Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщення, а саме квартири [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Позов обґрунтований\~тим,\~що [PERSON] \~на підставі\~ордеру на\~жиле приміщення\~№ 2649\~від 19.07.1993\~року користується\~квартирою за\~адресою [ADDRESS] .\~Ордер на\~жиле приміщення\~видано на\~ім`я батька\~позивачки [PERSON] \~на заселення\~його сім`ї\~у складі\~дружини [PERSON] \~та дочки\~ [PERSON] .\~Наразі її\~батьки померли. Відповідач у\~справі -\~ [PERSON] \~є її\~сином від\~шлюбу з\~ [PERSON] ,\~з яким\~вона перебувала\~в шлюбі,\~та який\~було розірвано\~20.12.2007\~року. Відповідач орієнтовно з 2016 року проживає окремо, в спірній квартирі його особистих речей не зберігається, він не сплачує комунальні послуги та не несе інших витрат, пов`язаних з утриманням житлового приміщення. На теперішній час формальне зберігання відповідачем права користування квартирою порушує конституційне право позивачки на приватизацію житлового приміщення, оскільки припинити реєстрацію відповідача позивачка не має можливості, через те, що на даний час вона не є власником житла, а тільки особою, яка на законних підставах має право користування квартирою, а тому звернулась з вказаним позовом до суду. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи без його участі. Представник третьої особи Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомили. ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ. Ухвалою судді від 28.11.2024 р. за цим позовом відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті позову, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 23.01.2025 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Запорізьку міську територіальну громаду в особі Запорізької міської ради, виключено з кола учасників процесу районну адміністрацію Запорізької міської ради по Комунарському району, підготовче засідання відкладено. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.03.2025 закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті 24 квітня 2025 року. ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. 19.07.1993 [PERSON] та його родині у складі двох осіб, а саме: дружини [PERSON] та дочки [PERSON] , видано ордер № 2649 на підставі рішення виконавчого комітету Комунарського районної ради народних депутатів від 15.07.1993 № 203/1, на право заселення до квартири [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 31ю03ю2014 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 16.04.2019 року. Як вбачається\~з копії\~свідоцтва про\~народження серії\~ [NUMBER] \~від 17.11.1976\~року,\~померлі [PERSON] \~та [PERSON] \~доводились позивачці батьками, її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». 26 серпня 1995 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадського стану Вільнянського району Запорізької області, після укладення шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Як вбачається\~з свідоцтва\~про розірвання\~шлюбу серії\~ [NUMBER] ,\~виданого Комунарським\~відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану Запорізького\~міського управління\~юстиції 20.12.2007\~року шлюб\~між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від вказаного шлюбу у [PERSON] є син [PERSON] , [INFO] , який, відповідно до довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру, перебуває на реєстраційному обліку за адресою [ADDRESS] . З довідки про не проживання особи за місцем реєстрації від 10.03.2025 року, складеного за підписами співвласників: [PERSON] , [PERSON] , голови правління ОСББ «Тополіна 35» - Шляхова О.О., та директора ТОВ ОК «Домус Новус» - Філатової Т.А., вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований у [ADDRESS] , за цією адресою не проживає з лютого 2018 року, а проживає в Україні, м. Запоріжжя, за другою адресою за власним бажанням. Відповідно до довідки №2/10-1611, виданої начальником ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» від 20.02.2025 року, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , утримувався в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» з 07.02.2018 року по 08.08.2019 рік; з 18.09.2019 року по 04.11.2020 рік; та з 19.09.2022 року по 27.10.2023 рік, та з 13.02.2025 року по теперішній час. V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них (ст. 379 ЦК України). Відповідно до ст. 9 ЖК УРСР житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. За правилом ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Аналіз норм статей 71, 72 ЖК Української РСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням за одночасної наявності двох умов: не проживання особи в житловому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин на це. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Вичерпного переліку поважних причин не проживання в житловому приміщенні законодавством не встановлено, у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує в кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи і правил ЦПК України щодо оцінки доказів. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною першою статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін. Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості усіх заявлених вимог. Саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. Отже, позивач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (частина третя статті77 ЦПК України). Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (стаття 81 ЦПК України). За правилом ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з цивільним процесуальним законом, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача. При вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого жилого приміщення. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 454/2025/15-ц, провадження № 61-46621св18. Відповідач більше шести місяців без поважних причин не проживає за місцем своєї реєстрації, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням відповідно до ст.ст.71,72 ЖК України. В силу вимог ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснив Пленум ВСУ у постанові від 12.04.1985р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Оскільки, як було встановлено судом, відповідач як член сім`ї наймача не мешкає у квартирі [ADDRESS] без поважних причин, тривалий термін, тому суд вважає, що така свідома поведінка відповідача, свідчить про втрату ним інтересу до такого жилого приміщення, інше не встановлено домовленістю між ними, тому на підставі ст.ст.71,72 ЖК України, враховуючи визнання позову відповідачем, відповідач може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, і тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved