Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

18 березня 2025 року до Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява, в якій ТОВ «Пінг-Понг» просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Кредитним договором №100478328 від 29.03.2021 року у розмірі 51600 грн. судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 29.03.2021 року в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі - ТОВ «МІЛОАН») відповідач [PERSON] подав заявку на отримання кредиту №100478328. При цьому, ТОВ «МІЛОАН» направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтвердив прийняття умов договору про споживчий кредит №100478328 від 29.03.2021 року. Таким чином, [PERSON] уклав договір про споживчий кредит №100478328 від 29.03.2021 року з ТОВ «МІЛОАН», якому на підставі платіжного доручення були перераховані кредитні кошти в сумі 12000,00 грн. на картковий рахунок. 23.06.2021 року згідно умов договору відступлення прав вимоги №03Т, ТОВ «МІЛОАН» було відступлено право вимоги за кредитним договором №100478328 від 29.03.2021 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», яке набуло права вимоги до відповідача [PERSON] 24.01.2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» укладено договір факторингу №1/15, у відповідності до умов якого та згідно Додатку №1 до договору факторингу, ТОВ «ФК «Пінг-Понг» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит №100478328 від 29.03.2021 року. Згідно додатку №1 до договору факторингу, сума боргу відповідача [PERSON] перед ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» становить 51600,00 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту - 12000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 39600,00 грн. Таким чином, у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем за кредитним договором №100478328 від 29.03.2021року в загальному розмірі 51600,00 грн. Окрім того, позивач зазначає, що ним понесено витрати у зв`язку із розглядом вказаної справи, які складаються із витрат по сплаті судового збору за подання до суду позовної заяви в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн., які позивач просить стягнути із відповідача. Від представника\~відповідача [PERSON] \~ адвоката\~Полюхович О.І.\~до суду\~надійшов відзив\~в якому\~представник відповідача\~просила наступне.\~Безпідставними та\~необґрунтованими є\~доводи позивача,\~зокрема щодо\~стягнення процентів\~за користування\~кредитом. Відповідач [PERSON] проходив і на даний час проходить військову службу в органах Національної гвардії України. Окрім того, відповідач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] . Таким чином, відповідач безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції і на даний час продовжує військову службу на захист країни в період військового стану. На час укладення кредитного договору, в період виконання його умов, а також станом на момент розгляду справи судом на відповідача поширюються пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», тобто у нього відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом. Отже, на підставі викладеного, відповідач вважає, шо вимога про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за простроченими відсотками не може бути задоволена. Аналогічні за змістом правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02.12.2019 у справі № 760/15915/16-ц, від 21.02.2018 року у справі № 306/1157/15-ц, від 30.05.2018 року у справі № 521/12726/16-ц, від 10.01.2019 року у справі № 327/353/16-ц та від 04.09.2019 року у справі № 554/10264/17. Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив в якому просять задовольнити у повному обсязі позові вимоги ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором враховуючи наступне. Кредитор свої зобов`язання за Договором виконав належним чином надавши позичальнику у користування кредитні кошти, а позичальник в свою чергу порушив умови договору, допустив прострочення платежів щодо повернення кредиту та процентів за користування грошовими коштами, у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Оскільки відповідач 13.04.2021 р. кредит в сумі 12 000,00 грн. не повернув, а продовжував користуватися кредитним коштами, то ТОВ «МІЛОАН» відповідно до умов п. 1.5.2. і 1.6. Договору, з якими погодився відповідач, нарахував проценти за користування кредитом за ставкою 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом за 60 днів, тобто за період з 30.03.2020 року по 12.06.2021 року, і таке нарахування відповідає вимогам вищенаведених норм ЦК України та умовам Договору та спростовує доводи відповідача про нарахування відсотків за межами умов кредитного договору після 13.04.2021 р. Позивач вказав, що на підтвердження законності нарахування заборгованості за відсотками позивачем до позовної заяви було долучено відомості про щоденні нарахування та погашення (додаток до позовної заяви) за договором про споживчий кредит № 100478328 від 29.03.2021, яка сформована первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН». Поряд з цим, позивач вказав, що за весь період перебування права вимоги за вищезазначеним договором у ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ», позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до боржника. Відтак, позивач лише просить суд стягнути із відповідача ту заборгованість за кредитним договором, яка була нарахована первісним кредитором. Отже, позивачем обґрунтовано розмір заборгованості за вказаним договором, тому позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. Матеріали справи не містять доказів того, що під час укладення договору про споживчий кредит № 100478328 від 29.03.2021 р., відповідач надав первісному кредитору документальне підтвердження, що він є військовослужбовцем, а тому нарахування відсотків за даним договором здійснювалося правомірно. Отже, представником позивача вказано, що оскільки відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконав, доказів, які б спростовували правильність складеного позивачем розрахунку заборгованості суду не надав, підстав для звільнення відповідача від обов`язку з повернення використаних ним кредитних коштів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу матеріали справи не містять, позивач приходить до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у загальному розмірі 51600 грн. У судове засідання представник позивача - ТОВ «ФК «Пінг-Понг» Лановий Є.М., будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи провести у його відсутності, позов просив задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Полюхович О.І. в судове засідання не з`явилися, проте подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, та просили врахувати доводи, які вказані у відзиві на позовну заяву. Суд, дослідивши та оцінивши надані у справі докази, приходить до висновку про задоволення позову частково. Підставами для такого висновку суду є наступне. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Судом встановлено, що 29.03.2021 року в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» відповідач [PERSON] подав заявку на отримання кредиту №100478328. При цьому, ТОВ «МІЛОАН» направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтвердив прийняття умов договору про споживчий кредит №100478328 від 29.03.2021 року. Таким чином, [PERSON] уклав договір про споживчий кредит №100478328 від 29.03.2021 року з ТОВ «МІЛОАН», якому на підставі платіжного доручення від 29.03.2021 року були перераховані кредитні кошти в сумі 12000,00 грн. на банківську картку. 23.06.2021 року згідно умов договору відступлення прав вимоги №03Т, ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за кредитним договором №100478328 від 29.03.2021 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», яке набуло право вимоги до відповідача [PERSON] на суму 51600,00 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту - 12000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 39600,00 грн., про що суду надано витяг з додатку до договору відступлення прав вимоги №03Т від 23.06.2021 року. 24.01.2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» укладено договір факторингу №1/15, у відповідності до умов якого та згідно витягу з додатку до договору факторингу №1/15 від 24.01.2022 року, позивач ТОВ «ФК «Пінг-Понг» набув право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №100478328 від 29.03.2021 року на суму 51600,00 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту - 12000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 39600,00 грн. У ч.2 ст.21 Закону України «Про Національну гвардію України» зазначено, що військовослужбовці Національної гвардії України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до пп. 3 п. 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, згідно з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Пунктом 3 Розділу II Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» дію підпункту 3 пункту 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» від 30.03.2021 року, який набрав чинності 23.04.2021 року, п.5 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено в новій редакції: «Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються». У ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вказано, що особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. \~ \~ \~ \~В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 року та триває по теперішній час. Відповідно до п. 13 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» особам, які мають право на пільги, гарантії та компенсації, передбачені цим Законом, видаються посвідчення. Відповідач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серії [NUMBER] , а також перебуває на військовій службі з 29.12.2018 до дня видачі довідки, тобто до 02.05.2025, що підтверджується копією довідки В/ч [NUMBER] від 02.05.2025. Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Отже, на час укладення кредитного договору, в період виконання його умов, а також станом на момент розгляду справи судом на відповідача поширюються пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», тобто у нього відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом. При тому, законодавством імперативно не встановлено такого обов`язку військовослужбовців як звернення до установи із заявою про проведення звірки зобов`язань, а також із заявою про звільнення від сплати штрафних санкцій, пені і процентів за кредитом. Листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 року «Щодо документа, який підтверджує призов під час мобілізації та проходження військової служби» та інформацією Юридичної служби Збройних сил України в тому, що, якщо особа є військовослужбовцем, який має невиконані зобов`язання (зокрема, кредитні зобов`язання), то їй пропонується звернутися до установи (зокрема, банку) з заявою провести звірку зобов`язань та отримати довідку із сумою залишку заборгованості по тілу кредиту, а також процентах, комісіях, штрафах тощо та/або із заявою про звільнення від сплати штрафних санкцій, пені і процентів по кредиту, а також про звільнення від сплати страхових платежів, якщо такі передбачені кредитним договором, - лише висловлено пропозицію щодо можливого вирішення ситуації, проте не встановлено такого юридичного обов`язку. Таким чином, відповідач не був зобов`язаний попередньо звертатися до позивача із заявою про звільнення від сплати штрафних санкцій, пені і процентів за кредитом. Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави для стягнення з [PERSON] заявлених до стягнення позивачем нарахованих процентів за користування кредитом, а тому у задоволенні позову у цій частині слід відмовити за недоведеністю. Отже, враховуючи вищевказане, суд вбачає підстави для стягнення із [PERSON] заборгованості за тілом кредиту в сумі 12000,00 грн. Стягненню із відповідача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 563,20 грн., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 23,25 %. Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує, крім інших обставин, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи та чи є розмір таких витрат обґрунтованим. ТОВ «ФК «Пінг-Понг» в позові заявлено, що судові витрати позивача на правничу допомогу складають 6000,00 грн. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що\~витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони.\~У разі недотримання вищезазначених вимог, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат у справі, суду надано: договір №43657029 від 01.11.2024 року про надання правової допомоги, який укладений між ТОВ «ФК «Пінг-Понг» та адвокатом Білецьким Б.М., предметом якого виступають зобов`язання адвоката надавати юридичну (правничу) допомогу ТОВ «ФК «Пінг-Понг», в тому числі на підставі додаткових угод до вказаного договору; додаткову угоду №100478328 від 03.03.2025 року до договору №43657029 від 01.11.2024 року, предметом якої виступають зобов`язання адвоката надавати юридичну (правничу) допомогу ТОВ «ФК «Пінг-Понг» у справі про стягнення заборгованості з [PERSON] ; детальний опис робіт (наданих адвокатом Білецьким Б.М.) від 03.03.2025 рокую Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу правову допомогу, суд враховуючи обставини справи, умови укладеного договору про надання правничої допомоги від 01.11.2024 року та додаткової угоди до нього, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та обсяг виконаних робіт, ціну позову та (або) значення справи для сторони, часткове задоволення позовних вимог, вважає, що витрати за надання професійної правничої допомоги адвоката, понесені позивачем, підлягають до часткового задоволення в розмірі 2000,00 грн.

Outcome: partial