Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Золочіської селищної ради Богодухівського району Харківської області, Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області, треті особи: [PERSON] та [PERSON] , в якому просив визнати за ним право власності на земельну частку (пай) АТ «Промінь», розміром 5,06 в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), згідно договору дарування права на земельну частку (пай) АТ «Промінь» від 01.12.2021, укладеного між [PERSON] та [PERSON] - представником [PERSON] , до якого додано сертифікат на право на земельну частку (пай) АТ «Промінь» серії ХР № 004279. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.05.1996 головою Золочівської районної державної адміністрації Харківської області Сердюком М. К., на підставі рішення від 21.03.1996 № 125, громадянину України - члену акціонерного товариства «Промінь» [PERSON] було видано сертифікат серії ХР № 004279 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності акціонерного товариства «Промінь», розміром 5,06 в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі (на місцевості). Станом на теперішній час, [PERSON] не отримав державний акт на право власності на земельну ділянку та належну йому частку (пай) АТ «Промінь» не було виділено у натурі (на місцевості). 01.11.2021 нотаріусом Дербентського нотаріального округу Республіки Дагестан Меджидовим А.А., в місті Дербент Республіки Дагестан Російської Федерації було посвідчено довіреність громадянина Російської Федерації [PERSON] на представництво його інтересів громадянкою України [PERSON] . Зі змісту цієї довіреності вбачається, що довіритель - [PERSON] уповноважує [PERSON] бути його представником в державних і недержавних установах і організаціях, в органах місцевого самоврядування, в усіх судових, адміністративних і правоохоронних органах, органах дізнання, прокуратурі, та інших правоохоронних органах, розташованих на території України, зокрема у всіх судах судової системи з усіма правами, а також діяти від його імені у відносинах з іншими фізичними особами, з правом на управління та розпорядження (дарування, продаж) правом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності акціонерного товариства «Промінь» розміром 5,06 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до сертифіката серії ХР № 004279 на право на земельну частку (пай) акціонерного товариства «Промінь», виданого на підставі рішення Золочівської районної державної адміністрації Харківської області від 21.03.1996 № 125. 01.12.2021 між [PERSON] та [PERSON] , яка є представником за довіреністю [PERSON] , укладено письмовий договір дарування права на земельну частку (пай) АТ «Промінь». Згідно пункту 2.1. цього договору [PERSON] передає [PERSON] безоплатно у власність право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності АТ «Промінь», розміром 5,06 в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до сертифіката серії ХР №004279 на право на земельну частку (пай) АТ «Промінь», виданого на підставі рішення Золочівської районної державної адміністрації Харківської області від 21.03.1996 № 125. Земельна частка (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності АТ «Промінь», розміром 5,06 в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), розташована на території Золочівської селищної ради Богодухівського району Харківської області (пункт 2.2. договору). Права [PERSON] на право на земельну частку (пай) № 555 АТ «Промінь» виникають з моменту підписання сторонами цього договору та передачі [PERSON] . [PERSON] сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХР № 004279 (пункт 3.4. договору дарування). Сертифікат на право на земельну частку (пай) АТ «Промінь» серії ХР № 004279 є невід`ємною частиною цього договору. Після підписання Сторонами договору, [PERSON] передає у власність [PERSON] даний сертифікат (пункт 4.1. договору). Позивач вказує, що 02.12.2021 він звернувся до Золочівської селищної ради Харківської області із заявою про виділення мені земельної частки (паю) АТ «Промінь» в натурі (на місцевості) на підставі договору дарування права на земельну частку (пай) АТ «Промінь» від 01.12.2021 та сертифіката серії ХР № 004279. 15.01.2022 він отримав листа від Золочівської селищної ради за № 31/02-22 від 05.01.2022 про неможливість виділення мені земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), оскільки до сертифікату серії ХР № 004279 на право на земельну частку (пай) АТ «Промінь» не внесено зміни, у зв`язку з чим не підтверджено перехід права. 17.01.2022 він звернувся із заявою до уповноваженого органу - Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області з приводу внесення змін до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 004279. Листом Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області № 01-30/489 від 17.02.2022 йому було відмовлено у внесенні змін про перехід до мене права на земельну частку (пай) та рекомендовано нотаріально посвідчити укладений договір дарування, або визнати його дійсність в судовому порядку. Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 11.01.2023 залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 12.09.2023 та постановою Верховного Суду від 23.07.2024 по справі № 622/139/22 позовні вимоги [PERSON] до Золочівської селищної ради Харківської області задоволено частково. Визнано незаконною відповідь Золочівської селищної ради, викладену у листі від 05.01.2022 щодо розгляду заяви [PERSON] про виділення земельної частки (паю) АТ «Промінь» в натурі (на місцевості). Зобов`язано Золочівську селищну раду повторно розглянути на пленарному засіданні сесії заяву [PERSON] від 02.12.2021 про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) у передбачений законом спосіб. 23.12.2024 позивач повторно звернувся до Золочівської селищної ради Харківської області з клопотанням про надання мені дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) сільськогосподарських угідь (рілля) ВАТ «Промінь», ділянка № [NUMBER] , загальною площею 4,4497 га, або іншої земельної ділянки з числа цієї категорії земель, якщо ця зайнята, з метою передачі її у приватну власність на підставі договору дарування права на земельну частку (пай) від 01.12.2021 та сертифікату серії ХР № 004279 на право на земельну частку (пай) ВАТ «Промінь». Розпорядженням начальника Золочівської селищної військової адміністрації Харківської області від 25.12.2024 № 1879-од мені було відмовлено у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право на земельну частку (пай). Позивач вказує, що власником сертифікату на право на земельну частку (пай) АТ «Промінь» серії ХР № 004279, та, відповідно, особою, якій належало право на земельну частку (пай) за вказаним сертифікатом був [PERSON] . При цьому, зазначення в цьому сертифікаті імені «Зейфутдін» та імені по батькові « [PERSON] » не має правового значення, оскільки вищевказані записи в порівнянні із « [PERSON] » та « [PERSON] » є ідентичними, що чітко встановлено висновком експертизи ДП «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України» № 056/164 від 05.12.2022. З листа ГУ Держгеокадастру в Харківській області за № ПІ-113-/0-121/0/63-22 від 05.12.2022 вбачається, що у додатку 1 «Список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства» до державного акта на право колективної власності на землю серія ХР 13-49-000262, який видано сільськогосподарському акціонерному товариству «Промінь», ім`я [PERSON] зазначене за № 247. Відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) членів САТ «Промінь», обліковується запис про реєстрацію сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 004279, який видано на підставі розпорядження голови Золочівської районної державної адміністрації Харківської області від 21.03.1996 за №125 на ім`я [PERSON] та зареєстровано 25.04.1994 за № 526. Вказаний сертифікат було отримано, про що свідчить відповідний запис». Згідно листа Відділу № 3 архівного управління Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області № 01-53/61 від 02.12.2022 [PERSON] значиться в списках акціонерів (учасників) акціонерного товариства «Промінь», що приймали участь в установчих та загальних зборах цього товариства (протоколи від 18.07.1992, від 04.02.1995, від 06.03.2000). В архівних довідках Золочівської селищної ради Харківської області № 02-07-19/1188 від 05.08.2024, № 02-07-19/1187 від 05.08.2024 вказано, що в архівному фонді «Колгосп ім. Кірова» Золочівського району Харківської області у книгах обліку розрахунків по оплаті праці колгоспників колгоспу ім. Кірова за 1987-1992 роки та акціонерного товариства «Промінь» за 1992-1996 роки значиться [PERSON] . Поряд з цим, [PERSON] звернулася до Богодухівської районної військової адміністрації Харківської області із заявою щодо необхідності внесення змін до сертифікату на право на земельну частку (пай) АТ «Промінь» серії ХР №004279 через те, що у вказаному сертифікаті зроблено запис « [PERSON] » та « [PERSON] » замість « [PERSON] » та « [PERSON] ». До вказаної заяви були долучені копії сертифікату на право на земельну частку (пай) АТ «Промінь» серії ХР № 004279, висновок експертизи ДП «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України» №056/164 від 05.12.2022, лист ГУ Держгеокадастру в Харківській області № ПІ-113-/0-121/0/63-22 від 05.12.2022. Згідно листа Богодухівської районної військової адміністрації Харківської області від 27.12.2023 № 01-44/2272 [PERSON] було повідомлено, що підстав вносити зміни до сертифікату про право на земельну частку (пай) АТ «Промінь» серії ХР № 004279 в частині зміни записів « [PERSON] » на « [PERSON] » немає. Зазначає, що документами, що посвідчують право на земельну частку (пай) є, зокрема, посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай). Відтак, право на земельну частку (пай) АТ «Промінь» виникло в мене на підставі укладеного між мною та [PERSON] - представником [PERSON] , письмового договору дарування права на земельну частку (пай) від 01.12.2021, до якого було додано сертифікат на право на земельну частку (пай) АТ «Промінь» серії ХР № 004279. Вказаний договір дарування права на земельну частку (пай) від 01.12.2021, до якого долучено сертифікат серії ХР № 004279 на право на земельну частку (пай) АТ «Промінь», згідно статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» є тим документом, що посвідчує перехід та виникнення у мене права на земельну частку (пай) АТ «Промінь». Вважає відмову Золочівської селищної ради Харківської області, що оформлена розпорядженням начальника Золочівської селищної військової адміністрації від 25.12.2024 № 1879-од, у наданні позивачу дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою через відсутність документа, що посвідчує його право на земельну частку (пай) АТ «Промінь» є незаконною. Звертає увагу суду, що земельна частка (пай), як майнове право, посвідчене сертифікатом, та земельна ділянка, як об`єкт нерухомості, є різними об`єктами земельних відносин. Пунктом 2.1 договору дарування права на земельну частку (пай) АТ «Промінь» від 01.12.2021 є право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності АТ «Промінь», розміром 5,06 в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до сертифіката серії ХР №004279 на право на земельну частку (пай) акціонерного товариства «Промінь». Обставини, що предметом даного договору є саме право на земельну частку (пай), а не конкретна земельна ділянка, підтверджуються також іншими положеннями вказаного договору (пункти 2.2, 3.1, 3.4, 4.1, 4.2). Отже, предметом договору дарування права на земельну частку (пай) від 01.12.2021 є саме майнове (речове) право, а не конкретна земельна ділянка. Також зазанчає, що нотаріально посвідчити договір дарування права на земельну частку (пай), станом на даний час, неможливо, з огляду на відсутність положень (механізмів) для нотаріусів у Земельному кодексі України та спеціальному нормативно-правовому акті - «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Нотаріальне посвідчення договорів відчуження права на земельну частку (пай) було передбачено «Порядком посвідчення договорів відчуження земельних ділянок та права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом», затвердженого наказом Мін`юсту України та Держкомзему України від 06.06.1996 № 14/5;48 (із змінами). Однак, після набрання чинності (06.08.2007) наказу Міністерства юстиції України, Державного комітету України по земельним ресурсам від 08.08.2005 № 84/5/232, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.08.2005 за № 871/11151 вищевказаний Порядок втратив чинність, а тому його положення не можуть бути використанні нотаріусами та застосовуватися до спірних правовідносин при вирішенні справи у суді. Отже, станом на теперішній час, встановленим законом порядком не передбачено необхідності та обов`язку для громадян нотаріально посвідчувати договори дарування права на земельну частку (пай), а головне - це практично неможливо здійснити внаслідок відсутності правових механізмів для нотаріусів України. З огляду на викладене, договір дарування права на земельну частку (пай) АТ «Промінь» від 01.12.2021, укладений між [PERSON] та [PERSON] є дійсним, а тому всі права, набуті сторонами за ним, повинні безперешкодно здійснюватися. Зважаючи на те, що право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом, та земельна ділянка, як об`єкт нерухомості, є різними об`єктами земельних відносин, а закон не встановлює необхідності обов`язкового посвідчення договору дарування права на земельну частку (пай), то відмова Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області, оформлена листом № 01-30/489 від 17.02.2022, у внесенні змін про перехід до мене права на земельну частку (пай) є незаконною. Просив суд визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) АТ «Промінь», розміром 5,06 в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), згідно договору дарування права на земельну частку (пай) АТ «Промінь» від 01.12.2021, укладеного між [PERSON] та [PERSON] - представником [PERSON] , до якого додано сертифікат на право на земельну частку (пай) АТ «Промінь» серії ХР № 004279. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Золочіської селищної ради Богодухівського району Харківської області у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить довідка про отримання судової повістки та копій позовної заяви з додатками користувачем у ЕС сформована у автоматичному режимі з АСДС. Відзиву, заяви чи клопотання щодо розгляду справи до суду не подавав (а.с. 64, 89, 98). Представник відповідача Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить довідка про отримання судової повістки та копій позовної заяви з додатками користувачем у ЕС сформована у автоматичному режимі з АСДС. Відзиву, заяви чи клопотання щодо розгляду справи до суду не подавав (а.с. 63, 90, 97). Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду пояснення, в яких просила задовольнити позов [PERSON] у повному обсязі, розгляд справи просила здійснювати без її участі (а.с. 55-57). У поясненнях третя особа [PERSON] , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору підтвердила обставини викладені у позовній заяві [PERSON] . Вказала, що 01.11.2021 в місті Дербент Республіки Дагестан Російської Федерації, на її ім`я було видано нотаріально посвідчену довіреність від [PERSON] на представництво його інтересів, бути його представником в державних і недержавних установах і організаціях, в органах місцевого самоврядування, в усіх судових, адміністративних і правоохоронних органи, органах дізнання, прокуратурі, та інших правоохоронних органах, розташованих на території України, зокрема у всіх судах судової системи з усіма правами, а також діяти від його імені у відносинах з іншими фізичними особами, з правом на управління та розпорядження (дарування, продаж) правом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності акціонерного товариства «Промінь» розміром 5,06 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповіднодо сертифіката серії ХР № 004279 иа право на земельну частку (пай) акціонерного товариства «Промінь», виданого на підставі рішення Золочівської районної державної адміністрації Харківської області від 21.03.1996 № 125. У подальшому, нею було забезпечено переклад цього документу на українську мову. 01.12.2021, за згоди [PERSON] , діючи в межах повноважень згідно довіреності, вона уклала з [PERSON] письмовий договір дарування права на земельну частку (пай) АТ «Промінь», до якого було долучено сертифікат серії ХР № 004279. Станом на теперішній час, ні довіреність, ані сам договір дарування права на земельну частку (пай) АТ «Промінь» від 01.12.2021 не скасовані. Рішення суду, що набрало законної сили, про визнання недійсними довіреності та вказаного вище договору відсутнє. Також звернула увагу суду на те, що через різне написання імені та імені по-батькові Тагірова у виданій довіреності та сертифікаті про право на земельну частку (пай) АТ «Промінь» серії ХР № 004279, з метою усунення протиріч, мною було подано відповідну заяву до Богодухівської районної державної (військової) адміністрації Харківської області, як уповноваженого органу на внесення змія до сертифіката. Пояснила, що з архівних довідок Золочівської селищної ради Харківської області № 02-07-19/1188 від 05.08.2024, № 02-07-19/1187 від 05.08.2024 їй стало відомим, що в архівному фонді «Колгосп ім. Кірова» Золочівського району Харківської області у книгах обліку розрахунків по оплаті праці колгоспників колгоспу ім. Кірова за 1987-1992 роки та акціонерного товариства «Промінь» за 1992-1996 роки значиться [PERSON] . Таким чином, вважає, що не може бути жодних сумнів у тому, що власником сертифікату про право на земельну частку (пай) АТ «Промінь» серії ХР № 004279, і, відповідно, власником земельної частки (паю) був саме [PERSON] . З огляду на викладене, договір Дарування права иа земельну частку (пай) від 01.12.2021, до якого долучено сертифікат серії ХР № 004279 на право на земельну частку (пай) АТ «Промінь», згідно закону являється тим документом, що посвідчує перехід та виникнення у [PERSON] права на земельну частку (пай) АТ «Промінь». Відтак, я повністю погоджуюся з доводами позивача про те, що підмова Золочівської селищної ради Харківської області, оформлена розпорядженням начальника Золочівської селищної військової адміністрації від 25.12.2024 № 1879-од, у наданні [PERSON] дозволу на розроблешія технічної документації із землеустрою через відсутність документа, що посвідчує його право на земельну частку (пай) АТ «Промінь» є незаконною. З приводу необхідності нотаріального посвідчення договору дарування права на земельну частку (пай) АТ «Промінь» від 01.12.2021 то слушними є аргументи позивача про те, що предметом цього договору є лише право на земельну частку (пай), у землі, яка перебуває в колективній власності АТ «Промінь», розміром 5,06 в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до сертифіката серії ХР № 004279, а не конкретна земельна ділянка. Лише після виділення земельної частки (паю) у натурі (на місцевості) вона набуває статусу земельної ділянки з відповідними межами, певним місцем розташування, кадастровим номером та з визначеними щодо неї правами. За загальними правилами, укладений договір не потребує нотаріального посвідчення, крім випадків, встановлених законом та за домовленістю сторін. Як станом на момент укладання договору дарування права на земельну частку (пай) від 01.12.2021, так і на даний час, ні положення ч. 1 ст. 657 ЦК України, ані будь-якого іншого нормативно - правового акта України не передбачають необхідності обов`язкового нотаріального посвідчення договору дарування права на земельну частку (пай). Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України у зв`язку з неможливістю викликати його у судове засідання шляхом надіслання особі судової повістки через те, що адресою місця проживання: [ADDRESS] АТ «Укрпошта» з лютого 2022 року припинила сполучення з росією та білоруссю через напад росії. Тобто поштову кореспонденцію направити за місцем проживання третбої особи неможливо (а.с. 52-53). Тому [PERSON] про виклик у судові засідання було повідомлено шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзиву чи клопотання щодо розгляду справи до суду не подавав (а.с. 54, 81, 87-88, 99). У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України). Частинами шостою та сьомою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому: належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України); достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (частина перша статті 79 ЦПК України); достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В постанові Верховного Суду від 11 червня 2020 року (справа №757/1782/18) вказується, що змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він нівелюватиме можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не позбавляє позивача його процесуальних обов`язків. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року в справі №342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Згідно правового висновку Верховного Суду викладеного в постанові від 21 липня 2021 року в справі 287/363/16, при оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування з важливим елементом змагальності судового процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про недоведеність. Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Статтею 718 ЦК України встановлено, що дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі. Дарунком можуть бути майнові права, якими дарувальник володіє або які можуть виникнути у нього в майбутньому. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 719 ЦК України, договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Договір дарування майнового права та договір дарування з обов`язком передати дарунок у майбутньому укладається у письмовій формі. У разі недодержання письмової форми цей договір є нікчемним. Віповідно до ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 3, ст. 4 ЗК України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Земельне законодавство включає цей Кодекс, інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин. Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель. Указом Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 року № 666/94 встановлено право на приватизацію земель шляхом передачі у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, трудові колективи яких виявили бажання одержати землю у власність. Матеріали справи свідчать, що 12 травня 1996 року головою Золочівської районної державної адміністрації Харківської області на підставі рішення Золочівської райдержадміністрації від 21 березня 1996 року № 125 [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХР № 004279, яка перебуває у колективній власності акціонерного товариства «Промінь» розміром 5.06 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (ас. 7). [PERSON] не отримав державний акт на право власності на земельну ділянку згідно цього сертифікату. 01 грудня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] , в особі його представника [PERSON] , яка діяла згідно довіреності 05АА2713824 від 01 листопада 2021 року, посвідченої нотаріусом Дербентського нотаріального округу Республіки Дагестан РФ укладено у простій письмовій формі договір дарування права на земельну частку (пай) (ас. 21). Згідно пункту 2.1 за цим договором [PERSON] передає [PERSON] безоплатно у власність право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності акціонерного товариства «Промінь», розміром 5.06 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до сертифіката серії ХР № 004279 на право на земельну частку (пай) акціонерного товариства «Промінь», виданого на підставі рішення Золочівської районної державної адміністрації Харківської області від 21.03.1996 року № 125. В пункті 3.1 договору визначено, що за результатами проведеного розподілу земель колективної власності акціонерного товариства «Промінь» згідно схеми паювання власнику сертифіката серії ХР № 004279 належить земельна частка (пай) № [NUMBER] . [PERSON] ставить питання про визнання за ним права на земельну частку (пай) АТ «Промінь» розміром 5.06 в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), згідно договору дарування від 01.12.2021 року, укладеного між ним та [PERSON] , оскільки Золочівська селищна військова адміністрація відмовляє йому у наданні дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). До матеріалів справи додано розпорядження Золочівської селищної військової адміністрації від 25 грудня 2024 року № 1879-д, згідно якої [PERSON] відмовлено у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) № 555 загальною площею 4,4497 га сільськогосподарських угідь (рілля) реформованого ВАТ «Промінь» у зв`язку з відсутністю документа, який посвідчує право на земельну частку (пай) (ас. 8). Дане розпорядження [PERSON] не оскаржує. Позивач зазначає, що укладений ним 01.12.2021 договір дарування не потребує нотаріального посвідчення, а право на земельну частку (пай) ним вже набуто при укладенні цього договору у простій письмовій формі. Суд звертає увагу, що строк дії довіреності [PERSON] , яка видана ним 01 листопада 2021 року щодо розпорядження ним цією земельною ділянкою (паєм) сплинув 01 листопада 2024 року (ас. 16), тому суд приймає пояснення [PERSON] з урахуванням цих обставин. При цьому позивачем [PERSON] притягнуто до участі у справі у якості третьої особи. За таких обставин, виходячи з заявлених позовних вимог та з урахуванням процесуального складу учасників процесу, де [PERSON] зазначений у якості третьої особи, позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Згідно частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовляється, а позивач звільнений від сплати судового збору в силу Закону, питання розподілу судового збору не розглядається.

Outcome: dismissed