Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який зареєстрований 03.08.2019 року Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що зроблено відповідний актовий запис - №1395. В обґрунтування позову позивач зазначив, що з 2024 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують через різні погляди на життя. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їхнім інтересам, шлюб носить лише формальний характер, сім`я фактично розпалась. Ухвалою суду від 04.02.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. 21.05.2025 на адресу суду від позивача надійшла заява, у якій просила надати строк для примирення з відповідачем. Ухвалою суду від 04.03.2025 судом встановлено строк для примирення в два місяці; провадження у справі на час строку для примирення зупинено. 14.05.2025 на адресу суду від відповідача надійшла заява, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою суду від 15.05.2025 у справі поновлено провадження у зв`язку із закінченням строку для примирення. Інших заяв по суті не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03.08.2019 року Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис - №1395. Впродовж тривалого часу позивач з відповідачем разом не проживають, спільне господарство не ведуть, сумісне життя як подружжя є неможливим, не підтримують сімейні стосунки, шлюб носить лише формальний характер. Положенням ч. 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Зі змісту абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України вбачається, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючі вказані обставини, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам, а тому шлюб між сторонами слід припинити, шляхом його розірвання. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved