Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

08 січня 2025 року, через систему «Електронний суд» позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - позивач, АТ КБ «ПриватБанк») звернувся з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просив стягнути з останньої заборгованість у розмірі 39626,35 гривень, та судові витрати у розмірі 2422,40 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12 лютого 2021 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі до 75 000 гривень, на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. На підставі укладеного договору відповідач отримала платіжний інструмент - кредитну картку. Зазначив,\~що АТ\~КБ «Приватбанк»\~свої зобов`язання\~за Договором\~виконав у\~повному обсязі,\~шляхом надання\~відповідачу кредиту\~у розмірі,\~встановленому Договором.Однак в порушення взятих на себе зобов`язань за вказаним договором відповідач не виконала умови договору, в зв`язку з чим станом на 17 грудня 2024 року утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 39626,35 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 32091,74 гривень, заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 7534,61 гривень. Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2025 року позовну заяву передано за підсудністю на розгляд Жовтневому районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Ухвалою судді від 04 квітня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, в подальшому розгляд справи було відкладено. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду, відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність від неї не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 12 лютого 2021 року відповідач [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту до 75 000 гривень на картковий рахунок (а.с. 22-26). В підписаній відповідачем Заяві визначено умови кредитування з урахуванням побажань споживача, проценті ставки у пільговий період та поза межами пільгового періоду, порядок повернення кредиту, інші важливі правові аспекти. Як вбачається з Виписки за договором №б/н від 12.02.2021 за період з 07.03.2021 по 23.11.2023 відповідач активно користувалася кредитними коштами. За ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. За правилами ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію банку відповідач підписом у заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані банком умови користування послугами банку. Одночасно дія договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч. 2.ст. 642 ЦК України, згідно з якою особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, оплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Виконання відповідачем договору вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування. Положеннями ч. 1 ст. 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. За ч. 1, 2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено що відповідачу було відкрито кредитний рахунок, що підтверджується випискою по рахунку та встановлено кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитні картки. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, відповідачем [PERSON] умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за Кредитним договором б/н від 12.02.2021 (а.с. 18-19), з яким погоджується суд, станом на 17.12.2024 відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань має заборгованість у розмірі 39626,35 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 32091,74 гривень, заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 7534,61 гривень. За змістом частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, на підставі наведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з Відповідача на користь Позивача слід стягнути заборгованість за кредитом в сумі 39626,35 гривень. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2422,40 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved