Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. Позов мотивувала тим, що між нею та [PERSON] 08 червня 2012 року Виконавчим комітетом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 6. У шлюбі народилися [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що спочатку сімейне життя складалося добре. Два роки після весілля проживали в орендованій квартирі в смт. Калиті. У зв`язку з браком коштів переїхали до помешкання батьків позивачки, де вона разом з дітьми зареєстрована та проживають до теперішнього часу. Відповідач з листопада 2024 року проживає окремо від сім`ї. З часу народження молодшої доньки у подружжя почали погіршуватися сімейні стосунки на ґрунті різних поглядів на життя. Постійні сварки та непорозуміння привели до припинення подружніх стосунків та\~погіршення емоційного стану позивачки, що змусило останню звернутися до психолога за відновленням психологічного стану. Спільного господарства сторони не ведуть. Сторони мають різні погляди на життя. Постійне намагання позивачки відновити подружні стосунки не дали ніякого результату. Подружні стосунки не відновилися. На даний момент між сторонами взагалі відсутнє порозуміння, любов та повага, які повинні бути притаманні сім`ї. У відповідача власні погляди на життя, будь-яких дій, які б свідчили про його бажання повернутись до своєї сім`ї він не вчиняв. Вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, а тому збереження шлюбу суперечить її інтересам та їх дітей. На підставі викладеного просила суд: 1.Розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 08 червня 2012 року Виконавчим комітетом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 6. 2.Судові витрати з відповідача не стягувати. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження. Копія зазначеної ухвали направлена на адресу позивачки, яка зазначена у позовній заяві засобами поштового зв`язку Акціонерного товариства «Укрпошта». За зареєстрованою адресою місця проживання відповідача засобами поштового зв`язку Акціонерного товариства «Укрпошта» направлялась копія ухвали суду про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 0610225261310 зазначену судову кореспонденцію отримано матір`ю відповідача. Відповідно до розпорядження керівника апарату суду Овдієнко Л.П. від 01 квітня 2025\~року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи, у зв`язку із звільненням судді [PERSON] у відставку, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 квітня 2025 року вищевказану цивільну справу передано на розгляд судді Гізатуліній Н.М. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2025 року цивільну справу прийнято до провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику /повідомлення сторін. Позивачка до суду додаткових заяв, пояснень не подавала, відповідач не використав право подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у\~прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вирішуючи питання про те, чи не суперечить визнання позову закону, визначаючи наявність підстав для ухвалення рішення, суд дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм\~правовідносини. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і\~чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із ст. 3 Сімейного Кодексу України (далі СК України), сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та\~чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 36, 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, шлюб має добровільний характер, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Стаття 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 08 червня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] . Виконавчим комітетом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області зареєстрований шлюб, актовий запис № 6. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». У шлюбі народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Звертаючись до суду з позовом [PERSON] зазначила, що спочатку сімейне життя складалося добре та два роки після весілля проживали в орендованій квартирі в смт. Калиті. У\~зв`язку з браком коштів переїхали до помешкання батьків позивачки, де вона разом з дітьми зареєстрована та проживають до теперішнього часу. Відповідач з листопада 2024 року проживає окремо від сім`ї. З часу народження молодшої доньки у подружжя почали погіршуватися сімейні стосунки на ґрунті різних поглядів на життя. Постійні сварки та непорозуміння привели до припинення подружніх стосунків та погіршення її емоційного стану, що змусило її звернутися до психолога за відновленням психологічного стану. Постійне її намагання відновити подружні стосунки не дали ніякого результату. Подружні стосунки не відновилися. На даний момент між ними взагалі відсутнє порозуміння, любов та повага, які повинні бути притаманні сім`ї. У відповідача власні погляди на життя, будь-яких дій, які б свідчили про його бажання повернутись до своєї сім`ї він не вчиняв. Вважає, що шлюб між ними носить формальний характер, а тому збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх дітей. 07 квітня 2025 року Вх.\~№ 17686 відповідач подав до суду заяву у якій зазначив, що визнає позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу та не заперечує проти їх задоволення. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, враховуючи, що між подружжям відсутні будь-які намагання, спрямовані на відновлення сімейних відносин, відповідач визнав позов, таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, подальше подружнє життя суперечитиме інтересам сторін, збереження сім`ї є неможливим, дійшов висновку проте, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка не заявляла вимогу щодо відновлення прізвища. Відтак, враховуючи, що питання про вибір прізвища після розірвання шлюбу залежить від волевиявлення особи, яка його змінила, у зв`язку з реєстрацією шлюбу, за відсутністю відповідного клопотання, суд не може вирішувати таке питання у цій справі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачка просила судові витрати з відповідача не стягувати, суд у даній справі це питання не вирішує.

Outcome: approved