Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Катлабузької селищної ради Ізмаїльського району\~Одеської області про визнання права власності за спадкове майно. В обгрунтовання поданого позову зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка на час смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з: - земельної ділянки площею 3,73 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Старотроянівської сільської ради Ізмаїльського (колишнього Кілійського) району Одеської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 003282, виданого 16.11.2000 року на підставі рішення 13 сесії ХХІІІ скликання Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області від 01.09.2000 року №118/В та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1256. Позивач, відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом до майна померлої [PERSON] та прийняв спадщину фактично відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки проживав разом зі спадкодавцем за однією адресою на день її смерті. На даний час у позивача виникла необхідність оформити спадщину після смерті матері, однак під час збирання документів виявилась відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. В зв`язку з зазначеним позивач просить суд: - визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,73 га, розташованої на території Старотроянівської сільської ради Ізмаїльського (колишнього Кілійського) району Одеської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 003282, виданого 16.11.2000 року на підставі рішення 13 сесії ХХІІІ скликання Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області від 01.09.2000 року №118/В та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1256, в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] .\~ Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Катлабузької селищної ради Ізмаїльського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, проти позову не заперечує. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно актового запису про народження №42, складеного 11.11.1980 року Виконавчим комітетом Старотроянівської сільської Ради народних депутатів трудящих Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] народився [INFO] . Батьками записані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , /а.с.18/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.11.2021 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , актовий запис № 626 від 10.11.2021 року, /а.с.6/. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 003282, виданого 16.11.2000 року головою Старотроянівської сільської Ради народних депутатів вбачається, що [PERSON] , яка мешкає в с. Старі Трояни Кілійського району, на підставі рішення 13 сесії ХХІІІ скликання Старотроянівської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 01.09.2000 року №118/В, передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,73 гектарів у межах згідно з планом, яка розташована на території Старотроянівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1256, /а.с. 8/. Згідно довідки №97/15-14 від 03.03.2025 року наданої виконавчим комітетом Катлабузької селищної ради Ізмаїльського району Одеської області встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм сином [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю, /а.с.7/. Згідно повідомлення Ренійської державної нотаріальної контори Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 419/01-16 від 21.04.2025 року вбачається, що після смерті [PERSON] яка померла [INFO] спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 80894045 від 21.04.2025 року. Та Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 80894023 від 21.04.2025 року інформація в Спадковому реєстрі відносно [PERSON] , 1958 року народження, як заповідача відсутня. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до п. 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. У судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про належність [PERSON] , яка померла [INFO] - земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,73 га, розташованої на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ОД № 003282, виданого 16.11.2000 року на підставі рішення 13 сесії ХХІІІ скликання Старотроянівської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 01.09.2000 року №118/В.\~ Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до\~ст.\~1261\~ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.\~5\~ст.\~1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Як зазначено в п. п. 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до п. п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку та позбавлена можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, у зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved