Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, в якому просить суд визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] із батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою його місця проживання та реєстрації: [ADDRESS] . В обгрунтування\~позовних вимог\~позивач посилається\~на те,\~що звідповідачкою вони жили разом з січня 2021 року без реєстрації шлюбу. Приблизно в травні 2021 року [PERSON] скоїла злочин здійснила крадіжку мобільного телефону. [INFO] у них народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . \~ \~ \~ \~За місяць до народження, в серпні 2021 року вони з відповідачкою переїхали жити до батьків позивача. [PERSON] піклувалась про сина перші 2-3 місяці. Його батьками було відшкодовано матеріальну шкоду, спричинену відповідачкою потерпілому, а коли в грудні 2021 року їй було винесено вирок та призначена умовна міра покарання, то вона часто йшла з дому на кілька днів, приходила дуже рідко. Фактично, з січня 2022 року та по теперішній час доглядом та вихованням дитини займається позивач та його батьки [PERSON] та [PERSON] . Дитина перебуває на нашому повному забезпеченні. Крім того, [PERSON] продовжує отримувати допомогу від держави на дитину та витрачає ці кошти на власні потреби. Наразі він працює фізичною особою-підприємцем та отримує постійний прибуток, що підтверджується повідомленням про укладення контракту та довідками про доходи. Відповідачка тільки нещодавно почала цікавитись дитиною, проте не виявляла жодного бажання взяти сина до себе. Спілкування обмежувалось 30 хвилинами на дитячому майданчику та даруванням іграшки. Позивач не має можливості зареєструвати місце проживання дитини без згоди матері. Для сина створені гарні умови проживання, постійно займається його духовним та фізичним розви. Натомість, 19 листопада 2021 р. [PERSON] власноручно було написано, що вона не в змозі виховувати свого сина та просить органи опіки передати його бабусі [PERSON] . Фактично, відповідачка через 2 місяці після народження сина відмовилась від нього. Це свідчить лише про її безвідповідальність та байдужість до долі дитини. Позивач ніколи не перешкоджав та не має наміру перешкоджати спілкуванню сина з матір`ю, проте категорично вважає, що син має проживати разом із ним, оскільки вищезазначені обставини не дають гарантій добробуту та здорового виховання дитини. \~ \~ \~ \~ Ухвалою Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 16.10.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі. Ухвалою Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 07.05.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в судове засідання. Представник позивача адвокат Кашура О.П. в поданій до суду заяві просить розглядати справу за відсутності позивача та представника позивача, просить суд позовні вимоги задовольнити, від клопотання про виклик свідків відмовилась, судовий збір залишити за позивачем. Представник відповідача адвокат Лаленков С.М. в поданій до суду заяві просить розглядати справу за відсутності відповідачки та представника, відповідачка проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник Департамента служб у справах дітей Харкіської міської ради в поданій до суду заяві просить розглядати справу за відсутності представника Департаменту, ухалити рішення з урахуванням інтересів дитини. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками якого є: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Індустріально-Немишлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Сторони по справі не перебували в зареєстрованому шлюбі. Мати дитини [PERSON] в результаті реєстрації шлюбу 12.10.2023 з [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується відповідною к. свідоцтва про шлюб та к. паспорту [PERSON] . На даний час дитина [PERSON] , [INFO] мешкає за адресою: [ADDRESS] , тобто за адресою реєстрації місця проживання батька. Як убачається з довідки від 14.04.2023 КНП «МІСЬКА ДИТЯЧА ПОЛІКЛІНІКА №16№ ХМР дитина [PERSON] , [INFO] мешкає за адресою: [ADDRESS] та перебуває під наглядом лікаря педіатра, з яким укладена декларації. Згідно інформації, наданої лікарем педіатром, на амбулаторний прийм лікарів закладу під час медичних профілактичних оглядів та у разі хвороби з`являвся у супроводі матері [PERSON] та батька [PERSON] з січня 2022 [PERSON] відвідує фахівців закладу у супроводі батька або бабусі [PERSON] , які здійснюють догляд та опікуються станом здоров`я дитини. З грудня 2021 звернення [PERSON] стосовно стану здоров`я [PERSON] у закладі не зареєстровані. У відповідності до довідки від 21.09.2023 КЗ «ДОШКІЛЬНИЙ НАВЧАЛЬНИЙ ЗАКЛАД (ЯСЛА-САДОК) №407 ХМР [PERSON] , [INFO] був зарахований у заклад 10.07.2023 у групу раннього віку №6. Батько постійно контактує з вихователем, позитивно реагує на рекомендації педагога, спілкування вихователя завжди відбувалося з батьком та бабусею [PERSON] . Позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , яка на праві власності належить батькам позивача, що підтверджується копіями свідоцтва про право власності на житло, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно. [PERSON] , має постійний дохід, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання. За висновком №93 від 23.02.2024.2024 року Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради було визначено за доцільне визначити місце проживання малолітньго [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . Суд, дослідивши всі обставини у справі, погоджується із висновком Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради №93 від 23.02.2024 року, оскільки він є обґрунтованим та прийнятим після дослідження всіх обставин справи, в тому числі після обстеження житлово-побутових умов проживання. [PERSON] в поданій до суду заяві надала згоду на визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] за зазначеною адресою, що підтверджується відповідною заявою. Відповідно до\~ст.150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. У відповідності зі\~ст.151 СК України\~батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства. Відповідно до ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України якщо мати\~та батько,\~які проживають\~окремо,\~не дійшли\~згоди щодо\~того,\~з ким\~із них\~буде проживати\~малолітня дитина,\~спір між\~ними може\~вирішуватися органом\~опіки та\~піклування або\~судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, ЄСПЛ від 16 липня 2015 року). Зважаючи на те, що дитина [PERSON] тривалий час проживає з батьком [PERSON] за його місцем проживання, враховуючи малолітній вік дитини та його стать, приймаючи до уваги дані про особу батька та матері дитини та ставлення кожного з них до утримання та виховання дитини, суд вважає доцільним в інтересах дитини визначити його місце проживання разом з батьком. При цьому суд зауважує наступне... У постанові Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного судувід 03.05.2018 року, справа № 607/1091/16-ц, провадження, провадження № 61-13272св18 викладений висновок: «Дитина, яка не досягла 14 років, повинна проживати у встановленому місці проживання, яке не може бути змінене самочинно як волею сторонніх осіб, так і волею якогось одного з її батьків. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Визначення місця проживання малолітньої дитини за конкретною адресою унеможливлює маніпуляції з боку того з батьків, з ким буде проживати дитина, зокрема проживати де завгодно, унаслідок чого батько дитини не буде мати змоги брати участь у її вихованні.». Позивач [PERSON] зареєстрованиий та проживає за адресою: [ADDRESS] , а тому і місце прожиивання дитини - сина [PERSON] , [INFO] визначається судом за його місцем проживання. У відповідності зі\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. У відповідності зі\~ст.15 Закону України «Про охорону дитинства»\~дитина, що проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримку з ними регулярних особистих відносин і прямих контактів. Зазначені положення закону виключають необхідність при визначенні місця проживання дитини за місцем проживання одного з батьків покладати на нього обов`язок щодо утримання та виховання дитини. Відповідно до ч. 3\~ст.\~12,\~ч.1\~ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З урахуванням наведеного, та

Outcome: approved