Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

03 липня 2024 року представник Криворізької міської ради звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів. Позовна заява мотивована тим, що на земельній ділянці площею 0,0695 га, кадастровий номер 1211000000:08:359:0039, розташованій за адресою: [ADDRESS] , розміщений належний відповідачу на праві власності з 26.03.2021 об`єкт нерухомого майна нежитлова будівля, загальною площею 144,6 кв.м. У період з 01.01.2022 по 31.12.2023 між Криворізькою міською радою та відповідачем були кондикційними (позадоговірними) правовідносини, однак це ніяк не впливає на обов`язок відповідача сплачувати за землю. Земельна ділянка є сформованою та зареєстрованою в Державному земельному кадастрі з площею 0,0695 га 25.07.2013, та стала об`єктом цивільних прав та обов`язків. Згідно витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, сформованого Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області 07.09.2023, нормативна грошова оцінка земельної ділянки у 2023 році становить 6\~002\~381,40 грн. Для 2022 року нормативна грошова оцінка склала 5\~219\~462,08 грн. У 2022-2023 роках розмір ставки орендної плати в м. Кривому Розі для земель з кодом 03.07 (для будівництва та обслуговування будівель торгівлі) визначений згідно рішення Криворізької міської ради від 26.05.2021 № 506 «Про встановлення ставок плати за землю та пільг із земельного податку на території м. Кривого Рогу», за ставкою 1,2% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. За період з 01.01.2022 по 31.12.2023 загальний розмір коштів за користування земельною ділянкою становить 134\~662,13 грн. Розрахунок ґрунтується на визначенні розміру річної орендної плати (Р) за кожен рік окремо та вирахуванню сплачених з них відповідачем коштів (0,00 грн). (Р1) 62\~633,54 = 5\~219\~462,08 грн х 1,2 %, де: 5\~219\~462,08 грн нормативна грошова оцінка земельної ділянки у 2022 році згідно витягу-2 за вирахуванням коефіцієнта індексації за 2022 рік 1,15; 1,2% - ставка орендної плати за землю згідно рішення Криворізької міської ради № 560. (Р2) 72\~028,58 = 6\~002\~381,40 грн х 1,2 %, де: 6\~002\~381,40 грн нормативна грошова оцінка земельної ділянки у 2023 році згідно витягу; 1,2% - ставка орендної плати за землю згідно рішення Криворізької міської ради № 560. В сукупності розмір безпідставно збережених відповідачем коштів за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 складає 134\~662,13 грн (62\~633,54 грн + 72\~028,58 грн), які позивач просив суд стягнути з відповідача. Представниця позивача Скляр Н.М. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.01.2024, нежитлова будівля А, загальною площею 144,6 кв.м, димова труба І, за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] . Земельна ділянка місця розташування: кадастровий номер: 1211000000:08:359:0039. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.09.2023 № НВ-0001772532023, земельна ділянка за кадастровим номером: 1211000000:08:359:0039, площею 0,0695 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності Криворізькій міській раді. Листом від 06.11.2023 Департамент регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин звертався до відповідача з проханням добровільного врегулювання земельних відносин з плати за користування земельною ділянкою за кадастровим номером: 1211000000:08:359:0039, у період з 01.01.2022 по 31.10.2023 на загальну суму 122\~657,35 грн. У відповідності до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Частиною першою статті 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Відповідно до частин першої та другої зазначеної вище статті ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (висновок сформульований у постанові Верховного Суду України від 02 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15). Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої, другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. У главах 82 і 83 ЦК України визначено, що для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Водночас, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути лише майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна. Відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. Такий правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений, зокрема, у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18). Отже, судом встановлено, що відповідач не будучи власником земельної ділянки з кадастровим номером 1211000000:08:359:0039, загальною площею 0,0695 га, фактично використовував дану земельну ділянку, при цьому не сплачував орендну плату за використання вказаної земельної ділянки за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 роки, а отже зобов`язаний повернути кошти, які мав заплатити позивачу. Вирішуючи питання щодо суми коштів, які повинен сплатити відповідач за користування земельною ділянкою, суд виходить з наступного. Згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина третя статті 157 ЗК України). Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 , із змінами (надалі - Порядок № 284). Так, пунктом 1 Порядку 284 встановлено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад (пункт 2 Порядку № 284). Пунктом 3 Порядку 284 визначено, що відшкодуванню підлягають, зокрема, інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. Цим же пунктом надано визначення неодержаного доходу як доходу, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян. Розміри збитків визначаються в повному обсязі відповідно до реальної вартості майна на момент заподіяння збитків, проведених витрат на поліпшення якості земель (з урахуванням ринкової або відновної вартості) (пункт 4 Постанови). Крім цього, постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 року № 963 затверджено Методику визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, яка спрямована на визначення розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним та фізичним особам, на всіх категоріях земель внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу (пункт 1). Разом з цим, на думку суду, норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, які виникли між сторонами у справі, не встановлюють обов`язку позивача підтвердити свої вимоги виключно розрахунками, зробленими відповідно до вимог вказаної вище Методики, адже розмір безпідставно збережених коштів може бути встановлений з розумним ступенем достовірності і без застосування Методики. Звертаючись до суду з позовом, позивач обґрунтовував фактичний розмір безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 134\~662,13 грн, що був визначений самостійно на підставі наведеного ним арифметичного розрахунку виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки за період користування нею. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оцінку земель», нормативна грошова оцінка земельних ділянок капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами. Статтею 18 Закону України «Про оцінку земель» встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення, проводиться не рідше, ніж один раз на 5-7 років. Згідно з положеннями ч. 5 ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Крім того, згідно з абзацом першим пункту 289.1 Податкового кодексу України, для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (частина друга статті 20 Закону України «Про оцінку земель»). Близький за змістом правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 травня 2018 року в справі № 629/4628/16-ц, та Верховний Суд у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 639/5391/19. За таких обставин, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель. Такий висновок узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду, який неодноразово зазначав, що при стягненні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, нарахування мають здійснюватися позивачем не самостійно (шляхом арифметичного розрахунку без проведення нормативної грошової оцінки землі), а винятково на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (постанови Верховного Суду від 28 вересня 2020 року у справі № 922/4073/19, від 24 вересня 2020 року у справі № 922/3616/19). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки 1211000000:08:359:0039 складає 6\~002 381,40 грн, що підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 07.09.2023. Рішенням Криворізької міської ради від 26.05.2021 № 506 «Про встановлення ставок плати за землю та пільг із земельного податку на території м. Кривого Рогу», яке набрало чинності з 01.01.2022, встановлено ставки плати за землю та пільги зі сплати земельного податку на території міста Кривого Рогу, яким установлено, у тому числі, ставки орендної плати за землю в залежності від цільового призначення земельної ділянки згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженого Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548, та яке набрало чинності з 01.01.2022. Земельна ділянка 1211000000:08:359:0039 за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що за класифікацією видів цільового призначення земель віднесено до коду 03.07, для якого розмір ставки орендної плати встановлено 1,2% від нормативної грошової оцінки земель міста. Розмір річної орендної плати за земельні ділянки вираховується на підставі даних витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, помножених на значення ставки орендної плати, розмір якої визначається відповідним рішенням Криворізької міської ради. Місячний розмір орендної плати визначається шляхом ділення річної орендної плати на 12, що відповідає кількості місяців у році. Виходячи із наведених вище норм законодавства суд вважає, що позивачем вірно проведено розрахунок безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою відповідачем у період з 01.01.2022 по 31.12.2023 на суму 134\~662,13 грн, виходячи з наступного розрахунку: (Р1) 62\~633,54 = 5\~219\~462,08 грн х 1,2 %, де: 5\~219\~462,08 грн нормативна грошова оцінка земельної ділянки у 2022 році згідно витягу-2 за вирахуванням коефіцієнта індексації за 2022 рік 1,15; 1,2% - ставка орендної плати за землю згідно рішення Криворізької міської ради № 560. (Р2) 72\~028,58 = 6\~002\~381,40 грн х 1,2 %, де: 6\~002\~381,40 грн нормативна грошова оцінка земельної ділянки у 2023 році згідно витягу; 1,2% - ставка орендної плати за землю згідно рішення Криворізької міської ради № 560. Таким чином вимоги позивача є правомірними та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та для позивача при зверненні до суду з даним позовом, станом на 2024 рік, складала 3028 грн. З урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір у вказаному вище розмірі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved