Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] через свого представника - адвоката Носова Р. В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 червня 2021 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1129. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину, а саме сина [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу позивачка вказала, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, тому що кожен з них має різні погляди на спільне життя і ведення спільного господарства, а також різні характери. Всі спроби зберегти сім`ю до позитивного результату не привели. З 2022 року сторони стали проживати окремо один від одного. За таких обставин позивачка вважає, що збереження сім`ї, примирення та подальше спільне проживання між ними неможливе, тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 06.03.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду з повідомленням сторін. У визначений судом день та час судового розгляду учасники не з`явились. Представник позивачки - адвокат Носов Р. В. засобами поштового зв`язку надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивачки. Позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Проти заочного розгляду справи судом не заперечував. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Правом подання відзиву на позов не скористався. За таких обставин суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження наявні матеріали справи, встановив таке. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Під час розгляду справи судом встановлено, що 18 червня 2021 року між [PERSON] та\~ [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 1129. Від вказаного шлюбу сторони мають одну спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що під час розгляду справи підтверджено свідоцтвом про народження . Ураховуючи, що сторони не підтримують шлюбних стосунків протягом тривалого часу та не відновлюють сімейних відносин, проживають за різними адресами, сторони не мають спільної згоди щодо примирення, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, за таких обставин позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд керується відповідними положеннями Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому у зв`язку із задоволенням позову із відповідача на користь позивачки стягненню підлягають судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved