Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

19.03.2025 р. ТОВ «Таліон Плюс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 51760, 00 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що 07.07.2024 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 387197260, у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримав від товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 16000, 00 грн. Відповідно до умов Розділу 2 договору товариство зобов`язалося надати відповідачу кредитні кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за їх користування відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», що є невід`ємною частиною договору, текст яких розміщений на сайті товариства: www.moneyveo.ua. Проте, в порушення умов договору та правил відповідач не повернув надані йому кредитні кошти та не сплатив проценти за їх користування в обумовлені сторонами строки. 08.10.2024 р. ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога»відступило право вимоги за вище зазначеним договором до ТОВ «Таліон Плюс» за договором факторингу № МВ-ТП/3. Так зобов`язання зі сторони кредитора за договором виконані в повному обсязі, в свою чергу відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 51760, 00 грн. Справу передано головуючому судді 20.03.2025 р. 21.03.2025 р. надійшли відомості про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24.03.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Проведення підготовчого судового засідання призначено на 14.04.2025 р. 07.04.2025 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, зареєстрований за вх. 1360/25, в якому відповідач звертає увагу на відсутність доказів отримання позивачем прав вимоги, відсутність доказів перерахування кредитих коштів та відсутність підпису сторін на договорі факторингу. Зазначає, що розрахунок заборгованості не можна вважати допустимим і достатнім доказом наявності заборгованості. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 14.04.2025 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.05.2025 р. 11.04.2025 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, зареєстрована за вх. № 1443/25, у якій позивач звертає увагу на тому, що відзив відповідача сформований некоректно, більша частина це скопійоване судове рішення, а інша частина - збірка витягів з законів, рішень та положень, які не зв`язані між собою, відзив не містить хронологічний виклад заперечень та не несе інформаційної бази щодо доводів відповідача. 11.04.2025 р. від позивача надійшло клопотання, зареєстроване за вх. № 1444/25, про витребування доказів. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 08.05.2025 р. клопотання ТОВ «Таліон Плюс» про витребування доказів задоволено. Витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо: належності [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , картки банку (рахунку) [NUMBER] або будь-якої іншої платіжної картки; надходження на картковий рахунок № [NUMBER] грошових коштів у розмірі 16000, 00 грн за період з 07.07.2024 р. до 08.07.2024 р. Оголошено перерву у судовому засіданні до 29.05.2025 р. 28.05.2025 р. від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог, зареєстрована за вх. № 2352/25. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 07.07.2024 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 387197260, у формі електронного документа (а. с. 19-30). Відповідно до п. 2.1. договору товариство зобов`язалося надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту у розмірі 16000, 00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та правилах надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідно до п. 7.1, 7.2, 7.3 договору, рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування - 06.08.2024 р., а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником. У разі пролонгації чи поновлення дисконтного періоду рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту зміщується на відповідну дату закінчення дисконтного періоду, визначену за правилами цього договору. В обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин. Кінцева дата повернення (виплати) кредиту - 06.08.2029 р. Згідно з пунктом 7.4. договору проценти за договором сплачуються в наступному порядку: дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування. У разі продовження позичальником дисконтного періоду кредитування чи поновлення дисконтного періоду, позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього договору; після закінчення дисконтного періоду кредитування, позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти щоденно. Згідно п. 11.1 договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання. Відповідно до довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило переказ коштів відповідачу в розмірі 16000, 00 грн відповідно до договору № 387197260 від 07.07.2024 р. для зарахування на платіжну картку 5168-74ХХ-ХХХХ-1545 (а. с. 38). 08.10.2024 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № MB-ТП/3, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, в тому числі до [PERSON] (а. с. 9- 11). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредитної лінії\~№ 387197260 від 07.07.2024 р. заборгованість [PERSON] складає 51760, 00 грн, з яких: 16000, 00 грн сума заборгованості за тілом кредиту та 35760, 00 грн - проценти за користування кредитом. ТОВ «Таліон Пюс» зверталось до [PERSON] із вимогою про дострокове розірвання договору та про повернення споживчого кредиту та сплати заборгованості (а. с. 40). Вказані обставини не заперечуються учасниками справи та в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на безумовне визнання відповідачем позову та відсутність у матеріалах справи суперечностей та протиріч, а також невстановлення судом осіб, права, свободи чи інтереси яких можуть бути порушені визнанням позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки 08.05.2025 р. розпочато розгляд справи по суті з моменту оголошення судового засідання відкритим, відсутні підстави для застосування ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, а також - судові витрати на професійну правничу допомогу, оскільки такі витрати підтверджені матеріалами справи та судом не встановлено їх завищення. За положеннями ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Outcome: approved