Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

в заяві вказано «… [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29 листопада 1972 р. [INFO] , батько [PERSON] , помер в смт. Лівадія, м. Ялта Автономна Республіка Крим. Документами, що підтверджують факт його смерті є лікарське свідоцтво про смерть № С-01344 від 03.05.2025, довідка про кремацію від 06 травня 2025 року та свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 03.05.2025 року, які видані незаконно створеними на тимчасово окупованій території органами. Заявник без рішення суду про встановлення факту смерті особи на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, не має підстав для звернення до органів РАЦС на території України для реєстрації смерті. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на території України, на якій неможливо отримати медичний документ. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для реєстрації смерті батька, [PERSON] , на території України в смт. Лівадія м. Ялта Автономної Республіки Крим та для отримання свідоцтва про смерть, а також для оформлення спадкових прав на майно, яке залишилось після його смерті. Територія смт. Лівадія м. Ялта Автономної Республіки Крим, є тимчасово окупованими внаслідок збройної агресії російської федерації…». Представник заявника просила проводити розгляд без її участі та участі заявника. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.2 ст.317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Так, за п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України \~суд розглядає справи про встановлення факту\~смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Водночас, питання можливості чи неможливості реєстрації органом ДРАЦС факту смерті саме на території, яка на даний час окупована РФ, за документами виданими незаконними органами (Лікарське свідоцтво про смерть чи Свідоцтво про смерть особи), врегульовано спеціальним законом «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, який зокрема визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії РФ, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму та особливо додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України ,,Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України\~будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Згідно з п.1 р.5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. № 545, або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Судом встановлені наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] батьком зареєстровано [PERSON] . Згідно справки про смерть №С-01344 [PERSON] помер [INFO] , причина смерті:серцева недостатність , стеноз аортального клапана. 06.05.2025 видана довідка про кремацію [PERSON] . Окупаційною владою видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] в смт. Лівадія, м. Ялта, Автономна Республіка Крим. Вказане свідоцтво не відповідає вимогам законодавства України, оскільки видане на тимчасово окупованій території України, визначеній відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України". Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. У відповідності до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. А у пункті 18 вказаної постанови зазначено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для реєстрації смерті батька, [PERSON] на території України в смт. Лівадія м. Ялта Автономної Республіки Крим та для отримання свідоцтва про смерть, а також для оформлення спадкових прав на майно, яке залишилось після його смерті. Відповідно до ч.4 ст.317, п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. У\~рішенні суду зазначається: відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів, що закріплено ч.2 ст. 319 ЦПК України. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 21.04.2022 року № 2217-1Х тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Заявник просить «…встановити факт смерті, [PERSON] , громадянина України, [INFO] , місце народження - м. Люберци, Московської області, дата смерті - [INFO] , місце смерті - смт. Лівадія, м. Ялта, Автономна Республіка Крим, Україна.…». Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Згідно п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законом передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться і факти, що породжують право особи на набуття громадянства України. Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті в порядку ст.317 ЦПК України. Однак, встановлення громадянства у порядку, визначеному ст. 317 ЦПК України не передбачається. Таким чином, у відповідній частині заява позбавлена правових підстав і підлягає частковому задоволенню. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд , -

Outcome: partial