Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

07.03.2025 позивачка [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] (про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень 57 копійок. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.06.2024 Київським районним судом м. Одеси видано судовий наказ яким на користь [PERSON] з відповідача [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.06.2024 та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Постановою державного виконавця Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 15.07.2024 відкрито провадження № 75540451 про примусове виконання судового наказу № 947/18083/24, виданого 06.06.2024 Київським районним судом м. Одеси. Однак відповідач аліменти на утримання дитини не сплачував, продовжує ухилятися від свого обов`язку по утриманню сина, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість зі сплати аліментів за період з 06.06.2024 по 10.02.2025 у розмірі 19\~924,46 грн.\~На підставі положень ч. 1\~ст. 196 СК України\~позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 1% за кожен день прострочення від суми заборгованості, яка виникла у наслідок несплати відповідачем аліментів, що в загальній сумі становить 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень 57 копійок. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21.03.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 21.04.2025. Судове засідання відкладене на 20.05.2025 через відсутність інформації про належне повідомлення відповідача про розгляд справи. Сторони у судове засідання 20.05.2025 не з`явились. Позивачка у позовній заяві зазначила про розгляд справи за її відсутності. Відповідач повідомлений належним чином, шляхом направлення рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за зареєстрованою адресою: [ADDRESS] Згідно з Довідкою про причину повернення АТ «Укрпошта», рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулось з відміткою від 09.05.2025 «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомлення відповідача про розгляд справи. Відповідач про причини неявки суду також не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від нього до суду не надходило. Відзив та заперечення на позов не надав, позовні вимоги не спростував. Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відзиву на позов. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України черещ неявкув судове\~засідання всіх\~учасників фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та\~дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторонни перебували у зареєстрованому шлюбі, який 13 березня 2023 року Біляївським районним судом Одеської області було розірвано. Від шлюбних стосунків сторонни мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . На даний час між сторонами розірвано стосунки, сторони не проживають разом, дитина залишилася проживати з матір`ю. Відповідач проживає окремо, життям спільної дитини не цікавиться, жодної допомоги не надає, аліменти у добровільному порядку не сплачує. 06.06.2024 Київським районним судом м. Одеси видано судовий наказ яким на користь [PERSON] з відповідача [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.06.2024 та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Вказаний судовий наказ перебуває на примусовому виконанні Київського ВДВС у місті Одесі південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А згідно з ч. 1 ст. 196 цього Кодексу при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Тлумачення\~статті 196 СК України\~свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга\~статті 614 ЦК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті\~196\~СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. Згідно з Розрахунком заборгованості по аліментам, здійсненого 01.02.2025 старшим державним виконавцем Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Олександром Золотар, встановлено, що заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 01.02.2025 склала 19\~924,46 грн. У зв`язку з відсутністю інформації про дохід боржника в період з 06.2024 по 02.2025 нарахування аліментів виконано виходячи з середньомісячної заробітної плати встановленої по м. Одесі згідно з інформацією, яка міститься на офіційному сайті Головного управління статистики в Одеській області. Відповідно до розрахунку заборгованість по аліментам за період з 06.2024 по 02.2025 склала 19 924,46, а всього 22 624,46 грн. Закріплений у\~статті 196 СК України\~захід відповідальності передбачає відповідальність за прострочення сплати аліментів, які зобов`язана особа повинна сплачувати за рішенням суду. Відповідальність за несвоєчасне виконання аліментного зобов`язання спрямована на стимулювання боржника платника аліментів своєчасно сплачувати аліменти та, певною мірою, компенсувати одержувачеві аліментів ті втрати, які він поніс у зв`язку із затримкою їх сплати. За змістом частини 1 цієї статті у\~разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Водночас,\~постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~також зазначено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає за наявності вини цієї особи. При цьому підкреслено, що на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Даною нормою чітко визначено розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, його встановлено у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення\~від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Перевіривши наданий позивачкою розрахунок неустойки (пені) на предмет дотримання положень про те, що аліменти призначаються та повинні сплачуватися щомісяця, а неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення, судом приймається даний розрахунок до уваги. Відповідач не надав суду жодних пояснень та доказів, не навів будь-яких аргументів того, що вказана заборгованість по сплаті аліментів виникла з незалежних від нього причин. Відповідно до постанови Касаційного Цивільного Суду Верховного Суду від 20.07.2020 по справі № 362/4462/16 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку,\~що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Обчислюючи розмір неустойки суд виходить із розміру заборгованості, який визначений державним виконавцем. Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду від 18.11.2020 року в справі № 337/3135/17 (провадження № 61-36292св18). Разом із тим, частиною 1\~ст. 196 СК України\~чітко і безальтернативно встановлений розмір стягнення судом неустойки (пені) - не більше 100 % заборгованості за аліментами. Враховуючи викладене суд вважає, що позов є доведеним позивачкою, а спосіб захисту порушеного права є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права позивача, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам, реально відновлює суб`єктивне право, яке порушене, відповідає цілям судочинства, не суперечить принципу верховенства права. При вирішенні спору суд враховує, що\~Сімейним Кодексом України\~не передбачені випадки, коли вина платника аліментів виключається. Відповідно до ч. 1\~ст. 13\~ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першою\~статті 15\~ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною п`ятою\~статті 81\~ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З аналізу наведених норм процесуального та матеріального права можна дійти висновку, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Ураховуючи викладене та те, що заборгованість по аліментним зобов`язанням виникла саме з вини відповідача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки суми пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень 57 копійок. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, оскільки позивач відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовій збір у розмірі 1\~211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved