Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

24 грудня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог вказує,\~що вони\~з відповідачем\~по справі\~перебувають у\~зареєстрованому шлюбі\~з 26.06.2010 року, про що Дзержинським відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Криворізького міського\~управління юстиції\~Дніпропетровської області\~зроблено актовий\~запис №\~233,\~свідоцтво про\~шлюб серії\~ [NUMBER] .\~Від шлюбу\~мають дитину:\~доньку [PERSON] ,\~ [INFO] . Шлюбні відносини припинились з весни 2024 року, причиною розпаду сім`ї стало погіршення взаємовідносин та втрата взаєморозуміння, різні погляди на життя, проживають окремо. Неможливість оформлення розлучення через органи РАЦС мотивує наявністю неповнолітньої дитини. Ухвалою суду від 26 грудня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 17 січня 2025 року провадження по справі зупинено для надання сторонам строку на примирення терміном на один місяць. [PERSON] було подано апеляційну скаргу на ухвалу суду від 17.01.2025 по справі №211/8022/24. 15.04.2025 ухвалою Дніпровського апеляційного суду залишено без задоволення апеляційну скаргу [PERSON] . 09.05.2025 справа була повернута до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для продовження розгляду. Ухвалою суду від 13.05.2025 було поновлено провадження по справі та призначено до розгляду. Позивач надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач надала до суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить суд розглядати справу за її відсутності, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Оскільки сторони не з`явились у судове засідання, то відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. 26.06.2010 року сторони уклали шлюб, про що Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено актовий запис № 233, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Під час перебування у шлюбі у позивача та відповідача народилась дитина: донька [PERSON] , [INFO] , про що Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено 22.12.2010 року, актовий запис № 680, свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, через різні погляди на життя. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяви позивача та відповідача, суд вважає, що причини, що спонукають їх наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. При таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Також, суд зазаначає, що питання стосовно визначення місця проживання дитини з одним з батьків є окремим предметом спору та може бути розглянуте в порядку іншого позовного провадження. Питання щодо стягненння судового збору вирішується відповідно до ст.141 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved