Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути з відповідача аліменти на дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 гривень на кожну дитину. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 10 червня 2024 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Від даного шлюбу народилось двоє дітей, а саме: син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO] . Позивачка зазначає, що відповідач проживає окремо та останніх три місяці матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Фактично усі витрати на утримання дітей виконує позивачка. Добровільної згоди про розмір та порядок надання матеріальної допомоги на утримання дітей між позивачем та відповідачем не досягнуто, а тому аліменти потрібно стягувати з відповідача на підставі судового рішення. Відповідач на даний час проживає і працює в Республіці Польща, є працездатною особою, фізично здоровий, не є особою з інвалідністю, тобто може працювати і сплачувати аліменти на дітей. Позивачка зазначає, що їй не відомо про те чи офіційно працевлаштований відповідач, чи ні, але з його слівдоходи в місяць складають 1500 доларів США. А тому просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення кожним із дітей повноліття. Від представника відповідача надійшов відзив. У відзиві відповідач визнав позов частково, у частині стягнення аліментів у сумі 3000,00 грн на кожну дитину, загалом 6000,00 грн щомісяця. На обґрунтування своїх доводів зазначає, що доходи відповідача не є значними і він не має можливості виплачувати суму 12000,00 грн щомісячно, посильною для відповідача сумою є 3000,00 грн на кожну дитину. Відповідач вказує, що на даний час проживає в Республіці Польща, офіційно не працевлаштований, заробляє на життя надаючи приватні уроки з брейк-дансу. Вказує, що він є спортсменом, виступає на офіційних міжнародних змаганнях, де представляє Україну, дере участь у кваліфікаційних заходах та тренувальних зборах. Плати за участь у змаганнях не отримує, витрати на проїзд, проживання та харчування покриваються за рахунок держави. Єдиним джерелом доходів відповідача є приватні уроки. Вказує, що спортивні заходи, у яких він бере участь, займають значний проміжок часу його життя, а тому у нього не так багато часу для іншої діяльності, у тому числі такої, що приносить дохід. Відповідач посилається на те, що позивачка проживає в Туреччині, власного житла там не має, відвідує ресторани та інші заклади, що свідчить про наявність коштів для утримання дітей. Також зазначає, що позивачка є працездатного віку, інвалідності не має. Ухвалою суду від 24.03.2025 року відкрито спрощене позовне провадження в справі з викликом сторін та призначено судове засідання на 15.05.2025 року. Ухвалою суду від 15.04.2025 року, розгляд справи відкладено на 20.05.2025 року за клопотанням представника позивачки. У судовому засіданні 20.05.2025 представник позивачки позов підтримав повністю, з підстав зазначених у позові. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково в сумі 3000,00 грн на кожну дитину, з підстав зазначених у відзиві. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 30 березня 2021 року серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00046749526 від 30 серпня 2024 року, встановлено, що дошлюбне прізвище дружини [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу: [PERSON] , власне ім`я та по батькові: [PERSON] (а.с.8). Відповідно до рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10 червня 2024 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.9-12). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 жовтня 2020 року встановлено, та відповідачем не заперечується, що [INFO] народився [PERSON] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). [INFO] народилась [PERSON] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 травня 2022 рок (а.с.16-18). Відповідно до довідки про реєстрацію особи громадянином України від 11 травня 2022 року №61316/536-279, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована громадянкою України (а.с.19). Як стверджує позивач діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач включений до складу національних збірних команд України з літніх олімпійських видів спорту на 2024 рік, що підтверджується Наказом Міністерства молоді та спорту України № 7651 від 22.12.2023 (а.с. 37, 44-45). Як вбачається із Наказу Міністерства молоді та спорту України «Про участь офіційної делегації національної збірної команди України у І світових кваліфікаційних ліцензійних змаганнях «OQS» (чоловіки, жінки) з брейкінгу» № 2740 від 05.06.2024, Наказу Міністерства молоді та спорту України «Про участь офіційної делегації національної збірної команди України у ІІ світових кваліфікаційних ліцензійних змаганнях «OQS» (чоловіки, жінки) з брейкінгу» № 3524 від 05.06.2024, [PERSON] включений в склад офіційної делегації як спортсмен (а.с. 35, 36, 42). Відповідно до Наказу Міністерства молоді та спорту України «Про участь офіційної делегації національної збірної команди України з брейкінгу у рейтингових змаганнях світової серії «Breaking for Gold» (чоловіки, жінки)» № 7335 від 23.11.2023, [PERSON] включений в склад офіційної делегації як спортсмен (а.с. 38, 39). З Наказу Міністерства молоді та спорту України «Про проведення заключного навчально-тренувального збору заключного етапу підготовки спортсменів-кандидатів до складу національної збірної команди з брейкінгу (чоловіки, жінки) до [PERSON] » № 4371 від 11.07.2024, Наказу Міністерства молоді та спорту України «Про проведення навчально-тренувального збору національної збірної команди України з підготовки до чемпіонату світу з брейкінгу серед молоді та юніорів (чоловіки, жінки)» № 5508 від 04.09.2024 відповідач включений в склад навчально тренувальних зборів (а.с. 40, 41, 42). З наказів вбачається, що участь у спортивних змаганнях та навчально-тренувальних зборів проводиться коштом Мінмолодьспорту. Позивачка, покликаючись на\~ст. 180 СК України, вказує на обов`язок відповідача як батька утримувати їхніх малолітніх дітей до досягнення повноліття, оскільки відповідач не виконує такого обов`язку, тому просить вирішити спір в судовому порядку. Вирішуючи спір суд виходить з наступних мотивів. Між сторонами виник спір щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Спірні правовідносини регулюються положеннями\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України), а саме Главою 15 Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята\~статті 7 СК України). За змістом норми\~статті 142 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівніправа та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбачених Законом. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 Сімейного Кодексу України). Згідно зі статтями 181,\~191 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок\~\~батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й, чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно зі\~ ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину становить\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку і\~може бути\~присуджений судом\~у разі\~достатності заробітку\~(доходу)\~платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України). Вимогами ст.184\~СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків визначених Законом. Під час розгляду справи встановлено, що позивачка проживає в Турецькій Руспубліці, а відповідач у Республіці Польща. Отже, сторони разом не проживають, їхні діти проживають з позивачкою, між батьками не досягнуто домовленості щодо порядку, способу, форми та розміру участі відповідача в утриманні неповнолітніх дітей. Беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] , є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, є спортсменом має можливість працювати та зобов`язаний утримувати неповнолітніх дітей, наявність інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина у відповідача не встановлено, суд вважає, що на відповідача покладений обов`язок щодо утримання неповнолітніх дітей. Суд бере до уваги те, що відповідач є спортсменом та здійснює представництво України в спортивних змаганнях та навчально-тренувальних зборах, які, проте проводяться коштом Мінмолодьспорту. Однак, у цьому випадку, найкращі інтереси дітей, залежно від їхнього характеру і серйозності, можуть переважати інтереси батьків. Тому, інтереси дітей є предметом основного піклування обох батьків. Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах на утримання неповнолітніх дітей, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Позивачка не довела можливості відповідача сплачувати аліменти в сумі 6000,00 грн щомісячно на кожну дитину. Зокрема, не доведено розмір щомісячного доходу платника аліментів, його витрати на придбання нерухомого майна або рухомого майна сума якого перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Тому, враховуючи вищевикладене, а також стан здоров`я дітей, їх матері, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення при вирішенні даного спору, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн, щомісячно на кожну дитину. При цьому суд зазначає, що позивачка не позбавлена права в майбутньому звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, зміни способу їх стягнення, а відповідач з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Приймаючи до уваги, що позивач при подачі до суду позовної заяви була звільнена від сплати судового збору, та враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд доходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 копійок. На підставі статей 182, 183, 184 Сімейного Кодексу України

Outcome: partial