Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої вчиненням кримінального проступку, посилаючись на таке. Вироком Вижницького районного суду від 01.07.2024р. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, за те, що він 21.10.2023 близько 23:25год, перебуваючи в [ADDRESS] під приводом зняття своїх коштів в сумі 205 грн. які він раніше перерахував на картковий рахунок АТ «Унівесалбанк» № [NUMBER] , що належить [PERSON] , попросив тимчасово покористуватись його банківською карткою. Отримавши карту, знаючи пароль від неї, [PERSON] 21.10.2023 о 23:34 год. в банкоматі №02500047 «Ощадбанку» в [ADDRESS] зняв власні кошти в сумі 205 грн., та зняв 14795 грн. коштів, належних [PERSON] (комісія на зняття склала 581,23 грн.). Крім того, внаслідок протиправних, злочинних дій [PERSON] , йому також заподіяно моральну шкоду, яка виражалась у душевних стражданнях та стресах. Через втрату коштів у [PERSON] з`явилась роздратованість, втратив сон, апетит і спокій. Виходячи з викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 15376,23 грн. та моральну шкоду у розмірі 15000 грн. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Ухвалою від 09.04.2025. було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін у справі та призначено судове засідання. Суд вирішує можливим провести розгляд справи за відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у справі матеріалів справи та на підставі ст. 280-284 ЦПК України ухвалити заочне рішення по справі. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису за відсутності учасників справи - не здійснювався. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що вироком Вижницького районного суду від 01.07.2024р. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, за те, що він 21.10.2023 близько 23:25год, перебуваючи в [ADDRESS] під приводом зняття своїх коштів в сумі 205 грн. які він раніше перерахував на картковий рахунок АТ «Унівесалбанк»№ [NUMBER] , що належить [PERSON] , попросив тимчасово покористуватись його банківською карткою. Отримавши карту, знаючи пароль від неї, [PERSON] 21.10.2023 о 23:34 год. в банкоматі №02500047 «Ощадбанку» в [ADDRESS] зняв власні кошти в сумі 205 грн., та зняв 14795 грн. коштів, належних [PERSON] (комісія на зняття склала 581,23 грн.). Вказане підтверджується копією вироку. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. За змістом ч.6 ст.81 ЦПК України Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. [PERSON] спричинивши шкоду та маючи обов`язок її відшкодувати - шкоду не відшкодував. Тому суд знаходить, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню. В частині стягнення з відповідача моральної шкоди суд зазначає таке. Так, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч.1 ст.1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Верховним Судом України в п.9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 звернуто зокрема увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У п.4 вказаної Постанови зазначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Позивач зазначає, що завдана йому моральна шкода, полягає «у втраті душевного спокою, моральних переживаннях через заподіяну позивачу по позову. Разом з тим будь-яких доказів того, що йому дійсно було завдано фізичний біль та душевні страждання (докази відвідування лікаря, листки призначення лікування і т.і.) - позивачем не додано. Саме по собі твердження позивач про наявність у нього душевних страждань не є переконливим для суду щодо наявності у нього моральної шкоди. За таких обставин, суд знаходить, що у задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди слід відмовити. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково. Стягнути [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду в розмірі 15376,23 грн. В іншій частині позову слід відмовити за необгрунтованістю. Зважаючи на те, що позов частково задоволено на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору в частині стягнення матеріальної шкоди, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат пропорційно до розміру задоволених і відмовлених вимог відповідно до ст.. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст.22, 1166, 1187ЦК України,

Outcome: partial