроль над керуванням автомобілем «VOLVO-FM 12 380», державний реєстраційний номер [NUMBER] , виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Шевролет Авео», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому [PERSON] були спричинені тілесні, як небезпечних для життя в момент заподіяння, та транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Зокрема за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 14.06.2019 року [PERSON] завдано матеріальну шкоду, як власнику транспортного засобу, який належить позивачу на праві приватної власності. Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що [PERSON] керуючи автомобілем автомобіля «VOLVO-FM 12 380», державний реєстраційний номер [NUMBER] , з напівпричепом «FORMAT», державний реєстраційний номер [NUMBER] , порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, який свідчить: п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу. що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», невиконання якого, знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали. В подальшому змнешивши свої позовні вимоги, позивач просить стягнути із [PERSON] на свою користь вартість матеріального збитку за транспортний колісний засіб Volvo FM 12380, державний номерний знак [NUMBER] , у розмірі 244\~904,56 грн., моральну шкоду завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 301 5843,81,00 грн., судові витрати пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 24\~990,24 грн., судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Ухвалою від 28.06.2023 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначеного підготовче судове засідання. Ухвалою від 13.09.2023 року закрито підтовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою від 25.10.2023 року відвід судді\~Богун О.О.,\~заявлений представником\~позивача [PERSON] за ордером на надання правничої допомоги [PERSON] , визнано необґрунтованим. Ухвалою від 01.11.2023 року у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] за ордером на надання правничої допомоги [PERSON] щодо виправлення описки в ухвалі суду від 26 жовтня 2023 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до\~ [PERSON] про\~відшкодування матеріальних\~збитків завданих\~внаслідок вчинення\~злочину відмовлено. Ухвалою від 08.11.2023 року виправлено описку, у вступній, описовій, мотивувальній та резолютивній частинах ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2023 року по справі №199/5228/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення злочину, зазначивши особу яка подала клопотання про участь позивача у судових засіданнях в режимі відеоконференції - « [PERSON] », замість - «представник позивача [PERSON] за ордером на надання правничої допомоги [PERSON] ». Ухвалою від 17.11.2023 року виправлено описку, у резолютивній частині ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 червня 2023 року по цивільній справі позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення злочину, та викладено у наступній редакції: «Прийняти до розгляду та відкрити провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення злочину. Розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Розпочати підготовче провадження у справі. Призначити по справі підготовче судове засідання на 13\~вересня \~ 2023\~року о\~14-00\~годин у приміщенні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська (вул. Новоселівська, 9, зал №2 в м. Дніпро). Копію ухвали, копію позовної заяви та доданих документів, надіслати учасникам справи. Визначити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов. Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частини третьої-п`ятої ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи. Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частини третьої-п`ятої ст.178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://court.gov.ua. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала підписана 28 червня 2023 року.» Ухвалою від 17.11.2023 року вирішено передати заяву позивача [PERSON] про відвід судді Богун О.О. по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення злочину - до канцелярії суду для визначення судді в порядку ч. 1\~ст. 33 ЦПК України, який буде розглядати цю заяву про відвід. Ухвалою від 01.12.2023 року поновлено провадження у справі. Ухвалою від 04.12.2023 року призначено судову транспортно-товарознавчу\~експертизу. Провадження по справі зупинити до закінчення проведення експертизи. Ухвалою від 11.12.2024 року поновлено провадження у справі. Ухвалою від 11.12.2024 року відвід судді Богун О.О., заявлений позивачем [PERSON] від розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення злочину, - вважати необґрунтованим. Ухвалою від 13.01.2025 року заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення злочину повернуто заявнику. Ухвалою від 16.01.2025 року заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення злочину задоволено частково. Заборонено [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) вчиняти дії направленні на відчуження всього нерухомого майна, яке належить йому на праві власності. 24.02.2025 року суд протокольно ухвалив відмовити в задоволенні клопотання про витребування справи 202/6030/19. Ухвалою від 24.02.2025 року закрито підготовче провадження та призначенго справу до судового розгляду. 20 травня 2025 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення. Представником відповідача [PERSON] , адвокатом Гетьман О.М. було подано відзив на заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди зазначено, що [PERSON] не був безпосередній учасником даної дорожньо-транспортної пригоди, не отримав ніякх тілесних ушкоджень, не визнаний по даному кримінальному провадженню потерпілим, а є тільки свідком по справі, як власник транспортного засобу. Крім того, одразу після ДТП позивач отримав свій транспортний засіб на зберігання, тому зберігав його на майданчику, обраному на власний розсуд, відремонтував його та далі ним користувався. Дані обставини свідчать про відсутність емоційних переживань, про відсутність суттєвих змін у життєвих та виробничих стосунках позивача. Щодо позовної вимоги про стягнення судових витрат пов`язаних з проведенням експертизи на суму 24\~990,24 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. зазначає, що проведення експертизи було ініційованим позивачем, а тому витрати на проведення цього експертного дослідження має нести саме позивач, також зазначено, що залучення фахівця в галузі права не є обов`язком, тому участь адвоката у на стадії перегляду справи після скасування рішення (вироку) у певній частині не є необхідною. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Так, [PERSON] , який є власником автомобіля «VOLVO-FM 12 380», державний реєстраційний номер [NUMBER] , з напівпричепом «FORMAT», державний реєстраційний номер [NUMBER] , просив стягнути з [PERSON] на його користь 301 843,45 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, що встановлена висновком експерта (фахівця з питань судової експертизи) №2019/09/20 комплексного дослідження моральної шкоди потерпілого, та 244 904,56 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, що підтверджується Висновком експерта № 1665 від 22.11.2024 року. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом було досліджено Висновок експерта № 1665 за результатами проведення судової трансопортно-товарознавчої експертизи вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «VOLVO-FM 12 380», державний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 14.06.2019 року з урахуванням спливу 4 років становить 768\~857,53 грн. Вартість відновлювального ремонту напівпричепу «FORMAT» OPL 12-24М державний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 14.06.2019 року з урахуванням спливу чотирьох років, визначити не має можливості. Вартість матеріального збитку завданого колісного транспортного засобу «VOLVO-FM 12\~380» державний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 14.06.2019 року з урахуванням спливу чотирьох років, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження та становить 244\~904,56 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те. що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Згідно з ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не позбавляє позивача його процесуальних обов`язків. Враховуючи наведене вище, відсутність підтверджень розміру витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу позивачем, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків підлягають задоволенню. При вирішення позовних вимог [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди суд, окрім вищезазначеного, бере до уваги і те, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно дост. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1ст. 1167ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Тобто, ч. 1ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме, особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Як роз`яснено у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 9 вказаної Постанови роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що в результаті неправомірних дій відповідача позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, моральних та психічних переживаннях. Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, а саме слід стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 150\~000,00 грн. Щодо витрат пов`язаних з проведенням експертизи у розмірі 24\~990,24 грн.. Відповідно до ч. 6\~ст. 139 ЦПК України\~розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Відповідно до рахунку №414 від 11.03.2024 р. позивач сплатив на рахунок Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.. Засл. проф.. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України суму 24\~990,24 грн. за послуги з проведення експертизи. Таким чином, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 24\~990,24 грн. за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи. Щодо витрат на правову допомогу. Згідно положень ч. 1, 2\~статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3\~ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частин 4-6\~ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. П. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що пропорційною даній категорії справи та обсягу здійсненої адвокатом роботи, буде відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 гривень. Отже, з огляду на вищевикладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial