Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з вищевказаним позовом, а саме просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 01.06.2024-100001079 від 01.06.2024 у розмірі 13400 грн. 00 коп., а також 2\~422,40 грн. сплаченого судового збору. Позов мотивує\~тим,\~що 01.06.2024 р. між ТОВ «Споживчий центр» та\~\~ [PERSON] було укладено кредитний договір (оферти) № 01.06.2024-100001079. Відповідно до умов договору ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит в сумі 5000,00 грн. строком на 112 днів. Процентна ставка - фіксована незмінна ставка у розмірі 1,5 % за один день користування кредитом. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 1.24% = (6924.36/5000)/122 ? 100%). Проценти (економічна сутність плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі "Комісія за надання", "Комісія"; економічна сутність плата за надання Кредиту) 10% від суми кредиту та дорівнює 500 грн.. Неустойка: 50 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Кредитором надано Позичальнику кредит у розмірі 5000 грн. строком на 112 днів, [PERSON] 01.06.2024 отримано кредитні кошти у розмірі 5000 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 21.11.2024, утворилась заборгованість у розмірі 13400 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 2000 грн., по процентам в розмірі 8400 грн., по комісії в розмірі 500 грн., та неустойка в розмірі 2500 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Оскільки погасити заборгованість в добровільному порядку відповідач відмовляється, позивач просить стягнути дану суму з відповідача, а також судові витрати. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.03.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Представник позивача у прохальній частині позовної заяви вказав про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, але її представник адвокат Калинюк Р.С. подав до суду заяву, за змістом якої вказав, що позовні вимоги визнає частково, а саме в частині відсотків, зокрема вважає, що розмір відсотків слід зменшити до розміру, що не перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту, в частині комісії та неустойки, зокрема вважає, що оскільки прикінцеві та перехідні положення ЦК України доповнено п.п.18,19 згідно із Законом від 15.03.2022 №2120-ІХ «Про внесення змінг до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», якими на період воєнного стану звільнено від негативних наслідків невиконання зобов`язань за договорами , передбачених ст.625 ЦК України в цій частині позову слід відмовити. За таких обставин, з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~Цивільного процесуального\~кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК Україниправочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно з ч. 2ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 627\~ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч. 1 ст.\~634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що 01.06.2024 р. між ТОВ «Споживчий центр» та\~\~ [PERSON] було укладено кредитний договір (оферти) № 01.06.2024-100001079. Відповідно до умов договору ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит в сумі 5000,00 грн. строком на 112 днів. Процентна ставка - фіксована незмінна ставка у розмірі 1,5 % за один день користування кредитом. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 1.24% = (6924.36/5000)/122 ? 100%). Проценти (економічна сутність плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі "Комісія за надання", "Комісія"; економічна сутність плата за надання Кредиту) 10% від суми кредиту та дорівнює 500 грн.. Неустойка: 50 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання 01.06.2024 року ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» перерахувало на банківську картку 5375-41XX-XXXX-5500 5 000,00 грн. на виконання кредитного договору № 01.06.2024-100001079від 01.06.2024 року. [PERSON] , скориставшись кредитними коштами, не виконує належним чином умови договору, у зв`язку з чим станом на 21.11.2024, утворилась заборгованість у розмірі 13400 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 2000 грн., по процентам в розмірі 8400 грн., по комісії в розмірі 500 грн., та неустойка в розмірі 2500 грн.. Отже, факт порушення відповідачкою взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження. За правилами статей 525,526,527\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610\~ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Позивач серед іншого просить стягнути неустойку, але, відповідно до п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України. Отже, суд вважає, що нарахування неустойки в сумі 2500,00 грн. за невиконання грошового зобов`язання є неправомірним, а відтак задоволенню не підлягає. Щодо стягнення з відповідачки комісії у розмірі 500,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України\~«Про споживче\~кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Жодних доказів того, що відповідачка отримувала від позивача додаткові послуги, які перераховані у п. 12 кредитного договору і за які було встановлено комісію (підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги) позивачем не надано. Разом із тим, ч. 1ст.\~11\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід. Отже, умови договору про нарахування позивачем разової комісії при видачі кредиту є нікчемними, а відтак, немає підстав для стягнення з відповідачки комісії. Щодо стягнення з відповідачки процентів в розмірі 8400,00 грн., суд зазначає наступне. Позивачем заявлено до стягнення 8400,00 грн. процентів за 112 дні по ставці 1,24 % денних ) на суму боргу 5000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст.\~8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України. Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (ч.5 ст.8 Закону). Отже, розмір процентної ставки за кредитним договорами, що укладаються із фізичними особами-споживачами є врегульованим нормативно. Відповідно до ч. 1 ст.\~203\~ЦПК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 5 ст.\~11\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої статті 11 Закону, є нікчемним. 24.12.2023 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX. Абзацом 3 п.п. 13 п. 5 розділу І\~вказаного Закону розділ IV\~«Прикінцеві та\~перехідні положення»\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» було доповнено пунктом 17, яка встановлює обмеження щодо розміру процентної ставки по споживчим кредитам. Установлено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %". На підставі частини п`ятої статті 8 Закону про споживче кредитування починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом № 3498-IX, тобто з 21.08.2024, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 Закону про споживче кредитування не може перевищувати 1%. Пунктом 9 частини першої статті 12 Закону про споживче кредитування встановлено, що у договорі про споживчий кредит зазначається денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Отже, як вірно роз`яснено у абз. 4 п. 2 листа НБУ вих.№14-0004/12907 від 19.02.2024 р. «Щодо дотримання законодавства у сфері споживчого кредитування» за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після набрання чинності Законом № 3498-IX, в тому числі строк кредитування за якими триватиме після 21.08.2024, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання. Однак, є невірним висновок абз. 5 п. 2 цього ж листа НБУ про те, що у вищезазначеній ситуації денна процента ставка залишається незмінною протягом усього строку кредитування за договором про споживчий кредит за умови, що до нього не вносилися зміни щодо складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту), оскільки такий висновок не відповідає ч. 1 ст.\~203\~ЦПК України у взаємозв`язку із ч. 1 ст. 8 , ч. 5 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». У даній справі кредитний договір було укладено 01.06.2024 р., тобто під час дії другої частини тимчасового періоду, визначеного п.17 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування», яким визначено максимальний розмір денної процентної ставки 1,5%. 21.08.2024 р. вказаний тимчасовий період закінчився, внаслідок чого почав діяти максимальний розмір денної процентної ставки Закону України\~«Про споживче\~кредитування» визначений ч. 5 ст. 8 Закону, а саме 1 %. З метою приведення у відповідність умов кредитного договору № 01.06.2024-100001079 від 01.06.2024 р. до чинного законодавства України про захист прав споживачів позивачем не було ініційовано внесення до нього змін. Незважаючи на це, кредитний договір, в частині максимального розміру процентної ставки, не може суперечити актам цивільного законодавства в силу ст. 203 ЦК України. Правовим наслідком такої невідповідності в силу до ч. 5 ст.\~11\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» є нікчемність відповідних умов договору. З цих\~підстав п.\~7,\~8,\~та 9\~кредитного договору\~№ 01.06.2024-100001079\~від 01.06.2024 р. (у формі заяви про приєднання та відповіді позичальника про прийняття пропозиції), в частині розміру денної процентної ставки, яка перевищує 1 % з 21.08.2024 р., - є нікчемними. Отже, за період 01.06.2024 - 21.08.2024 р. (82 днів) проценти підлягають нарахуванню по денній ставці 1,24% і їх розмір становить 5 084,00 грн. (5000 х 1,24% х 30); а за період 22.08.2024 р. по 20.09.2024 р.(112 день строку на який надається кредит) (30 днів) по денній ставці 1 % і їх розмір становить 1860,00 (5000 х 1% х 30). Таким чином, загальна заборгованість за процентами становить 6944,00 грн. (5084 + 1860). За вищевикладених обставин, враховуючи, що відповідачка істотно порушила умови укладеного з позивачем кредитного договору, своєчасно кредит не погашала та не повернула позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення і з неї на користь ТзОВ «Споживчий центр» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 01.06.2024-100001079\~від 01.06.2024 року, а саме: заборгованість за тілом кредиту 2 000,00 грн. та заборгованість за нарахованими відсотками 6 944,00 грн., всього 8944,00 грн., відмовивши в стягненні 1456,00грн. нарахованих відсотків, 2500,00 грн. неустойки та 500,00 грн. комісії за цим договором. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. Так, в позові представником було зазначено, що судові витрати позивача складаються з суми судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 2422,40 гривні. Зважаючи на вище вказане, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму, сплаченого при поданні позову, судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: partial