Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

У березні 2025 року за підсудністю від Подільського районного суду міста Києва до Святошинського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 червня 2023 року в місті Києві по просп. Берестейському, 76, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Chevrolet» державний номерний знак [NUMBER] , будучи неуважним та необережним, не дотримавшись безпечної швидкості та дистанції, здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Peugeot» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після наслідку зіткнення, автомобіль марки «Peugeot» здійснив наїзд на транспортний засіб, що рухався попереду марки «Hyundai SONATA» державний номерний знак [NUMBER] , який в свою чергу здійсни наїзд на транспортний засіб «Subaru» державний номерний знак [NUMBER] . В результаті ДТП автомобіль «Hyundai SONATA» реєстраційний номерний знак [NUMBER] , механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду міста Києві від 14 грудня 2023 року, [PERSON] було визнано винною особою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент настання вказаного ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку із чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 121 982 гривні 80 копійок. Для встановлення розміру заподіяної шкоди, МТСБУ залучило Аварійного комісара, вартість послуг якого складає 1 580 гривень 00 копійок. Виплата МТСБУ була здійснена на підставі рахунку-фактури. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахування витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 123 562 гривні 80 копійок. На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму завданої майнової шкоди у розмірі 123 562,80 грн., а також суму сплаченого судового збору. Ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва від 17 лютого 2025 року справу передано за підсудністю до Святошинського районного суду міста Києва (а.с. 38). Матеріали цивільної справи надійшли до Святошинського районного суду міста Києва 25 березня 2025 року (а.с. 40). У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 31 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 47-48). Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. Відповідачу [PERSON] ухвала про відкриття провадження у справі разом із примірником позовної заяви з додатками направлялись на його зареєстроване місце проживання згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру - [ADDRESS] (а.с. 46, 50). Згідно наявної у матеріалах справи інформації, а саме трекінгу поштового відправлення, яким [PERSON] були направлені ухвала про відкриття провадження у справі разом із примірником позовної заяви з додатками, поштове відправлення отримане [PERSON] особисто 10.04.2025 року (а.с. 51-52). Правом на подання відзиву у встановлений судом строк відповідач не скористався, про наслідки ненадання учасником справи заяв по суті справи у встановлений судом строк був повідомлений в ухвалі про відкриття провадження у справі. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зважаючи на вищезазначене, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними у ній матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступних висновків. Згідно з вимогами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Із постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 14 грудня 2023 року у справі №761/22903/23 (провадження 3/761/9404/2023) суд встановив, що 16 червня 2023 року в місті Києві по просп. Берестейському, 76 водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Chevrolet» державний номерний знак [NUMBER] , будучи неуважним та необережним, не дотримавшись безпечної швидкості та дистанції, здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Peugeot» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] внслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після наслідку зіткнення, автомобіль марки «Peugeot» здійснив наїзд на транспортний засіб, що рухався попереду марки «Hyundai» державний номерний знак [NUMBER] , який в свою чергу здійснив наїзд на транспортний засіб «Subaru» державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 2.3б; 12.1; 13.1 Правил дорожнього руху, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Такі дії [PERSON] кваліфіковані за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зазначеною постановою [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 3-4). Як вбачається із витягу ЦБД МТСБУ щодо перевірки чинності полісу внутрішнього страхування за державним номерним знаком [NUMBER] станом на 16.06.2023 року - поліс не знайдено (а.с. 12). Як вбачається із копії полісу №213111142 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладений між Страховиком ПрАТ «СК «ВУСО» та Страхувальником ТОВ «ФК «А-ФІНАНС», забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки Hyundai Sonata, номерний знак [NUMBER] , VIN [NUMBER] зі строком договору з 0:00 28.01.2023 року по 27.01.2024 року включно (а.с. 8). 22 червня 2023 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «А-ФІНАНС» за довіреністю - Волоха В.І. направив до Моторного (транспортного) страхового бюро України повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 16 червня 2023 року (а.с. 9-10). 22 червеня 2023 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «А-ФІНАНС» за довіреністю - Волоха В.І. подав до Моторного (транспортного) страхового бюро України заяву про належне відшкодування шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок [PERSON] (а.с. 11). Зі звіту №72/М/2023 про оцінку вартості відновлювального ремонту HYUNDAI SONATA реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП (дата складення: 02 липня 2023 року), що складений ТОВ «Незалежна експертна компанія» на замовлення МТСБУ, вбачається, що вартість відновлювального ремонту ТЗ (з урахуванням фізичного зносу) без ПДВ складає 121 982,80 грн., вартість відновлювального ремонту ТЗ (з урахуванням фізичного зносу) з ПДВ складає 146 379,36 (а.с. 17-28). Із довідки №1 від 19.02.2024 року про розмір відшкодування з фонду захисту потерпілих вбачається, що сума до сплати за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 16.06.2023 року, для ТОВ «ФК «А-фінанс» склала 121 982 гривні 80 копійок (а.с. 13 на звороті). МТСБУ видано наказ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих щодо ТОВ «ФК «А-фінанс», яким наказано сплатити отримувачу [PERSON] 121 982 гривні 80 копійок (а.с. 13). Позивачем надано суду платіжну інструкцію №847057 від 22 лютого 2024 року з якої вбачається, що МТСБУ здійснило платіж на рахунок отримувача [PERSON] , у розмірі 121 982 гривні 80 копійок із призначенням платежу «Виплата по справі №93625, згідно наказу №3.1/2929 від 20.02.2024р., т.з. [NUMBER] » (а.с. 14). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 3 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі, потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п. 41.4 ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. До страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил ст. 993 ЦК. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (ст.ст. 11, 599, 1166 ЦК). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою, за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому, за ст. 1191 ЦК, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку щодо відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (ст. 599 ЦК). Отже, первісне (основне) деліктне зобов`язання та зобов`язання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно. Вказане узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду України від 5.04.2017 у справі №6-2806цс16. Враховуючи викладене, у МТСБУ виникло право вимоги саме до [PERSON] , як до винної особи, в розмірі понесених витрат у сумі 121 982 гривні 80 копійок, оскільки він на момент ДТП не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Щодо витрат на послуги експерта у розмірі 1 580,00 гривень суд дійшов наступного. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до акту виконаних робіт відповідно до листа МТСБУ №93625 від 27.06.2023 року по справі МТСБУ №93625, замовник - Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) прийняло, а ТОВ «Незалежна експертна компанія» в особі Пронько О.О. виконав роботи, а саме оцінку вартості матеріального збитку, та передав замовнику документи: звіт та рахунок. Даний акт є підставою для проведення розрахунку між замовником та виконавцем в сумі 1 580,00 грн. (а.с. 16). До позовної заяви також долучено платіжну інструкцію №974599 від 17 серпня 2023 року зі змісту якої вбачається, що МТСБУ здійснило платіж у розмірі 1 580 гривень 00 копійок на користь ТОВ «Незалежна Експертна Компанія» із призначенням платежу «Оплата послуг аваркома (експерта) по справі №93625, згідно рах. №153 від 04.07.2023р., т.з. [NUMBER] » (а.с. 15). Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч. 6 ст. 139 ЦПК України). Зважаючи на те, що позивач поніс витрати на оплату послуг експерта, вони доведені належними у справі доказами, витрати по оплаті послуг експерта на складення звіту про визначення матеріального збитку підлягають стягненню із відповідача. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зважаючи на те, що інших доказів на підтвердження судових витрат позивач не надає, суд розглядає питання щодо розподілу судових витрат у межах сплати судового збору. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач надає суду платіжну інструкцію №755589 від 29 січня 2025 року, зі змісту якої вбачається, що МТСБУ здійснило платіж у розмірі 3 028,00 грн. із призначенням «101 Судовий збір за позовом МТСБУ до [PERSON] в Подільський районний суд м. Києва, …». Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню із відповідача у розмірі 3 028 гривень.

Outcome: approved