Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просить невідкладно відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] без позбавлення батьківських прав матері, стягнути з неї аліменти та судові витрати. Свої вимоги позивач мотивував тим, що на контролі у Служби у справах дітей Великодальницької сільської ради перебуває питання соціального захисту прав та інтересів малолітнього [PERSON] , [INFO] . Мати дитини - [PERSON] , [INFO] офіційно не працює, проживає за договором про надання житла №33 від 18 травня 2023 року між нею та ГО «Християнська місія «Нове життя» за адресою: [ADDRESS] . Зі слів, відомості про батька внесені до актового запису про народження дитини згідно ст.135 Сімейного кодексу України. 10 грудня 2024 року спеціалісту Служби у справах дітей Великодальницької сільської ради в телефонній розмові зі старшим інспектором Ювенальної превенції відділу превенції Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області стало відомо про те, що 25 листопада 2024 року громадянка [PERSON] залишила малолітнього сина [PERSON] , [INFO] під нагляд вихователям «Будинку матері та дитини», який розташований на території ГО «Християнська місія «Нове життя» за адресою: [ADDRESS] , місце перебування останньої невідомо. Служба у справах дітей здійснила негайний виїзд за адресою проживання родини [PERSON] щодо з`ясування обставин. За результатами комісійного виїзду встановлено, кімната, яку займає [PERSON] з малолітнім сином розрахована на проживання двох сімей. Сусідкою [PERSON] є [PERSON] , яка повідомила, що мати малолітнього [PERSON] , [INFO] застосувала до дитини жорсткі методи виховання: кричала, била, штовхала, принижувала, вживаючи нецензурну лексику. Поведінка матері зафіксована на електронний носій телефону. 25 листопада 2024 року мати [PERSON] не повернулася до кімнати, місця свого перебування не повідомляла, контактних номерів телефону не залишала. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 10 грудня 2024 року для виховання та розвитку дитини створені належні умови, у дитини є сезонні речі, іграшки, спить разом з матір`ю на одному ліжку. ГО «Християнська місія «Нове життя» забезпечує малолітнього 3-х разовим харчуванням. Окрім їдальні на території місії є ігрові кімнати, дитячий майданчик. Згідно з актом проведення оцінки рівня безпеки дитини від 10 грудня 2024 року зроблено Висновок щодо рівня безпеки дитини - дуже небезпечно, малолітній [PERSON] , [INFO] у віці трьох років тривалий час перебуває без нагляду матері або інших законних представників, що загрожує його життю та здоров`ю. На підставі клопотання Служби у справах дітей Великодальницької сільської ради від 10 грудня 2024 року №182/01-12 про невідкладне відібрання малолітнього від матері видано Рішення від 10 грудня 2024 року №198. Відповідно до рішення виконавчого комітету Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області від 17 грудня 2024 року №200 малолітнього було тимчасово влаштовано до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення. У зв`язку з чим, позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 26 грудня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків ( а.с.34). 09 січня 2025 року до суду надійшла уточнена позовна заява (а.с. 41-45). Ухвалою суду від 15 січня 2025 року провадження відкрито за правилами загального позовного провадження (а.с.88-89). Ухвалою суду від 28 березня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Перед початком розгляду справи по суті 12.05.2025 року позивач уточнив позовні вимоги в частині стягнення аліментів ( а.с.121). Позивач до судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву, згідно якої просив судове засідання розглянути без його участі, позовну заяву задовольнити та не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с. 114). Відповідачка у судові засідання не з`явилася, про причини не явки суд не повідомила, також в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подала до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленою належним чином, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Оскільки відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідно до частин 3, 4, 11 ст. 128 ЦПК України (а.с. 92, 102, 110, 112-113,120), в судове засідання не з`явилася без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Судом встановлено, що відповідачка є матір`ю неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.02.2022 року, актовий запис про народження №309, складеного 19 лютого 2022 року Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.53). Відповідно до Договору №33 про надання місця проживання від 18 травня 2023 року ГО «Християнська місія «Нове життя» надала [PERSON] місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с.63-66). Т.в.о. начальника Служби у справах дітей Великодальницької сільської ради спільно зі старшим інспектором СЮП ВП ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, старшим дільничим офіцером поліції сектору дільничих офіцерів поліції ВП ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області та лікарем сімейної медицини КНП Усатівської сільської ради «Усатівський центр ПМСД» та фахівцем із соціальної роботи КУ «Центр надання соціальних послуг», відповідно до п. 9 Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі діти, які постраждали від жорстокого поводження, затвердженого постановою КМУ від 01.06.2020 року № 585, було проведено оцінку рівня безпеки малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , та встановлено рівень безпеки дитини як «Дуже небезпечно» (а.с.54-62). Згідно з актом проведення оцінки рівня безпеки дитини, малолітнього [PERSON] , [INFO] , виявлено за адресою ГО «Християнська місія «Нове життя» за адресою: [ADDRESS] . На момент виявлення дитини його мати була відсутня. У малолітнього наявні фізичні та поведінкові ознаки, що можуть свідчити про жорстоке поводження з дитиною. Дитина залишена під наглядом осіб ГО «Християнська місія «Нове життя». Травм у дитини під час огляду не виявлено. Дитина не має зовнішніх ознак недогляду чи занедбалості. У зв`язку з існуючою загрозою життю та здоров`ю малолітньої дитини, 10.12.2024 року т.в.о. начальника служби у справах дітей Великодальницької сільської ради звернулася до голови Великодальницької сільської ради із клопотанням про невідкладене відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав (а.с. 51). Рішенням виконавчого комітету Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області №198 від 10.12.2024 року малолітнього [PERSON] , [INFO] , негайно відібрано від матері [PERSON] , [INFO] (а.с. 49). Відповідно до рішення виконавчого комітету Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області від 17 грудня 2024 року №200 малолітнього було тимчасово влаштовано до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення (а.с.50). З Акту прийому дитини у Будинок дитини №02/30-27 від 26.12.2024 року вбачається, що малолітній [PERSON] , [INFO] був прийнятий до Будинку дитини КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» (а.с.70). Станом на 16.05.2025 року [PERSON] , [INFO] , до Служби з питання повернення дитини в родину та/або надання інформації про дитину не зверталась, що свідчить про повну байдужість щодо подальшої долі дитини. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 1 ст. 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Як встановлено п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України підставою для відібрання дитини від батьків є ухилення ними від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Із роз`яснень, викладених у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року вбачається, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, залишила в небезпеці, не виявляє інтересу до сина, не здійснює догляд за дитиною. Аналізуючи наявні у справі письмові докази, суд вважає доведеним той факт, що відповідачка належним чином не виконує свої батьківські обов`язки щодо належного виховання та розвитку дитини. Суд вважає, що у даному випадку, відібрання дитини у відповідачки без позбавлення батьківських прав сприятиме захисту інтересів дитини з метою унеможливлення, в подальшому, негативно впливати на фізичний, моральний та духовний розвиток дитини, як складову виховання, оскільки враховуючи вік дитини, це є неприпустимим. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги Органу опіки та піклування Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області, як органу опіки та піклування, яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] до [PERSON] про відібрання малолітньої дитини від матері без позбавлення батьківських прав обґрунтованими, а тому вони підлягають задоволенню. При цьому суд зауважує, що згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 Сімейного кодексу України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 170 Сімейного кодексу України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Приймаючи до уваги те, що обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладено на її батьків, при цьому відповідачка не виконує свої обов`язки, встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, а тому суд дійшов висновку, що вона зобов`язана утримувати свого малолітнього сина та забезпечувати йому належний рівень життя. При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги те, що відповідачка має працездатний вік, є фізично здоровою, являється матір`ю малолітньої дитини та в силу закону зобов`язана її утримувати та забезпечувати їй належний рівень життя. Відомостей про те, що на утриманні відповідачки знаходяться непрацездатні батьки або інші малолітні діти у суду немає. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, строк з якого мають бути присуджені аліменти необхідно відраховувати від дня пред`явлення позову, а саме з 20.12.2024 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» з відповідачки також підлягають стягненню судові витрати по справі.

Outcome: approved