Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

25 грудня 2024 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з розподілу природного газу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до постанови НКРЕКП №1389 від 28.07.2023 «Про внесення змін до додатка до постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 року № 1839 та врегулювання питань щодо провадження ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» діяльності з розподілу природного газу» позивачу змінено місце провадження (розширення території) господарської діяльності з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України» на територію провадження господарської діяльності з розподілу природного газу АТ «Криворіжгаз», а також про необхідність здійснення споживачами природного газу оплати за надані послуги розподілу природного газу з 01.08.2023 на рахунок ТОВ «Газорозподільні мережі України». Таким чином, з 01.08.2023 ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» має право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в місті Кривий Ріг) та Криворізького району Дніпропетровської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України». Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . Заборгованість відповідача за період з 01.08.2023 по 01.10.2024 за послугу розподілу природного газу складає 1259,24 грн. Відповідач не сплатив заборгованість за послугу розподілу природного газу, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 1259,24 грн., інфляційні втрати в сумі 106,89 грн., 3% річних в сумі 30,05 грн. та судові витрати в розмірі 3028,00 грн. Ухвалою суду від 24 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 24.04.2025 від представника позивача до суду надійшло клопотання про повернення надмірно сплачених коштів судового збору в сумі 605,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглядати без його участі, на задоволенні позову наполягав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач відзив на позов до суду не подав, про причину неявки не повідомив. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений завчасно належним чином. Відповідно до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за місцем реєстрації, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав, крім того, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин. Оскільки сторони не з`явились у судове засідання, то відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» є Оператором газорозподільної системи України з 01.08.2023 на території м. Кривого Рогу (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в місті Кривий Ріг) та Криворізького району Дніпропетровської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України». Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , оскільки згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна є власником зазначеного будинку на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1117, виданого 30.08.2019, приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Терещенко М.С. Правовідносини між сторонами, як оператором газорозподільної системи та споживачем відповідно щодо постачання природного газу врегульовані\~Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом газорозподільних систем, затвердженим\~постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, "Правилами безпеки систем газопостачання України", затвердженими наказом Міністерства вугільної енергетики та вугільної промисловості 15 травня 2015 року № 285, "Правилами постачання природного газу", затвердженими\~постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~належать, зокрема, послуги з постачання та розподілу природного газу. На підставі п. 2 глави 1 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, затвердженим\~постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, (далі - Кодекс ГРС), доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого\~постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498\~(типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. При цьому передбачено, що за п. 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу ГРС фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Згідно із п. 2 глави 6 розділу 6 Кодексу ГРС річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього\~Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. Відповідно до п. 7 глави 6 розділу 6 Кодексу ГРС оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка Оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу з моменту його укладання. Відповідно до довідки-розрахунку за послуги з розподілу природного газу вбачається, що за вказаною адресою у відповідача мається заборгованість за період з 01.08.2023 по 01.10.2024 в сумі 1259,24 грн. з оплати місячної вартості за послуги з розподілу природного газу, виходячи з тарифів та річної замовленої потужності на 2023 рік та 2024 рік. Доказів, які б спростовували обставини, викладені в розрахунку ТОВ «Газорозподільні мережі України» за послуги з розподілу природного газу, відповідачем суду не було надано. Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2\~ст. 625 ЦК України). Згідно ч.1 ст.\~901, ч.1 ст.\~903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Правовідносини, які склалися між сторонами щодо надання та отримання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1\~ст. 509 ЦК), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Беручи до уваги зазначене, правовідносини і зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанови Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11, від 20 червня 2012 р. у справі № 6-68цс12, від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13; постанова Верховного Суду від 17 січня 2020 року у справі № 369/88/17, провадження № 61-4924св18). Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини другої статті 625ЦК України та погоджується з наданим позивачем розрахунком 3% річних, інфляційних втрат та пені. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: заборгованість за розподіл природного газу у розмірі 1259,24 грн, 3% річних у розмірі 30,05 грн, інфляційні втрати в розмірі 106,89 грн. Стосовно клопотання представника позивача про повернення надмірно сплачених коштів судового збору, суддя зазначає наступне. Згідно з платіжними інструкціями долученими до матеріалів справи позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2725,20 грн. (платіжна інструкція №571624948 від 15.11.2024) та в розмірі 302,80 грн. (платіжна інструкція №563025256 від 20.09.2024), тобто загальний розмір заборгованості сплачений позивачем в сумі 3028,00 грн. Зважаючи на те, що позовна заява до суду надійшла через «Електронний суд» сума судового збору має бути сплачена в розмірі 2422,40 грн. Враховуючи зазначене, суддя вважає за можливе задовольнити клопотання представника позивача про повернення надмірно сплачених коштів судового збору в сумі 605,60 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України,стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень також належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved