Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Законним представником позивача [PERSON] , в інтересах неповнолітнього позивача [PERSON] , пред`явлено до суду позов до відповідача, Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, про визнання права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, в якому законний представник позивача просила: 1.\~Позовну заяву про визнання права приватної власності на будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами задовольнити повністю; 2. Визнати за ним, [PERSON] , [INFO] , право приватної власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами за [ADDRESS] в цілому; 3. Сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду залишити за позивачем по справі». В обґрунтування своїх позовних вимог законний представник позивача у позовній заяві зазначила про те, що в селі Хотіївка Новгород-Сіверського району Чернігівської області проживала його прабаба [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя [PERSON] не розпорядилась своїм майном, не склала заповіт. Згідно довідки виданою виконавчим комітетом Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 13 вересня 2024 року за № 291 [PERSON] на день смерті проживала разом з сином [PERSON] та невісткою. [INFO] помер його дід [PERSON] . Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 13 вересня 2024 року за № 292 [PERSON] на день смерті проживав один. Позивач є спадкоємцем на майно померлого за правом представлення, так як його батько [PERSON] (син [PERSON] ) помер [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1266 Цивільного кодексу України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім матері, батькові, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. 04 жовтня 2024 року позивач отримав в Семенівській державній нотаріальній конторі Чернігівської області свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер 7424787001:01:001:0205, проте отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не вбачається можливим, оскільки будинок зареєстрований, згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, за колгоспним двором, головою якого була його прабаба [PERSON] . Свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння видане на підставі рішення виконкому Семенівської районної ради народних депутатів Чернігівської області за № 232 від 24 жовтня 1988 року, де зазначено, що домоволодіння, яке знаходиться по [ADDRESS] , належить колгоспному двору головою якого є [PERSON] , та зроблено запис в реєстраційну книгу № 2 за реєстровим № 101 від 30 жовтня 1988 року. В середині 1990 року колгоспні двори були ліквідовані і з цього часу вважається, що будинок розташований не на землях колгоспу, а на землях Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області. Після ліквідації колгоспних дворів, його прабаба [PERSON] , маючи законні підстави, але будучи юридично не обізнаною, не оформила право власності на домоволодіння, в якому мешкала. В Постанові Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», зокрема, підпунктом а) пункту 6 вказаної постанови визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Ухвалою судді від 27 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. \~ \~ \~ \~У підготовче судове засідання законний представник позивача [PERSON] не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, до суду подала письмову заяву, згідно даних якої просила всі судові засідання провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У підготовче судове засідання позивач, який на час розгляду справи досяг повноліття, [PERSON] не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду подав письмову заяву, згідно даних якої просив всі судові засідання провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача, Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, Семенівський міський голова Новгород-Сіверського району Чернігівської області Деденко Сергій Іванович у підготовче судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, подав до суду письмову заяву, згідно даних якої просив розглянути справу без представника Семенівської міської ради протягом усіх судових засідань, у задоволенні позовних вимог міська рада не заперечує. Представник третьої\~особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору,\~на стороні\~відповідача -\~Семенівської державної\~нотаріальної контори\~Чернігівської області,\~завідувач Семенівської\~державної нотаріальної\~контори Чернігівської\~області Доля\~Наталія Миколаївна\~у підготовче\~судове засідання\~не з`явилася,\~будучи належним\~чином повідомленою\~про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи,\~подала до\~суду письмову\~заяву,\~у якій\~просила суд\~розглянути справу\~без участі\~представника Семенівської\~державної нотаріальної\~контори на\~розсуд суду,\~та надала\~інформаційну довідку\~зі Спадкового\~реєстру,\~згідно даних\~якої до\~майна померлої\~ [INFO] [PERSON] \~Семенівською державною\~нотаріальною конторою\~Чернігівської області\~22\~жовтня 2007\~року заведена\~спадкова справа\~№ 260/2007 (номер у Спадковому реєстрі 43301736), на підставі якої 29 листопада 2007 року видані свідоцтва серії ВКВ № 800033 (номер у Спадковому реєстрі 43532144) та серії ВКВ № 800034 (номер у Спадковому реєстрі 43532188) про право на спадщину. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~206\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~відповідач може\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті або\~в окремій\~письмовій заяві.\~У разі\~визнання відповідачем\~позову суд\~за наявності\~для того\~законних підстав\~ухвалює рішення\~про задоволення\~позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне задовольнити позов повністю за наступних обставин. Ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~206\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~відповідач може\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті або\~в окремій\~письмовій заяві.\~У разі\~визнання відповідачем\~позову суд\~за наявності\~для того\~законних підстав\~ухвалює рішення\~про задоволення\~позову. Якщо визнання\~відповідачем позову\~суперечить закону\~або порушує\~права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб,\~суд постановляє\~ухвалу про\~відмову у\~прийнятті визнання\~відповідачем позову\~і продовжує\~судовий розгляд. У справі встановлено, що в селі Хотіївка Новгород-Сіверського району Чернігівської області проживала прабаба позивача - [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя [PERSON] не розпорядилась своїм майном, не склала заповіт. Згідно довідки виданою виконавчим комітетом Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 13 вересня 2024 року за № 291 [PERSON] на день смерті проживала разом з сином [PERSON] та невісткою. [INFO] помер дід позивача - [PERSON] . Згідно довідки виданою виконавчим комітетом Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 13 вересня 2024 року за № 292 [PERSON] на день смерті проживав один. Позивач є спадкоємцем на майно померлого за правом представлення, так як батько позивача - [PERSON] (син [PERSON] ) помер [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1266 Цивільного кодексу України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім матері, батькові, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. 04 жовтня 2024 року позивач отримав в Семенівській державній нотаріальній конторі Чернігівської області свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер 7424787001:0:001:0205, проте отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не вбачається можливим, оскільки будинок зареєстрований, згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, за колгоспним двором, головою якого була прабаба позивача - [PERSON] . Свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння видане на підставі рішення виконкому Семенівської районної ради народних депутатів Чернігівської області за № 232 від 24 жовтня 1988 року, де зазначено, що домоволодіння, яке знаходиться по [ADDRESS] належить колгоспному двору головою якого є [PERSON] , та зроблений запис в реєстраційну книгу № 2 за реєстровим № 101 від 30 жовтня 1988 року. В середині 1990 року колгоспні двори були ліквідовані і з цього часу вважається, що будинок розташований не на землях колгоспу, а на землях Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області. Після ліквідації колгоспних дворів, прабаба позивача - [PERSON] , маючи законні підстави, але будучи юридично не обізнаною, не оформила право власності на домоволодіння, в якому мешкала. В Постанові Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», зокрема, підпунктом а) пункту 6 вказаної постанови визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Згідно законодавства спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнанню його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки визнання\~відповідачем позову\~у даному\~випадку не\~суперечить закону,\~тому що\~позивач [PERSON] \~є спадкоємцем\~за законом\~щодо спадкового\~майна померлої\~ [PERSON] , та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні.

Outcome: approved