Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Представник позивачів адвокат Горбачевська І.П. звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», треті особи: [PERSON] , Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Металургійний відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Богдана Валеріївна про визнання права власності в порядку спадкування за законом та звільнення майна з під арешт. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що спадкодавець [PERSON] , помер [INFO] та після його смерті відкрилась спадщина, зокрема на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] (надалі - Квартира). 25 липня 2023 року до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В. було подано заяви про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало [PERSON] , яка долучена до спадкової справи № 20/2011. Із заявами звернулися: 1. [PERSON] - батько спадкодавця (далі - Позивач-4); 2. [PERSON] - мати спадкодавця (далі - Позивач-3); 3. [PERSON] - донька спадкодавця (далі - Позивач-1). 20 червня 2024 року до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В. із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало [PERSON] , яка долучена до спадкової справи № 20/2011 звернулася [PERSON] - донька спадкодавця (далі - Позивач - 2). Зазначені заяви та документи, які підтверджують родинні зв`язки, знаходяться в матеріалах спадкової справи № 20/2011. Під час оформлення у нотаріуса спадкових прав було виявлено, що на зазначену Квартиру накладено арешт. В отриманій нотаріусом Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.10.2023р. міститься інформація, що на Квартирі наявне обтяження - арешт, який зареєстровано на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА 943884 від 27.12.2007р. Дзержинський відділ державної виконавчої служби м. Кривого Рогу. У зв`язку з наявністю арешту на Квартиру, нотаріусом 25 жовтня 2023 року та 20 вересня 2024 року відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину. У зазначених відмовах у вчиненні нотаріальної дії від 25.10.2023 року та 20.09.2024 року нотаріус рекомендувала звернутися до Металургійного відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з метою зняття арешту. 23 листопада 2023 року до Саксаганського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було надіслано адвокатський запит про надання інформації про стан виконавчого провадження, в якому було винесено постанову про арешт майна боржника - [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження АА 943884 від 27.12.2007р. та надання копій документів на підставі яких таке виконавче провадження було відкрито. 23 січня 2024 року вих. № 28.11-34/27533 від Відповідача надійшла відповідь на адвокатський запит, у якій повідомлено, що перевіркою Автоматизованої Системи Виконавчого Провадження не виявлено виконавчих проваджень за якими боржником є [PERSON] . Згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що Дзержинським відділом державної виконавчої служби м. Кривого Рогу 27.12.2007р. за № 6327616 внесена інформація щодо арешту майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , [INFO] . Крім цього, у зазначеній відповіді вказано, що надати інформацію про підстави винесення державним виконавцем постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не має можливості в зв`язку з тим, що виконавчі провадження та книги обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцеві, які перебували на виконанні до 2019 року знищено відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року. Отже, наявність арешту впливає на можливість оформлення Позивачами права власності на спадкове майно - Квартиру. Хоча фактично, в силу приписів статей 1268 та 1220 Цивільного кодексу України, спадщина належить їм, як спадкоємцям, з часу відкриття спадщини - дня смерті особи. Враховуючи той факт, що звернення до Саксаганського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) стосовно зняття арешту з квартири залишено без задоволення, Позивачі змушені звернутися до суду за захистом порушених прав з даною позовною заявою. Абзацом 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 26 лютого 2024 року [PERSON] зверталася з позовною заявою про звільнення майна з-під арешту та рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2024 року по справі № 214/1885/24 було відмовлено у задоволенні позову. У рішенні суд зазначив, що позивачу необхідно обрати інший спосіб судового захисту порушеного права, а саме шляхом подання позову про визнання права власності на спадкове майно і тоді знімати з нього арешт, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 06 травня 2024 року по справі № 725/3352/23. Зазначене рішення суду по справі № 214/1885/24 набрало законної сили 02 липня 2024 року. Оскільки на час звернення позивача з позовною заявою 26.02.2024р. не було прийнято зазначеної правової позиції Верховного Суду про обов`язкове визнання права власності на спадкове майно, тому Позивач - 1 зазначала тільки вимогу про зняття арешту з квартири. Із позовною заявою про зняття арешту зверталася лише донька спадкодавця - [PERSON] , оскільки згідно зазначеного рішення, необхідно спочатку визнати право власності в порядку спадкування за законом, а із заявою про прийняття спадщини звернулися і батьки спадкодавця і друга донька спадкодавця, тому виникла необхідність із визнанням права власності в порядку спадкування за усіма спадкоємцями за законом. Під час розгляду зазначеної справи було витребувано від нотаріуса матеріали спадкової справи № 20/2011 заведеної після смерті [PERSON] та витребувано відомості про накладення арешту на квартиру з Криворізької філії державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області. В порядку ст. 229 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) зазначені докази були предметом дослідження в судовому засіданні та покладені в основу ухваленого судового рішення по справі № 214/1885/24. Згідно з приписами ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.10.2023р. прізвище померлого [PERSON] зазначено як [PERSON] . Тому для підтвердження помилки, допущеної під час внесення відомостей в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, який було зроблено 27.12.2007 року за № 6327616, було зроблено адвокатський запит до нотаріального архіву, про надання документів, на підставі яких було зроблено цей запис реєстратором Третьої криворізької державної нотаріальної контори. З Криворізької філії державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області надійшла відповідь від 12.02.2024р. про неможливість надання копій документів, на підставі яких було зроблено запис 27.12.2007 року за № 6327616, реєстратором Третьої криворізької державної нотаріальної контори, оскільки зазначені документи відносяться до нотаріальної таємниці і можуть бути видані на письмову вимогу суду (копія відповіді додається). Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.12.2007 року арешт накладено саме на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка на теперішній час є спадковим майном та предметом позову, а не на її власника - [PERSON] . Для підтвердження зазначених даних, додатково надається клопотання про витребування доказів з Криворізької філії державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області, для встановлення помилки під час внесення запису у відомості про власника квартири реєстратором Третьої криворізької державної нотаріальної контори. І саме під час розгляду справи № 214/1885/24 були витребувані зазначені докази з Криворізької філії державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області, тому виникла необхідність для огляду матеріалів зазначеної справи. Саме з постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.12.2007 року, вбачається, що зі спадкодавця [PERSON] стягувався на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» борг у розмірі 3718,88 грн., тому КПТМ «Криворіжтепломережа» є належним відповідачем по даній справі. Крім цього, враховуючи правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 2 листопада 2019 року у справі № 905/386/18, від 08 грудня 2022 року зазначено, у справі № 331/1383/20 орган державної виконавчої служби залучається до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Крім того, згідно довідки, виданої КП «Криворізьким районним БТІ» від 27.03.2023 року, квартира розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 20.07.1995р. Пахомовою Н.І., приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 672. В період з 23.08.1986 року по 26.07.2005 року спадкодавець [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (третя особа), що підтверджується матеріалами спадкової справи № 20/2011 заведеної після померлого [PERSON] . Зважаючи на те, що Квартиру було куплено подружжям за час шлюбу 20 липня 1995 року, за їх життя будь-якої домовленості стосовно поділу майна не було, у відповідності до вищевказаних норм Кодексу, частки [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності - Квартири, є рівними, отже кожен з них володіли часткою Квартири. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи № 20/2011 заведеної після померлого [PERSON] . [PERSON] належить частка Квартири, як спільна сумісна власність подружжя. Отже, частка Квартири належить в рівних частках [PERSON] - батьку спадкодавця, [PERSON] - матері спадкодавця, [PERSON] - доньці спадкодавця, [PERSON] - доньці спадкодавця, як спадкоємцям за законом першої черги, кожному по 1/8 частці квартири, розташованої за адресом: [ADDRESS] . Виходячи з викладеного, представник позивачів просить суд: 1. Визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/8 частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 2. Визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/8 частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 3. Визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/8 частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 4. Визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/8 частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 5. Скасувати арешт з квартири, що належала померлому [PERSON] , яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА 943884 винесеної 27.12.2007 року Державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу в межах виконавчого провадження та виключити запис про обтяження від 27 грудня 2007 року за № 6327616 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Ухвалою суду від 06 січня 2025 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою суду від 01 квітня 2025 року вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 07 травня 2025 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник відповідача КПТМ «Криворіжтепломережа» ознайомившись з матеріалами справи, скористався правом подачі відзиву на позовну заяву в якому заперечує щодо задоволення позовних вимог. У відзиві зазначає, що Позивачі не обґрунтовують в позовній заяві те, якими саме діями відповідача - КПТМ «Криворіжтепломережа» були порушені права позивачів, за захистом яких вони звертаються до суду. В чому виявилося порушення їх прав з боку КПТМ «Криворіжтепломережа» як відповідача по справі. Згідно довідки №1086 від 14.04.2025, заборгованість боржника [PERSON] за виконавчим документом №1745 від 25.05.2007 року на суму 3718,88 грн. сплачена 22.09.2009 року. Відповідач не має нести негативних наслідків щодо не вчинення повноважними особами дій щодо не зняття арешту, зокрема, нести тягар судових витрат у разі задоволення позову. КПТМ «Криворіжтепломережа» не порушувало прав позивачів, і реалізовуючи свої законні права стягувача за виконавчим листом шляхом пред`явлення його до виконання, проте відповідач не має повноважень ані на накладення арешту, ані на його скасування. Позивачі в судовому засіданні присутні не були, їх представником - адвокатом Горбачевською І.П. подано заяву про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягають, просять їх задовольнити. Представник відповідача КПТМ «Криворіжтепломережа» в судовому засіданні присутній не був, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв про перенесення розгляду справи не подавав. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні присутня не була, засобами поштового зв`язку нею подано заяву про розгляд справи без її участі, просить суд задовольнити позовну заяву. Треті особи Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Металургійний відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), та/або їх представники в судовому засіданні присутні не були, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, заяв про перенесення розгляду справи не подавали. Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Богдана Валеріївна в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява про можливість розгляду справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] , помер [INFO] та після його смерті відкрилась спадщина, зокрема на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 25 липня 2023 року до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В. було подано заяви про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало [PERSON] , яка долучена до спадкової справи № 20/2011. Із заявами звернулися: [PERSON] - батько спадкодавця [PERSON] - мати спадкодавця [PERSON] - донька спадкодавця. 20 червня 2024 року до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В. із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало [PERSON] , яка долучена до спадкової справи № 20/2011 звернулася [PERSON] - донька спадкодавця. Зазначені заяви та документи, які підтверджують родинні зв`язки, знаходяться в матеріалах спадкової справи № 20/2011, яка надійшла на виконання ухвали суду. Під час оформлення у нотаріуса спадкових прав було виявлено, що на зазначену Квартиру накладено арешт. В отриманій нотаріусом Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.10.2023р. міститься інформація, що на Квартирі наявне обтяження - арешт, який зареєстровано на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА 943884 від 27.12.2007р. Дзержинський відділ державної виконавчої служби м. Кривого Рогу. У зв`язку з наявністю арешту на Квартиру, нотаріусом 25 жовтня 2023 року та 20 вересня 2024 року відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину. У зазначених відмовах у вчиненні нотаріальної дії від 25.10.2023 року та 20.09.2024 року нотаріус рекомендувала звернутися до Металургійного відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з метою зняття арешту. 23 листопада 2023 року до Саксаганського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було надіслано адвокатський запит про надання інформації про стан виконавчого провадження, в якому було винесено постанову про арешт майна боржника - [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження АА 943884 від 27.12.2007р. та надання копій документів на підставі яких таке виконавче провадження було. 23 січня 2024 року вих. № 28.11-34/27533 від Відповідача надійшла відповідь на адвокатський запит, у якій повідомлено, що перевіркою Автоматизованої Системи Виконавчого Провадження не виявлено виконавчих проваджень за якими боржником є [PERSON] . Згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що Дзержинським відділом державної виконавчої служби м. Кривого Рогу 27.12.2007р. за № 6327616 внесена інформація щодо арешту майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , [INFO] . Крім цього, у зазначеній відповіді вказано, що надати інформацію про підстави винесення державним виконавцем постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не має можливості в зв`язку з тим, що виконавчі провадження та книги обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцеві, які перебували на виконанні до 2019 року знищено відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008. Отже, наявність арешту впливає на можливість оформлення Позивачами права власності на спадкове майно - Квартиру. Хоча фактично, в силу приписів статей 1268 та 1220 Цивільного кодексу України, спадщина належить їм, як спадкоємцям, з часу відкриття спадщини - дня смерті особи. Враховуючи той факт, що звернення до Саксаганського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) стосовно зняття арешту з квартири залишено без задоволення, Позивачі змушені звернутися до суду за захистом порушених прав з даною позовною заявою. Абзацом 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 26 лютого 2024 року [PERSON] зверталася з позовною заявою про звільнення майна з-під арешту та рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2024 року по справі № 214/1885/24 було відмовлено у задоволенні позову. У рішенні суд зазначив, що позивачу необхідно обрати інший спосіб судового захисту порушеного права, а саме шляхом подання позову про визнання права власності на спадкове майно і тоді знімати з нього арешт, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 06 травня 2024 року по справі № 725/3352/23. Зазначене рішення суду по справі № 214/1885/24 набрало законної сили 02 липня 2024 року. Оскільки на час звернення позивача з позовною заявою 26.02.2024р. не було прийнято зазначеної правової позиції Верховного Суду про обов`язкове визнання права власності на спадкове майно, тому Позивач - 1 зазначала тільки вимогу про зняття арешту з квартири. Із позовною заявою про зняття арешту зверталася лише донька спадкодавця - [PERSON] , оскільки згідно зазначеного рішення, необхідно спочатку визнати право власності в порядку спадкування за законом, а із заявою про прийняття спадщини звернулися і батьки спадкодавця і друга донька спадкодавця, тому виникла необхідність із визнанням права власності в порядку спадкування за усіма спадкоємцями за законом. У Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.10.2023р. прізвище померлого [PERSON] зазначено як [PERSON] . Тому для підтвердження помилки, допущеної під час внесення відомостей в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, який було зроблено 27.12.2007 року за № 6327616, було зроблено адвокатський запит до нотаріального архіву, про надання документів, на підставі яких було зроблено цей запис реєстратором Третьої криворізької державної нотаріальної контори. З Криворізької філії державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області надійшла відповідь від 12.02.2024р. про неможливість надання копій документів, на підставі яких було зроблено запис 27.12.2007 року за № 6327616, реєстратором Третьої криворізької державної нотаріальної контори, оскільки зазначені документи відносяться до нотаріальної таємниці і можуть бути видані на письмову вимогу суду. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.12.2007 року арешт накладено саме на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка на теперішній час є спадковим майном та предметом позову, а не на її власника - [PERSON] . Для підтвердження зазначених даних, додатково надається клопотання про витребування доказів з Криворізької філії державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області, для встановлення помилки під час внесення запису у відомості про власника квартири реєстратором Третьої криворізької державної нотаріальної контори. І саме під час розгляду справи № 214/1885/24 були витребувані зазначені докази з Криворізької філії державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області, тому виникла необхідність для огляду матеріалів зазначеної справи. Саме з постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.12.2007 року, вбачається, що зі спадкодавця [PERSON] стягувався на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» борг у розмірі 3718,88 грн., тому КПТМ «Криворіжтепломережа» є належним відповідачем по даній справі. Крім цього, враховуючи правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 2 листопада 2019 року у справі № 905/386/18, від 08 грудня 2022 року зазначено, у справі № 331/1383/20 орган державної виконавчої служби залучається до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Так, згідно довідки, виданої КП «Криворізьким районним БТІ» від 27.03.2023 року, квартира розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 20.07.1995р. Пахомовою Н.І., приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 672. В період з 23.08.1986 року по 26.07.2005 року спадкодавець [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (третя особа), що підтверджується матеріалами спадкової справи № 20/2011 заведеної після померлого [PERSON] . Згідно до ч.1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР (який діяв на час реєстрації права власності на Квартиру) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Частина 1 ст.28 цього ж Кодексу визначає, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Частина 3 ст. 368 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) визначає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Зважаючи на те, що Квартиру було куплено подружжям за час шлюбу 20 липня 1995 року, за їх життя будь-якої домовленості стосовно поділу майна не було, у відповідності до вищевказаних норм Кодексу, частки [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності - Квартири, є рівними, отже кожен з них володіли часткою Квартири. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи № 20/2011 заведеної після померлого [PERSON] . [PERSON] належить частка Квартири, як спільна сумісна власність подружжя. Отже, частка Квартири належить в рівних частках [PERSON] - батьку спадкодавця, [PERSON] - матері спадкодавця, [PERSON] - доньці спадкодавця, [PERSON] - доньці спадкодавця, як спадкоємцям за законом першої черги, кожному по 1/8 частці квартири, розташованої за адресом: [ADDRESS] . Згідно зі ст. 16 ЦК України та ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У частині першій ст. 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи з положень ч.1 ст.1216 ЦК України: спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Стаття 1222 ЦК України визначає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частини 1, 3 ст. 1268 ЦК України встановлюють, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частина 1 ст. 1269 ЦК України, встановлює, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частина 1 ст. 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частина 1 ст. 1267 ЦК України встановлює, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст.ст.1218, 1268 ч.5 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції № 606-XIV від 21 квітня 1999 року (із змінами та доповненнями, яка діяла на момент накладення арешту на майно боржника) державним виконавцем, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно положень п. 3 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції № 606-XIV від 21 квітня 1999 року (із змінами та доповненнями, яка діяла на момент накладення арешту на майно боржника) виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, смерті боржника. Знищення виконавчих проваджень відбувається після спливу трьох років з моменту постанови про завершення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу. В порушення вимог ч.2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції № 606-XIV від 21 квітня 1999 року (із змінами та доповненнями, яка діяла на момент накладення арешту на майно боржника) державним виконавцем не знято арешт на майно боржника. Наявність обтяження на квартиру що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у вигляді арешту позбавляє можливості Позивача реалізувати її право на оформлення спадщини за законом після смерті батька. Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції № 606-XIV від 21 квітня 1999 року (із змінами та доповненнями, яка діяла на момент накладення арешту на майно боржника) встановлено - особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Крім цього, як вбачається з відповіді Відповідача 23 січня 2024 року вих. № 28.11-34/27533, доказів того, що на даний час проводяться виконавчі дії або що існує потреба в арешті вищезазначеного майна немає. Таким чином, враховуючи наведені обставини, правові підстави для продовження наявного обтяження на майно відсутні та враховуючи вищевикладене слід визнати за позивачами по 1/8 частки права власності квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved