Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

У червні 2024 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання за ним права власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 14,0 кв.м., а також визнання за ним права власності на земельну ділянку розміром 0,1460 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина на 1/2 частину будинку [ADDRESS] загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 14,0 кв.м., який вона успадкувала 14.12.1991 після смерті своєї матері [PERSON] , та на земельну ділянку розміром 0,1460 га для обслуговування будинку, що підтверджується державним актом на право власності на землю серії ІІІ-ДН № 156037, виданим відповідно до рішення Галицівської сільської ради від 13.08.1995. Спадкоємцями після смерті матері [PERSON] є він та його рідна сестра [PERSON] , [INFO] (дівоче прізвище - [PERSON] ). Після смерті матері він своєчасно у шестимісячний строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Його сестра [PERSON] подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини. В квітні 2024 року він звернувся до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 12 частину вищевказаного будинку та земельну ділянку. Постановою нотаріуса від 29.04.2024 року відмовлено у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку та земельну ділянку з підстав не надання довідки бюро технічної інвентаризації та витягу з Держгеокадастру на земельну ділянку про належність цього майна спадкодавцю, в тому числі про відсутністю кадастрового номера земельної ділянки. Отже, посилаючись на те, що він є єдиним спадкоємцем та спадщину прийняв, позивач просив визнати за ним у порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 14,0 кв.м. та на земельну ділянку розміром 0,1460 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Спірне нерухоме майно, на яке позивач просить визнати за ним право власності, розташовано на території Новогродівської міської територіальної громади Покровського району Донецької області, яка створена в 2020 році відповідно до розпорядження\~Кабінету Міністрів України\~№\~721-р від 12 червня 2020 року «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Донецької області», шляхом об`єднання територій та населених пунктів\~Новогродівської\~міської ради Донецької області,\~Галицинівської\~сільської ради Мар`їнського району, Миколаївської і Михайлівської сільських рад Покровського району\~та\~селища міського типу\~Комишівка\~Селидівської міської ради\~Донецької області. В подальшому постановою Верховної\~Ради України\~«Про утворення\~та ліквідацію\~районів» від\~17 липня 2020\~року №\~807-IX\~ утворено в Донецькій області Покровський район (з адміністративним центром у місті Покровськ) у складі територій Авдіївської міської, Білозерської міської, Гродівської селищної, Добропільської міської, Криворізької сільської, Курахівської міської, Мар`їнської міської, Мирноградської міської, Новогродівської міської, Очеретинської селищної, Покровської міської, Селидівської міської, Удачненської селищної, Шахівської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3-1 розділу\~ХІІ\~Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів»\~до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності\~Постановою Верховної\~Ради України\~"Про\~утворення та\~ліквідацію районів"\~від 17\~липня 2020\~року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного\~Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого\~Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX. Згідно з листом Ради суддів України № 9рс-466/20-вих. від 22.07.2020 до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою. Оскільки спірне нерухоме майно знаходиться на території Новогродівської міської територіальної громади Покровського району Донецької області дана цивільна справа належить до підсудності Новогродівського міського суду Донецької області. Розпорядженням Верховного Суду від 29.04.2022 року за № 26/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Новогродівський міський суд Донецької області) було змінено територіальну підсудність судових справ Новогродівського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська (на цей час - Індустріальний районний суд міста Дніпра). Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 06 червня 2024 року у справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Цією ж ухвалою витребувана з Дванадцятої київської державної нотаріальної контори копія спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] . Ухвалою суду 19 грудня 2024 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання сторони та представники третіх осіб не з`явилися. Позивачем була надана заява про розгляд справи без його участі, в якій він свій позов підтримав. Також позивачем на адресу суду була надіслана заява відповідача [PERSON] про розгляд справи без її участі через перебування за кордоном та визнання нею позову. Треті особи: Новогродівська міська громада Донецької області, Красногорівська державна нотаріальна контора Покровського району Донецької області, Дванадцята київська державна нотаріальна контора явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, повідомлялися про розгляд справи. При цьому Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою була надана заява про розгляд справи у відсутність її представника. Відповідно до\~частини 4\~статті 268\~ЦПК України\~у разі\~неявки всіх\~учасників справи\~у судове\~засідання,\~яким завершується\~розгляд справи,\~або у\~разі розгляду\~справи без\~повідомлення (виклику)\~учасників справи\~суд підписує\~рішення (повне\~або скорочене)\~без його\~проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 268 ЦПК України). Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом установлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , про що виконавчим комітетом Галицинівської сіслької ради Мар`їнського району Донецької області було видано свідоцтво про смерть. Після смерті [PERSON] Красногорівською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 93/2019, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. При цьому зазначено спадкоємцем [PERSON] , спадкове майно кошти (рухоме майно). В квітні 2024 року позивач звернувся до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку [ADDRESS] та земельну ділянку після смерті матері [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Щербини Я.О. від 29.04.2024 у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно відмовлено через відсутність належних відомостей про право власності спадкодавця. Звернувшись до суду з даним позовом, позивач просить визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] та на земельну ділянку розміром 0,1460 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що він є єдиним спадкоємцем після смерті матері та спадщину у встановлений законом строк прийняв. При цьому позивачем було визначено як відповідача, тобто особу, яка має відповідати за його позовом, дочку спадкодавця [PERSON] . При розгляді заявлених позовних вимог суд виходить із того, що відповідно до статей 1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини 2 статті 1223 ЦК України\~у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Частиною 1\~статті 1268\~ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3\~статті 1268 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду в своїх постановах неодноразово наголошувала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість цього встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанова від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17, від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17). Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, незалученої до участі у справі в якості співвідповідача,\~суд відмовляє у задоволенні позову\~(постанови Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 200/8461/15-ц, від 03 травня 2022 року у справі № 711/3591/21). Суд звертає увагу, що у справах про спадкування належними відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину. У випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Зазначене випливає з частини першої\~статті 1277 ЦК України, згідно з якою в разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Так, у постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 697/2052/17-ц було зроблено висновок, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Позивачем позовні вимоги про визнання за ним права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом заявлені до [PERSON] . Однак матеріали цивільної справи, в тому числі витребувана копія спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] , не містить даних та доказів прийняття відповідачем спадщини. Навпаки в своєму позові позивач зазначив, що його сестра [PERSON] подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини. Згідно з матеріалами справи на час смерті [PERSON] відповідач разом зі спадкодавцем не проживала, оскільки спадкодавець була зареєстрована та постійно мешкала за адресою: [ADDRESS] , а відповідач за адресою: [ADDRESS] . Відтак у суду відсутні підстави вважати відповідача такою, що прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] . Тому суд не приймає визнання позову відповідачем, оскільки воно суперечить закону та порушує право іншої особи, яка має бути належним відповідачем. Оскільки у справі відсутні дані та докази прийняття спадщини відповідачем, до якої позивачем заявлений позов, суд вважає, що належним відповідачем у цій справі має бути саме орган місцевого самоврядування. Тобто спір про визнання права власності у порядку спадкування за законом повинен вирішуватися шляхом пред`явлення позову до територіальної громади в особі відповідного органу місцевого самоврядування - в даному випадку Новогродівської міської ради Покровського району Донецької області, на території якої знаходиться спадкове нерухоме майно та прав і обов`язків якої стосується цей спір. Водночас за змістом статті 51 ЦПК України можливість заміни неналежного відповідача належним відповідачем або залучення такої особи як співвідповідача пов`язана виключно з клопотанням позивача. Між тим клопотань про заміну відповідача чи залучення Новогродівської міської ради Покровського району Донецької області до участі у справі як співвідповідача позивач не заявляв, пред`явивши свій позов виключно до [PERSON] , яка не повинна відповідати за цим позовом, оскільки у змагальному процесі об`єктивно не може викласти позицію щодо цього позову, так як спадщину не прийняла, принаймні таких доказів суду не надано, а з урахуванням диспозитивності цивільного судочинства суд не наділений самостійним правом провести заміну відповідача чи притягнути іншу особу як співвідповідача поза волею самого позивача, саме якому належить право визначати відповідачів. У цій справі позивачем було визначено Новогродівську міську територіальну громаду як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Однак суд наголошує, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, залучаються до участі у справі, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права чи обов`язки щодо однієї зі сторін. Отже, третя особа без самостійних вимог має перебувати з однією зі сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін. Поряд із цим предмет спору повинен перебувати за межами цих правовідносин, в іншому випадку за наявності спору така особа повинна мати становище відповідача (співвідповідача) у справі, а не третьої особи. Таким чином при розгляді справи суд не вправі вирішувати питання про права чи обов`язки третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Однак у\~випадку відсутності\~після смерті\~ [PERSON] \~спадкоємців за\~заповітом чи\~за законом,\~усунення їх\~від права\~на спадкування,\~неприйняття ними\~спадщини,\~а також\~відмови від\~її прийняття\~спадщина визнається\~відумерлою та переходить у власність територіальної громади. Отже, не залучення до участі у справі Новородівської міської ради Покровського району Донецької області, яка представляє інтереси територіальної громади, як відповідача (співвідповідача) унеможливлює прийняття рішення про визнання права власності на спірне майно у порядку спадкування за позивачем, оскільки будучи третьою особою вона позбавлена можливості здійснювати свої права та виконувати обов`язки у спосіб, визначений для відповідача (співвідповідача) статтями 43, 49 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом необхідно відмовити. При цьому позивач не позбавлений можливості звернутися з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно до належного відповідача. Відповідно до статті 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в позові понесені судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Outcome: dismissed