Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Представник АТ «Акцент-Банк» у липні 2024 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до\~\~ [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість в розмірі 38376,5 грн. за кредитним договором б/н від 07.11.2018 року та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, 07.11.2018 року відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку з метою укладання кредитного договору б/н та відкриття банківського рахунку і на підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг йому надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, встановленому умовами договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 20.06.2024 року виникла заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 38376,5 грн., яка складається з наступного: 22610,90 грн - заборгованість за кредитом; 15765,6 грн - заборгованість по відсоткам за користуванням кредитом. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу смс-повідомлень і дзвінків з вимогою виконати зобов`язання за договором, проте останній продовжує ухилятися від виконання зобов`язань та заборгованість не погашає, що є порушенням прав АТ «А-БАНК». Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.09.2024 року відкрито провадження за вищезазначеним позовом та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Від учасників провадження не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. \~ \~ \~ \~ У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст.223\~та ст. ст.\~280,\~281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2\~ст.247ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюєтьс. Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. За правилами частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено, що між [PERSON] та АТ «Акцент-Банк» було укладено договір кредиту б/н від 07.11.2018 року, що складається із Анкети-Заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, Умов і правил АТ «А-БАНК» надання банківських послуг, Тарифів банку. Згідно з п. 1.1 Статуту АТ «АКЦЕНТ-БАНК», що затверджений Загальними зборами учасників (протокол №1/2019 від 22.04.2019 року), АТ є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК». Відповідач 07.11.2018 року підписав заяву про надання йому кредиту шляхом відкриття карткового рахунку і встановлення на платіжну картку кредитного ліміту, зі сплатою відсотків у розмірі 46.8% за користування кредитом, а відтак, погодилась з Умовами і правилами надання банківських послуг, що затверджені наказом голови правління ПАТ «Акцент-Банк», що підтверджується заявою. Кредит надано шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача, що підтверджується розрахунком заборгованості. Погашення кредиту, сплата відсотків, винагороди, комісії здійснюється на умовах, що викладені в Анкеті-Заяві позичальника та в Умовах і правилах АТ «А-БАНК» надання банківських послуг. Відповідно до заяви позичальника, відповідач\~\~ [PERSON] зобов`язувався здійснювати погашення заборгованості в порядку, встановленому Умовами і правилами надання банківських послуг, шляхом здійснення обов`язкового щомісячного мінімального платежу. Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено, що клієнт банку зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. У разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), відповідач зобов`язаний оплатити винагороди банку (п.2.1.5.6 Договору). Власник зобов`язаний стежити за витратою коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафта (2.1.1.5.7 Договору). Згідно з п.п.2.1.1.4.2 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за Договором. \~ \~ \~ \~ [PERSON] порушив умови договору в частині внесення необхідних щомісячних платежів по кредиту, відсотках та інших витратах. Зобов`язання за договором кредиту від 07.11.2018 року відповідач не виконала до цього часу. Заборгованість по Договору станом на 20.06.2024 року виникла заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 38376,5 грн., яка складається з наступного: 22610,90 грн - заборгованість за кредитом; 15765,6 грн - заборгованість по відсоткам за користуванням кредитом. Заперечень щодо вказаного розрахунку заборгованості відповідач не висловив, оскільки відзиву на позов до суду не надіслав. Оскільки факт виконання умов договору і повернення кредиту та процентів за користування кредитом відповідачем не доведено, то право АТ «А-БАНК» невиконанням зобов`язання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту. Згідно із ч. 1\~ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Невиконання відповідачем своїх зобов`язань по вищезазначеній угоді зумовило звернення АТ «А-БАНК» до суду із відповідним позовом, у відповідності до ст. 16 Цивільно кодексу України. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч.1 ст. 1048 ЦК України). \~ \~ \~ \~ Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З анкети-заяви від 11.06.2017 вбачається, що кредитний договір між сторонами укладений в письмовій формі формі. Кредит відповідачеві надано шляхом встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. Факт отримання кредитних коштів позичальником підтверджується. Спору щодо укладення договору, отримання позичальником коштів немає, а суд погоджується, що зобов`язання, що виникли за таким договором підлягають виконанню. Банк надав анкету-заяву, підписану відповідачем, розрахунок заборгованості за кредитним договором та виписку з банківського рахунку відповідача. Отже, банк підтвердив виконання зі своєї сторони зобов`язання щодо надання кредиту. Відповідач користувався кредитними коштами та частково погашав заборгованість за договором, що підтверджує факт користування грошовими коштами отриманих на умовах укладеного кредитного договору. Натомість відповідач допустив порушення умов договору щодо своєчасного повернення кредиту, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Таким чином, позовні вимоги АТ «Акцент-банк» про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг № б/н від 07.11.2018 станом на 20.06.2024 у розмірі 22610,90 грн. (тіло кредиту) суд вважає обґрунтованими. Що стосується стягнення відсотків по кредиту, то за змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Суд зауважує, що паспорт споживчого кредиту, який підписаний позичальником 07.11.2018, містить дані про: строк кредитування, розмір процентної ставки річних, суму загальних витрат за кредитом, орієнтовну вартість кредиту та інші істотні умови Договору «Кредитна картка». Таким чином, суд вважає, що матеріали справи містять підтвердження того, що відповідач погодився з умовами кредитування, процентною ставкою та іншими істотними умовами кредитного договору та погодився з вимогами Умов та Правил надання банківських послуг позивачем, які діяли на момент підписання ним заяви про приєднання. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII«Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. \~ \~ \~ \~Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. З урахуванням цього та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17 зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що при укладенні договору з відповідачем, АТ «Акцент-Банк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Отже, доводи позивача про стягнення відсотків, розрахованих Банком за передбаченою процентною ставкою, є обґрунтованими, оскільки позичальник був проінформований банком про процентну ставку та інші істотні умови кредитування, при цьому свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до змісту ст.\~141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем понесенні витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн., що підтверджується матеріалами справи. Так, відповідно статті 141 ЦПК України, Акціонерному товариству «А-БАНК» на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір.

Outcome: approved