Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА Короткий зміст позовних вимог. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] , зазначив, що він уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , який 12.04.2019 року було зареєстровано Першотравенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис про шлюб № 43, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане повторно 13.02.2024 року. Під час спільного шлюбу у них [INFO] народився син - [PERSON] , про що 20.06.2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Петропавлівському району та місту Першотравенськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внесено відповідний запис № 22, підтверджується його свідоцтвом про народження сери [NUMBER] виданим повторно 13.02.2024 року Петропавлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). В зв`язку із фактичним розірванням відносин з ініціативи відповідачки рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 15.04.2024 року шлюб між ними було розірвано за його позовом. Останнім часом він з відповідачкою не підтримує сімейні відносини, тобто у них не має спільних інтересів, спільного бюджету, вони не ведуть спільне господарство та бажання продовжити спільний шлюб у них обох відсутнє, спільно не проживають вже більше дванадцяти місяців. 06.03.2024 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області видано судовий наказ про стягнення з усіх видів його доходу щомісячно на користь Відповідачки аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 25 %. Аліменти з усіх видів його доходу утримуються постійно та в повному обсязі, заборгованість зі сплати аліментів у нього відсутня. Хоча і до судового рішення він в повному обсязі забезпечував потреби як сина, так і колишньої дружини, хоча спільно вони не проживали, не підтримували сімейні відносини. Наразі Відповідачка перешкоджає йому у виконанні його прав та обов`язків щодо сина [PERSON] , [INFO] , а саме : йому не надається доступ до спілкування з дитиною, а якщо й надається, то тільки за результатами сварки та й то не надовго, і тільки в присутності відповідачки. Він не має змоги поговорити з сином, провести вільний час, відвідати будь-які дитячі заклади, відвести чи забрати з дитячого садочка, тобто відповідачка навмисно перешкоджає йому у спілкуванні з сином, прийнятті участі у його вихованні, хоча раніше говорила, що не буде перешкоджати йому в цьому. Він звернувся до Першотравенської міської ради Дніпропетровської області із заявою про вирішення питання щодо усунення перешкод Відповідачкою у його спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] , але йому відмовили навіть у прийнятті заяви пояснивши, що його проблему можна вирішити тільки шляхом подання відповідного позову, що ним і реалізовано. Він має постійне місце проживання, де облаштовано місце для відпочинку, навчання та розваг дитини, місце для сну дитини, забезпечений продуктами харчування, що підтверджується відповідним актом обстеження умов проживання. Він має добрий фізичний та психологічний стан, тобто у нього відсутні перешкоди на фізичному та психологічному рівні щодо спілкування з сином. У нього відсутня судимість та його жодного разу не притягували до кримінальної чи адміністративної відповідальності, в тому числі й щодо дитини, насилля в сім`ї. За місцем роботи та проживання він характеризуюся позитивно, до органу місцевого самоврядування щодо нього та його відношення до дитини, дружини, жодного разу скарги не надходили. У них із сином - добрий психолого-емоційний контакт батька та сина, добрі відносини, які не повинні змінитися і після розірвання шлюбу з Відповідачкою. Він має сильне бажання приймати участь у вихованні та розвитку дитини, спілкуватися з ним якнайчастіше, бути для нього прикладом та справжнім другом у його розвитку та становленню як людини, та бути завжди поруч в будь-який момент його життя. Позивач просить суд зобов`язати [PERSON] [INFO] , не перешкоджати [PERSON] [INFO] , брати участь у вихованні сина - [PERSON] , [INFO] та вільному спілкуванні з ним. Визначити [PERSON] [INFO] , спосіб та порядок участі у спілкуванні та вихованні сина [PERSON] , [INFO] за таким графіком побачень з дитиною: - у вихідні дні щотижня починаючи з 15:00 год суботи до 18:00 год неділі, з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, інших місць за бажанням дитини в Україні без присутності матері, з повідомленням [PERSON] [INFO] , про місце перебування [PERSON] , [INFO] під час реалізації батьком права на контакт з дитиною; З метою оздоровлення дитини батько має право щороку спільно відпочивати з дитиною на території України, з урахуванням стану здоров`я дитини, без присутності матері: - у літній час: друга половина червня, друга половина липня - 15 днів, перша половина серпня - 15 днів з 10:00 год першого дня вказаного періоду до 20:00 год останнього дня вказаного періоду, без присутності матері, з повідомленням [PERSON] [INFO] , про місце перебування [PERSON] , [INFO] під час реалізації батьком права на контакт з дитиною. За результатами домовленості між батьками період може бути змінений; - перша половина осінніх, зимових та весняних шкільних канікул з 10:00 год першого дня вказаного періоду до 18:00 год останнього дня вказаного періоду, без присутності матері, з повідомленням [PERSON] [INFO] , про місце перебування [PERSON] [INFO] під час реалізації батьком права на контакт з дитиною; - в дні офіційних державних свят, які відповідно до постанов Кабінету Міністрів України будуть визнані вихідними днями в державі з 10:00 год до 18:00 год, з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, інших місць за бажанням дитини в Україні, без присутності матері, з повідомленням [PERSON] [INFO] , про місце перебування [PERSON] [INFO] під час реалізації батьком права на контакт з дитиною; - у дні народження дитини через кожен рік з 10:00 год до 18:00 год з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, інших місць за бажанням дитини в Україні, без присутності матері, з повідомленням [PERSON] [INFO] , про місце перебування [PERSON] , [INFO] під час реалізації батьком права на контакт з дитиною. Зобов`язати [PERSON] [INFO] , не чинити [PERSON] [INFO] , перешкод в особистій участі батька щодо відвідування дитячих дошкільних, шкільних навчальних закладів, позашкільних зібрань, гуртків, заходів, які проводяться за участю сина [PERSON] [INFO] , для забезпечення його інтересів. Зобов`язати [PERSON] [INFO] , у разі погіршення стану здоров`я сина [PERSON] [INFO] , негайно повідомляти про це його батька [PERSON] [INFO] . Короткий зміст відзиву. Відповідач позовні вимоги не визнала, в обґрунтування відзиву зазначила, що дійсно у них з позивачем є спільна малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 15.04.2024 року, справа 186/314/24 шлюб між ними було розірвано. Наразі, вона разом із сином проживає у м. Першотравенськ, Дніпропетровської області. Позивач, як ним особисто вказано у позовній заяві, зареєстрований та проживає у с.Росішки Синельниківського району Дніпропетровської області. Позивач не викладає повні та об`єктивні обставини ситуації, шо склалась між ними. Так, з моменту розірвання шлюбу та початку окремого проживання, позивач для спілкування з дитиною обирає лише зручний для нього час. Він приїздить до їхнього міста проживання, не зважаючи на режим та графік дитини, та вимагає у той час коли йому зручно гратися з дитиною. Коли вона пояснювала, що у дитини є певний режим та зараз наприклад вона готується до сну, або спить, він починає вчиняти відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме, поводити себе, агресивно, ображати її у присутності дітей та інших членів родини які проживають з нею, нецензурно виражатися, тощо. Крім того, навесні, позивач звертався до органів опіки та піклування із заявою про сприяння у спілкуванні з дитиною. Він зазначає, що йому було відмовлено навіть у прийняті заяви, хоча це не відповідає дійсності. Дійсно, відбувалась спільна бесіда за їх участі та представників органів опіки та піклування, де було домовлено, що кожної суботи, з 08:00 до 13:00 години позивач буде приходити до сина та спілкуватися з ним, гратися. Однак, позивач з`явився лише один раз. В свою чергу вона вимушена була змінювати плани дитини, підіймати його раніше, збирати на прогулянки з батьком, тоді як останній просто не з`являвся. Їхній син [PERSON] має діагноз - затримка мовленнєвого розвитку, що підтверджується консультативним заключенням дитячого невролога від 19.09.2022 року. У зв`язку із цим, він потребує постійного обстеження лікарів, психологів, неврологів. Також, він потребує спеціальних занять з логопедом, дефектологом, практичним психологом. Даний факт підтверджується висновком про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи від 08.09.2023р. №ІРЦ-85087/2023/455512. Також, зі звіту надання психолого - педагогічних послуг [PERSON] від КЗ «Інклюзивно-ресурний центр» Першотравенської міської ради вбачається, що дитина має нестійкий емоційний стан, несформовані мовленнєві навички, йому складно налагоджувати контакт з дорослими. Мати дитини [PERSON] - часто виступає посередником між дитиною та дорослим задля становлення контакту, пояснень бажань дитини, налагодження співпраці. Тобто, наразі, їх син [PERSON] має проблеми із розвитком мовлення та загальним розвитком. Це в свою чергу породжує проблеми у його спілкуванні з іншими особами. Позивачу відомо про це, однак він вважає це «несерйозним діагнозом». В свою чергу, мала місце ситуація, коли позивач під час спілкування та гри з сином (без присутності відповідача), телефонував їй та питав «На якій мові він розмовляє? Що він хоче? Я його не розумію». Дійсно, їх син навіть коли просить елементарні речі «попити води» «в туалет», тощо, він не озвучує ці слова зрозуміло, навіть для дитячої мови. На сьогодні, майже жоден вислів сина не зрозумілий для інших людей - окрім відповідача та фахівців. Відповідно, це породжує неможливість спілкування із сином (навіть батька) без присутності матері, оскільки він може просто його не зрозуміти та не надати якусь допомогу, води, їжі, тощо. Мала місце ситуація, коли позивач взяв сина на прогулянку, відповідач не була присутня. Її знайома [PERSON] , проїздила в цей час в одному дворі, де знаходився позивач біля гаражів, їх син в цей час сидів в автомобілі. Побачивши її знайому позивач звернувся до неї та сказав, щоб вона забрала сина та передала відповідачу, оскільки він йому заважає. Також, позивач завжди на її звернення про допомогу із сином (наприклад звозити у інші місто на консультацію до лікаря, або посидіти поки вона відвідає магазин, тощо) відмовляв, говорячи про те, що «це твоя дитина - твої проблеми» «винайми няню», тощо. Тобто, відношення позивача до сина, зводиться до того, щоб пограти коли зручно позивачу. При цьому, позивач у позовній заяві, не ставить питання про участь у вихованні сина - відвідування занять, відведення до дитячого садочку, відвідування лікарів, тощо. Він бажає брати його по вихідним та на канікулах, тобто - погратися. Крім того, як вбачається з позовної заяви, позивач знає місце їх із сином проживання, знає місця їх прогулянок, однак він самостійно не приходить до сина, не бажає з ним спілкуватися та проводити час, брати участь у його вихованні. Як вже зазначалось вище, у зв`язку із наявними порушеннями у розвитку їхнього сина, він має нестійкий емоційний стан, несформовані мовленнєві навички, йому складно налагоджувати контакт з дорослими. Посередником між дитиною та дорослим задля становлення контакту, пояснень бажань дитини, налагодження співпраці виступає завжди вона. Саме тому, задля збереження і так не стійкого психічного стану сину, для розуміння його елементарних потреб (їсти, пити, відвідати туалет) прогулянки та спілкування із батьком неможливі без присутності відповідача. З огляду на вищевказане, просить позовні вимоги задовольнити частково, а саме визначити [PERSON] такі способи участі у спілкування та вихованні сина - [PERSON] . [INFO] : зустріч батька із дитиною, щосуботи з 09:00 до 12:00 години, враховуючи режим дня дитини, за місцем проживання дитини або на нейтральній території у присутності матері; у день народження дитини, через рік, з 10:00 до 18:00 години, враховуючи режим дня дитини, за місцем проживання дитини або на нейтральній території у присутності матері. У задоволені решти позовних вимог відмовити. Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача, показів свідка та думки дитини. У судовому засіданні Позивач підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Додатково вказав, що він наполягає на зустрічах з сином без присутності Відповідача, оскільки між ними виникають скандали. Відповідач в судовому засіданні просила зазначила, що не проти зустрічей Позивача з сином, але виключно в її присутності. Стверджує, що зі сторони Позивача була агресія відносно неї в присутності сина. Позивач згадав про сина, лише після рішення суд про стягнення аліментів. Син має нестійкий емоційний стан, несформовані мовленнєві навички, йому складно налагоджувати контакт з дорослими, саме тому наполягає, щоб на початковому етапі зустрічі проходили виключно в її присутності. [PERSON] [INFO] , повідомив суду, що не хоче зустрічатися з батьком, пам`ятає випадок коли батько бив посуд та ламав меблі. Представник третьої особи у судовому засіданні зазначила, що вважає за доцільне спілкування Позивача з сином за попередньою домовленістю з матір`ю та в її присутності на території м. Шахтарська, враховуючи режим дня дитини. Свідок [PERSON] , підтвердила суду, що [PERSON] , приблизно два роки не має стосунків з Відповідачкою та сином. Останній раз вона бачила [PERSON] , разом з сином приблизно два роки тому, тоді він просив забрати в нього сина та відвести до матері бо [PERSON] від нього тікає. Вона не бачила щоб [PERSON] , когось бив та обставини, які б унеможливлювали його спілкування з сином їй не відомі. Але, [PERSON] , скаржилася їй на [PERSON] , що він проявляє агресію відносно неї. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА Фактичні обставини справи, встановлені судом. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 12.04.2019 року Першотравенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис про шлюб № 43, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане повторно 13.02.2024 року. Від шлюбу мають сина: [PERSON] , [INFO] , про що 20.06.2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Петропавлівському району та місту Першотравенськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внесено відповідний запис № 22, підтверджується його свідоцтвом про народження сери [NUMBER] виданим повторно 13.02.2024 року Петропавлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Рішенням Першотравенського міського суду у справі № 186/314/24 від 15.04.2024 року шлюб між [PERSON] , та [PERSON] , розірвано. 06.03.2024 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області видано судовий наказ про стягнення з усіх видів доходу [PERSON] , щомісячно на користь [PERSON] , аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки. Актом обстеження умов проживання [PERSON] , від 29.07.24 року підтверджується, що він проживає разом з співмешканкою у двокімнатній квартирі за адресою [ADDRESS] та в квартирі створені належні умови для проживання. Виробничою характеристикою [PERSON] , від 11.07.24 року встановлено, що він працює в філії «Павлоградська автобаза» з 02.03.2018 року по теперішній час машиністом бульдозера колони дорожньо-будівельної техніки №2. За період роботи на підприємстві обов`язки виконує в повному обсязі згідно виданих нарядів. Зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, відповідальний працівник. З співробітниками має доброзичливі відносини. Довідкою КП «Петропавлівська центральна лікарня» від 18.07.24 року підтверджується, що [PERSON] , на диспансерному обліку у лікаря - нарколога не перебуває. Консультативним заключенням дитячого невролога від 19.09.2022 року підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , має затримку мовленнєвого розвитку. Висновком КЗ «ІНКЛЮЗИВНО-РЕСУРСНИЙ ЦЕНТР» ПЕРШОТРАВЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ» про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи від 08 вересня 2023 року № ІРЦ-85087/2023/455512 підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , має особливі освітні потреби (наявність): функціональні труднощі тяжкого ступеня прояву (мовленнєва функція), навчальні труднощі помірного ступеня прояву. Згідно Звіту про надання психолого-педагогічних послуг [PERSON] від КЗ «Інклюзивно-ресурсний центр» Першотравенської міської ради» [PERSON] , [INFO] , відвідував корекційно-розвиткові заняття з фахівцем ІРЦ (практичним психологом) в КЗ «Інклюзивно-ресурсний центр» Першотравенської міської ради» в період з 21.09.2023 по 01.02.2024. Заняття проводилися два рази на тиждень і були спрямовані на розвиток когнітивної та емоційно-вольової сфери відповідно до потреб дитини, які зазначені у Висновку про комплексну психолого- педагогічну оцінку розвитку особи від 08.09.2023 №ІРЦ-85087/2023/455512. Емоційний фон дитини на початку співпраці був нестійкий, мовленнєві навички несформовані, через що дитині було важко налагоджувати контакт з незнайомцями. Мати дитини, [PERSON] , часто виступала посередником між дитиною та дорослим задля встановлення контакту, пояснення бажань дитини, налагодження співпраці. Протягом періоду [PERSON] зверталася до фахівця ІРЦ за рекомендаціями щодо сприятливого виховання сина, покращення його емоційного стану, впорядкування поведінки та адаптації до садочка. Мати приводила сина на заняття, дотримувалась правил поведінки під час повітряної тривоги, пропусків без поважних причин не було. На період відвідування занять головною проблемою [PERSON] було відсутність комунікативних навичок, слабо розвинена мова, яка заважала хлопчину соціалізуватися, заводити друзів, спілкуватися з вихователями, тому хлопчик, зі злів матері, також регулярно відвідував логопеда. На момент дослідження розвитку психічних процесів дитини було виявлено наступне: Емоційно-вольова сфера дитини незріла. Контакт з дитиною змістовний, встановлюється поступово. Відбувся з другого разу, через швидку втомлюваність та обмеженість працездатності дитини. Коли дитина звикла до дорослого, емоційний фон вирівнялася, поведінка стала більш контрольованою, з`явився інтерес до співпраці. Інструкції [PERSON] розумів не в повному обсязі, потребував повторення та наочності. Хлопчик радів позитивному результату роботи. Базові емоції розпізнавав, співвідносив за картинками, але не наслідував, мав збіднену, ригідну міміку. Мотивація до роботи залежала від настрою дитини, вольові якості виявляв слабо, навички саморегуляції поведінки були знижені. Темп роботи був сповільнений. При сильній втомі були наявні відмови від завдань та прояви істерик. Навички самообслуговування сформовані відповідно до віку. [PERSON] мав цілісне, константне сприйняття, обсяг якого знижений. Мислення стійке, наочно-образне, конкретне, недостатньо самостійне. Темп обробки інформації сповільнений. Порівнював, зіставляв, групував, вилучав зайвий предмет з допомогою дорослого. Розумів безглуздість змісту малюнка-нісенітниці, вказував на неправильні елементи. Причино-наслідкові та логічні зв`язки самостійно не встановлював. Увага на той момент була нестійка, концентрація слабка, утримував увагу короткотривало, розподіляв нерівномірно, мав знижений обсяг. Пам`ять мимовільна, емоційна, перевага зорової. Повільно запам`ятовував і швидко забував, характерним було механічне запам`ятовування через багаторазове повторення. Ігрова діяльність відповідала віку, мала сюжет. Мовленнєвий розвиток не відповідав віку, комунікативні навички були несформовані. Звуконаслідування слабке, нечітке. Корекційно-розвиткові заняття були направлені на розвиток слабких сторін дитини. Хлопчик почав з інтересом відвідувати заняття, виявляти вольові зусилля під час виконання завдань. Вчився відтворювати емоції, тренував саморегуляцію поведінки, наслідував дії за дорослим. В [PERSON] виходило групувати за родовими ознаками, він вчився узагальнювати та вилучати, концентрувати та розподіляти увагу, запам`ятовувати матеріал. Важко хлопчику давалися будування логічних послідовностей та зв`язків, а також відтворення запам`ятованого. Зі слів матері, вдома [PERSON] з мамою виконували рекомендації фахівця, що було помітно по результату дитини. Корекційно-розвиткові заняття були завершені у зв`язку з переходом [PERSON] до садочка на повний день, працевлаштуванням матері, [PERSON] , на повну робочу зміну та неможливістю відвідувати інклюзивно-ресурсний центр у зазначений час. Наданими Позивачем суду світлинами та відеозаписом, підтверджується, що [PERSON] , зустрічався та спілкувався з сином, зокрема в присутності [PERSON] . Згідно Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Шахтарської міської ради Дніпропетровської області 3106/0/2-24 від 23.10.2024 року, третя особа вважає за доцільне визначити участь батька [PERSON] , [INFO] , у вихованні малолітнього [PERSON] , [INFO] , у такий спосіб: батькові спілкуватись із [PERSON] за попередньою домовленістю з матір`ю та в її присутності на території м. Шахтарське у першій половині дня в суботу та неділю, враховуючи режим дня дитини. Норми права, застосовані судом та мотиви їх застосування. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Статтею 15 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Відповідно до статті 7 Сімейного кодексу України, (далі - СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно з частинами другою, третьою статті 157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно із частинами першою, другою статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Згідно із ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. В цій справі орган опіки та піклування виконавчого комітету Шахтарської міської ради Дніпропетровської області надав висновок № 3106/0/2-24 від 23.10.2024 року про доцільність визначення порядку участі Позивача у вихованні дитини - [PERSON] , [INFO] . Судом так само, як органами опіки та піклування не встановлено обставин, які б унеможливлювали спілкування Позивача з сином. Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу /далі ЦПК/ України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням вказаного, враховуючи, що мати не надала суду переконливих доказів на підтвердження того, що спілкування [PERSON] з батьком суперечитиме найкращому забезпеченню його інтересів, а суд не встановив обставин, які б давали підстави для висновку, що спілкування з батьком матиме негативний вплив на дитину, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні та вихованні сина підлягають задоволенню. В той же час, позовні вимоги в частині визначення способу участі Позивача у спілкуванні та вихованні дитини підлягають частковому задоволенню. Відповідно до статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Незважаючи на заперечення [PERSON] , суд враховуючи думку дитини та її діагноз «Мінімальна мозкова дисфункція Затримка мовленнєвого розвитку», вважає, що на початковому етапі визначення зустрічей [PERSON] , зі своїм сином [PERSON] без присутності матері, призведе до значного психологічного дискомфорту, може викликати стрес та завдати шкоди [PERSON] , а також не забезпечить дитині нормального психологічного стану під час таких зустрічей. Суд, враховуючи вік та стан здоров`я дитини, приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині та вважає за можливе визначити спосіб участі батька у вихованні дитини наступним чином: 1)за попередньою домовленістю з матір`ю дитини - [PERSON] : мати можливість особистого спілкування з дитиною - [PERSON] , перші шість місяців у присутності матері дитини, а в подальшому без її присутності, з урахуванням фізичної та об`єктивної можливості прибуття батька до дитини - вівторок та четвер кожного тижня з 17.30 до 19.30 години, - у суботу кожного тижня з 14.00 до 19.00 години, на нейтральній території або за місцем проживання дитини, якщо вона не схоче вийти зі свого місця проживання; 2) відвідування дитини та спілкування з нею з 13.00 до 16.00 години, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, не порушуючи режиму та розпорядку дня дитини, на нейтральній території, у місцях культурно-розважального характеру, або по місцю проживання дитини, якщо вона не схоче вийти з місця свого проживання: - у день народження дитини - [INFO] кожного року, - у державні свята України; 3) відвідування дитини та спілкування з нею з 12.00 до 15.00 години, на час можливої хвороби дитини за місцем її проживання, без усіляких умов та бажань відповідача й присутніх осіб, чи на більший час, за домовленістю з [PERSON] ; 4) забирати дитину до місця проживання її батька раз на місяць в четверту суботу з 12.00 до 20.00 години, з правом батька забирати сина на ночівлю, враховуючи стан здоров`я дитини та виключно за бажанням дитини, за умови дотримання режиму дня та харчування дитини, й з обов`язковим поверненням дитини до місця її проживання з матір`ю; 5) забирати дитину до місця проживання її батька у літні канікули - 20 днів літа (у червні чи липні), по узгодженню з відповідачем, виключно за бажанням дитини, за умови дотримання батьком дитини режиму дня та харчування дитини, й з обов`язковим поверненням дитини до місця її проживання з матір`ю. Суд вважає, що саме такий спосіб участі у спілкуванні та вихованні дитини є таким, що відповідатиме віковим потребам малолітнього [PERSON] та за сумлінного відношення батька до виконання свого обов`язку, буде достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання дитини. Визначений спосіб участі у спілкуванні та вихованні дитини може бути змінений, за зверненням батьків дитини, у разі зміни обставин, що були наявні під час ухвалення вказаного рішення суду. Судові витрати. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд вирішує питання про розподіл судових витрат по справі. Позивачем при звернені до суду сплачено 1211.20 грн судового збору. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача 605,60 гривень витрат на сплату судового збору.

Outcome: approved