Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

В січні 2025 року позивач ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернулось до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 19 лютого 2021 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та [PERSON] укладено кредитний договір №21506 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Авіра Груп» надав відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, що передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 1500,00 грн; дата надання кредиту: 19.02.2021 року; строк кредиту: 30 днів; валюта кредиту: UAН; стандартна процентна ставка\~2,5% в день або 912,5 % річних. 17.02.2022 між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» було укладено договір факторингу №02-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ ФК «Авіра Груп» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, зокрема до [PERSON] . Згідно розрахунку, станом на 25.06.2024 року загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором становить 9375 грн., яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача, а також судові витрати. 27 січня 2025 року до суду від відповідача надійшов відзив в якому останній визнає позовні вимоги частково, а саме тіло кредиту в розмірі 1500 гривень, свій відзив обґрунтовуює тим, що позивачем у відповідності до Закону України «Про споживче кредитування» порушено розрахунок відсотків за користування кредитними коштами, а тому в цій частині позовних вимог потрібно відмовити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надав клопотання в якому просить суд розглянути справу без його участі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні частко визнав позовні вимоги, посилаючись на аргументи викладені у відзиві. За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін. Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. Судом встановлено, що 19.02.2021 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та [PERSON] укладено кредитний договір №21506 про надання фінансового кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора.(а.с.16-17) Відповідно до п. 1.1 Договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 1500 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику: [NUMBER] . Пунктом 1.2 Договору передбачено, що кредит надається строком на 30 днів, тобто до 20.03.2021 року. Факт отримання коштів позичальником підтверджується листом ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» за №5291/05 від 21.05.2024 року, відповідно до якого 19.02.2021 року на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 1500,00 грн за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] .(а.с.22зв) Так, ТОВ «ФК «Авіра Груп» правонаступником якого являється ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», надав відповідачу грошові кошти на наступних умовах: сума виданого кредиту: 1500,00 грн; дата надання кредиту: 19.02.2021 року; строк кредиту: 30 днів; валюта кредиту: UAН; стандартна процентна ставка - 2,5% в день або 912,5 % річних. 17.02.2022 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» було укладено договір факторингу №02-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Авіра Груп» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №02-17/02/2022 від 17.02.2022 року, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором №21506 від 19.02.2021 року.(а.с.13зв) Згідно виписки з особового рахунку, станом на 25.06.2024 року загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором становить 9375 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 1500,00 грн та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 7875 грн.(а.с.13) Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти\~(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором\~є\~домовленість\~двох\~або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник)\~зобов`язана\~вчинити\~на\~користь\~другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до\~звичаїв\~ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, суд знаходить позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 2422 грн 40 коп. При вирішенні питання про відшкодування позивачеві понесених витрат на правову допомогу в загальній сумі 10500 грн. суд виходить з такого.\~За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу та їх відшкодування позивачем надано: копію акту про отримання правової допомоги від 03.02.2025 року(а.с.55), платіжну інструкцію (а.с.55зв),рахунок №24.02.2025-10(а.с.60), копію договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року.(а.с.14зв-15) Оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката, суд виходить з наступного. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі\~ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, відповідно до ст.19 ЦПК України\~відноситься до малозначних справ, які розглядаються у спрощеному позовному провадженні, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 10500 грн. є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст.137 ЦПК України\~щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 4000 грн. Крім того, при подачі позовної заяви до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн., який підлягає стягненню у повному розмірі. Враховуючи викладене, у відповідності до ст. 1054, 1077-1086 ЦК України,

Outcome: approved