Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

12 березня 2025 року на адресу суду надійшла позовна заява про визнання права на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер її батько, [PERSON] , про що виконавчим комітетом Кудинської сільської ради Летичівського району Хмельницької області складено відповідний актовий запис за №01 від 18 січня 2014 року. [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: с. Кудинка Хмельницького району Хмельницької області, що підтверджується довідкою Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №186 від 20 серпня 2024 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. До складу спадкового майна увійшли: - \~ \~ \~ \~земельна ділянка, кадастровий номер 6823083300:01:001:0136, площею 0,2600 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована в с. Кудинка Хмельницького району Хмельницької області; - \~ \~ \~ \~земельна ділянка, кадастровий номер 6823083300:01:001:0137. площею 0.2500 га, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована по [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~земельна ділянка, кадастровий номер 6823083300:01:001:0139, площею 0.0800 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована в с. Кудинка Хмельницького району Хмельницької області, які належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 квітня 2007 року виданого державним нотаріусом Летичівської державної нотаріальної контори, [PERSON] . Позивач вказує, що є спадкоємцем майна [PERSON] , згідно заповіту залишеного ним та посвідченого секретарем Кудинської сільської ради Летичівського району Хмельницької області, зареєстрованого в реєстрі за №102 від 03 липня 2008 року, який знаходиться в матеріалах спадкової справи. Інших спадкоємців по заповіту та спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після [PERSON] не має, оскільки інших дітей, окрім неї не було. Шлюб між батьком та її матір`ю, [PERSON] було розірвано 22 вересня 1981 року. За заявою позивача державним нотаріусом Летичівської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). [PERSON] відкрито спадкову справу та видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після [PERSON] , померлого [INFO] , номер спадкової справи 56099883 (номер у нотаріуса 129-2014). З метою оформлення вищевказаних земельних ділянок після смерті батька, вона звернулась до цього ж нотаріуса, проте у вчиненні нотаріальних дій відмовлено, у зв`язку з тим що право власності на земельну ділянку не зареєстроване в земельному відділі належним чином та рекомендовано вирішити питання щодо визнання права власності в судовому порядку. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки, вона не може скористатись своїми правами як спадкоємця щодо володіння, користування та розпорядження цим майном, гарантованих Конституцією України, тому змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. 13 березня 2025 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. В судове засідання сторони надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності у підготовчому судовому засіданні без застосування звукозапису. 12 травня 2025 року представник позивача [PERSON] адвокат Стецькова-Бондар\~Л. Ф. подала заяву, у якій просить проводити розгляд справи у їхню відсутність та без звукозапису, позовні вимоги підтримують, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Летичівської селищної ради у поданій заяві № 1859 від 16 травня 2025 року просить розгляд справи проводити у їхню відсутність та без звукозапису, позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. Справу розглянуто в порядкуст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.\~16\~Цивільного кодексу\~України кожна особа має право звертатися до суду за захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути - визнання права. Відповідно зі ст.\~3\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим, звернутися до суду щодо захисту своїх порушених Кодексом, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У абз. 3 п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року\~роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У п. 11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року\~роз`яснено, що за змістом ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~(на теперішній час це ч. 4\~ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Зі змісту заяв відповідачів вбачається, що позовні вимоги повністю визнають. Інших спадкоємців немає. Судом не встановлено, що визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Аналізуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про прийняття визнання позову і задоволення вимог, та визнати за [PERSON] право власності на: земельну ділянку, кадастровий номер 6823083300:01:001:0136, площею 0,2600 га, розташовану в с. Кудинка Хмельницького району Хмельницької області, призначену для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку, кадастровий номер 6823083300:01:001:0137, площею 0,2500 га, розташовану по [ADDRESS] , призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельну ділянку, кадастровий номер 6823083300:01:001:0139. площею 0,0800га, розташовану в с. Кудинка Хмельницького району Хмельницької області, призначену для ведення особистого селянського господарства, як на спадкове майно після батька, [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, шо у позовній заяві позивач зазначив, що судові витрати стягувати з відповідачів не бажає та враховуючи засаду (принцип) диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України), суд вважає, що судові витрати необхідно покласти на позивача. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved