Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

Позивач, ТОВ «ФК «СМАРТ ПЕЙ» звернулося до суду з позовом до\~\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 37\~910,01 грн. В обґрунтуванні своїх вимог позивач зазначив, що між АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № GP-6482384 від 18.06.2014 року. Вказаний правочин було вчинено Відповідачем шляхом підписання пропозиції укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферта) з АТ «Банк Ренесанс Капітал». В подальшому АТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «ПУМБ». Як наслідок, ПАТ «ПУМБ» стало правонаступником усіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Банк «Ренесанс Капітал» що підтверджується випискою з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців та громадських формувань та статутом АТ «ПУМБ». На підставі зазначеного вище кредитного договору Позичальнику надано грошові кошти в якості кредиту у сумі 17367,75 грн., на умовах строковості, поворотності та оплатності. Розмір процентної ставки склав 9 % річних, а розмір комісії за користування кредитом 1,35 %. Зазначений факт підтверджується відповідним платіжним (банківським) документом, який додається. Підписана Відповідачем пропозиція є договором приєднання, який містить умови договору банківського рахунку та кредитного договору: номер рахунку, сума кредиту (кредитного ліміту)- 17367,75 грн., розмір процентної ставки- 9 % річних, розмір комісії- 1,35 % річних. Як вбачається з підписаної Відповідачем пропозиції, останній письмово підтвердив, що отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування рахунку та орієнтовну загальність вартість кредиту, надані виходячи із обраних Відповідачем умов кредитування. Також, Відповідач підтвердив про отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптований договір до потреб позивача та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, в тому числі в разі невиконання позивачем зобов`язань за таким договором. У преамбулі пропозиції є посилання на Загальні умови договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків, які містять деталізовані умови видачі, обслуговування кредиту, порядку нарахування процентів, комісії, відповідальності та інші умови кредитування. [PERSON] був ознайомлений умовами договору під власний підпис, жодних заперечень щодо уточнення чи зміни його викладу не висловлював, проте, довготривалий строк не виконував належним чином свої кредитні зобов`язання перед банком, у зв`язку з чим, заборгованість відповідача перед банком станом на 07.05.2024 складала 37910,01 грн., з яких: 17367,75 грн.- заборгованість за кредитом; 9287,91 грн.- заборгованість по процентам, 11254,35 грн.- заборгованість за комісією. 08.05.2024 року між АТ «ПУМБ» та ТОВ «ФК «ФІНАКО» укладено договір відступлення права вимоги (цесії) № 1, за яким ТОВ «ФК «ФІНАКО» отримало (набуло) право грошової вимоги до боржників банку, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача. 16.07.2024 року між ТОВ «ФК «ФІНАКО» та ТОВ «ФК «СМАРТ ПЕЙ» було укладено договір факторингу № 1, за яким ТОВ «ФК «СМАРТ ПЕЙ» отримало (набуло) право грошової вимоги до боржників банку (Позикодавця), вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача. Згідно реєстру боржників, загальна сума заборгованості [PERSON] станом на дату укладання Договору факторингу за кредитним договором склала 37910,01 грн., з яких: 17367,75 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 9287,91 грн.- сума заборгованості за відсотками, 11254,35 грн. - заборгованість за комісією. Враховуючи вищенаведене, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «СМАРТ ПЕЙ» заборгованість за кредитним договором у сумі 37 910,01 грн та витрати зі сплати судового збору. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.11.2024 цивільну справу за позовом ТОВ «ФК «СМАРТ ПЕЙ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за територіальною підсудністю на розгляд до Карлівського районного суду Полтавської області. 23 грудня 2025 року цивільна справа надійшла до Карлівського районного суду Полтавської області. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2025 справу розподілено головуючому судді Герцову О.М. Ухвалою судді від 26.12.2025 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. До суду повернувся конверт з ухвалою про відкриття провадження по справі та копією позовної заяви з додатками, який надсилався відповідачу, з відміткою «Адресат відсутній», у зв`язку з цим ухвалою суду від 28 січня 2025 року було здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, направив заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника позивача, а також повідомив, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило. Відзиву на позов відповідач не подав. Тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 ст. 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 ст. 639 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № GP-6482384 від 18.06.2014 року. Вказаний правочин було вчинено відповідачем шляхом підписання пропозиції укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферта) з АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ». На підставі зазначеного вище кредитного договору позичальнику надано грошові кошти в якості кредиту у сумі 17367,75 грн., на умовах строковості, поворотності та оплатності. Розмір процентної ставки склав 9 % річних, а розмір комісії за користування кредитом 1,35 %. Підписана відповідачем пропозиція є договором приєднання, який містить умови договору банківського рахунку та кредитного договору: номер рахунку, сума кредиту (кредитного ліміту)- 17367,75 грн., розмір процентної ставки- 9 % річних, розмір комісії- 1,35 % річних. Як вбачається з підписаної відповідачем пропозиції, останній письмово підтвердив, що отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування рахунку та орієнтовну загальність вартість кредиту, надані виходячи із обраних відповідачем умов кредитування. Також, відповідач підтвердив про отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптований договір до потреб позивача та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, в тому числі в разі невиконання позивачем зобов`язань за таким договором. У преамбулі пропозиції є посилання на Загальні умови договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків, які містять деталізовані умови видачі, обслуговування кредиту, порядку нарахування процентів, комісії, відповідальності та інші умови кредитування. [PERSON] був ознайомлений умовами договору під власний підпис, жодних заперечень щодо уточнення чи зміни його викладу не висловлював. В подальшому АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «ПУМБ». Як наслідок, ПАТ «ПУМБ» стало правонаступником усіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», що підтверджується випискою з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців та громадських формувань та Статутом акціонерного товариства «ПУМБ». Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1,2 ст. 527 ЦК України). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. [PERSON] не виконував належним чином свої кредитні зобов`язання перед банком, що підтверджується випискою по особовому рахунку, у зв`язку чим виникла заборгованість в сумі 37910,01 грн., з яких: 17367,75 грн.- заборгованість по сумі кредиту; 9287,91 грн.- заборгованість по процентам, 11254,35 грн.- заборгованість за комісією (згідно Розрахунку заборгованості). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч. 3ст. 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1ст. 514 ЦК України). Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1ст. 519 ЦК України). Аналіз вказаних норм свідчить, що ч. 1ст. 514 ЦК України регулює відносини між первісним кредитором та новим кредитором. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. У разі, зокрема, коли право вимоги не виникло (наприклад у разі нікчемності чи недійсності договору) або яке припинене до моменту відступлення (зокрема, внаслідок платежу чи зарахування) чи існують законодавчі заборони (або обмеження), то така вимога не переходить від первісного до нового кредитора. Тобто, відступлення права вимоги (цесія) в такому випадку не має розпорядчого ефекту. Проте це не зумовлює недійсність договору між первісним кредитором та новим кредитором, тому що правовим наслідком відсутності критеріїв дійсності права вимоги є цивільно-правова відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4ст. 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 (провадження № 12-1гс21) зроблено правовий висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України) (постанова Верховного Суду від 07 листопада 2018 року в справі № 243/11704/15-ц). При цьому, відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012, від 15 квітня 2024 року в справі №2221/2373/12). Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Аналогічні висновки викладені і у постановах Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі №5026/886/2012, від 15 квітня 2024 року в справі № 2221/2373/12 тощо). 08.05.2024 року між АТ «ПУМБ» та ТОВ «ФК «ФІНАКО» укладено договір відступлення права вимоги (цесії) № 1, за яким ТОВ «ФК «ФІНАКО» (свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серія ФК № 1337, видане 15.03.2018р. Нацкомфінпослуг), отримало (набуло) право грошової вимоги до боржників банку, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача. Пунктом 4.1 цього договору визначено, що права вимоги за реєстром боржників вважаються відступленими у день надходження оплати прав вимоги в повному обсязі на рахунок цедента, вказаний у п.3.2 договору, за ціною, визначеною п.3.1 договору. Цедент після надходження на його рахунок коштів в сумі, зазначеній в п.3.1 договору, передає цесіонарію реєстр боржників. Згідно повідомлення про відступлення прав вимоги уповноваженого представника АТ «ПУМБ» банк відступив ТОВ «ФК «ФІНАКО» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № GP-6482384 від 18.06.2014. 16.07.2024 року між ТОВ «ФК «ФІНАКО» та ТОВ «ФК «СМАРТ ПЕЙ» було укладено договір факторингу № 2, за яким ТОВ «ФК «СМАРТ ПЕЙ» отримало (набуло) право грошової вимоги до боржників БАНКУ (Позикодавця), вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача. Відповідно до п. 4.1 Договору факторингу № 2, права вимоги за реєстром боржників вважаються відступленими у день здійснення оплати ціни прав вимоги в повному обсязі на рахунок клієнта, вказаний у п.3.2 договору, за ціною, визначеною п.3.1 договору. Відповідно до платіжної інструкції №1 від 17.07.2024 року, оплата за відступлення права вимоги склала 1585266,65 грн. Згідно з витягом з Реєстру боржників до договору факторингу № 2 від 16.07.2024 року загальна сума заборгованості відповідача станом на дату укладання Договору факторингу склала за кредитним договором GP-6482384 - 37910,01 грн., з яких: 17367,75 грн.- заборгованість за кредитом; 9287,91 грн.- заборгованість по процентам, 11254,35 грн.- заборгованість за комісією. Листом ТОВ «ФК «СМАРТ ПЕЙ» № 4288 від 22.07.2024 року [PERSON] повідомлено про відступлення прав вимоги та необхідність сплати заборгованості за кредитним договором новому кредитору, яким є ТОВ «ФК «СМАРТ ПЕЙ». Статтею 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс1, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Суд, дослідивши надані позивачем докази, вважає, що у відповідача [PERSON] перед позивачем ТОВ «ФК «СМАРТ ПЕЙ» існує заборгованість за кредитним договором №GP-6482384 від 18.06.2014, оскільки відповідачем не надано жодних доказів, які б свідчили про погашення заборгованості за кредитним договором, не наведено свого контррозрахунку, не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, тому суд дійшов висновку, про обґрунтованість позовних вимог позивача та їх задоволення в повному обсязі. Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, стягнувши судовий збір з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved