Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , у якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 26.02.2025, просить: визнати за [PERSON] право власності на 8/15 частини житлового будинку [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог наведено, що спірний житловий будинок належав до суспільної групи господарств - колгоспний двір, який складався з п`яти членів колгоспного двору, головою якого був [PERSON] ( [INFO] ), а членами [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), [PERSON] (син), [PERSON] (син). [INFO] помер голова колгоспного двору [PERSON] . Після його смерті спадщину за законом, у виді 1/5 (або 3/15) частки спірного житлового будинку, а саме по 1/15 частки, прийняли його дружина [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на 4/15 частки житлового будинку (1/5 частки, яка належала йому, як члену колгоспного двору + 1/15 частки в порядку спадкування після смерті [PERSON] ). За життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого спірний житловий будинок заповів своєму синові (позивачу) [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв, шляхом подання нотаріусу відповідної заяви. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на 4/15 частки житлового будинку (1/5 частки, яка належала їй, як члену колгоспного двору + 1/15 частки в порядку спадкування після смерті [PERSON] ). За життя [PERSON] склала заповіт відповідно до якого спірний житловий будинок заповіла своєму внукові (позивачу) [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв, оскільки постійно проживав з нею на момент її смерті. Проте, звернувшись до нотаріуса для оформлення спадкових прав на частки вказаного будинку, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ про належність цього майна спадкодавцю. Позивач позбавлений можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 16.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 13.02.2025 [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 26.02.2025, просять визнати за [PERSON] право власності на 3/15 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , і визнати за [PERSON] право власності на 4/15 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування зустрічного позову зазначено, що спірний житловий будинок належав до суспільної групи господарств - колгоспний двір, який складався з п`яти членів колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , а членами [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), [PERSON] (син), [PERSON] (син). [INFO] помер голова колгоспного двору [PERSON] . Після його смерті спадщину за законом, у виді 1/5 частки спірного житлового будинку, а саме по 1/15 частки, прийняли його дружина [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Враховуючи те, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли не лише [PERSON] , але й [PERSON] та [PERSON] , то відповідно прийнявши спадщину після його смерті їх частки у спірному майні зросли до 4/15 у кожного, тоді як частка [PERSON] залишилася у розмірі 3/15, так як він не проживав разом зі [PERSON] на момент його смерті. За таких обставин частка в спірному майні, на яку може претендувати позивач за зустрічним позовом [PERSON] , становить 3/15, а частка позивача за зустрічним позовом [PERSON] складає 4/15. Так як правовстановлюючі документи на майно колгоспного двору та документи щодо спадкування спірного майна жодним із співвласників не вироблялись, беручи до уваги те, що право власності позивачів за зустрічним позовом на житловий будинок не визнане, вони позбавлені можливості реалізації своїх прав на належне їм майно, тому звернулись до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 13.02.2025 зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. Об`єднано позови в одне провадження та присвоєно об`єднаній справі єдиний номер 607/620/25 (провадження номер 2/607/1513/2025). Ухвалою суду від 25.03.2025 відмовлено у затвердженні мирової угоди між сторонами. Протокольною ухвалою суду від 08.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у цьому ж судовому засіданні, так як позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами взаємно визнані сторонами, в судовому засіданні присутні представники сторін і вони не заперечили щодо цього. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги первісного позову підтримав з підстав викладених у позовній заяві, а також визнав зустрічний позов. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити зустрічний позов в повному обсязі з підстав викладених у цьому позові, первісний позов визнав. Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 12.00 год. 15.05.2025, в яке учасники справи не з`явились. Дослідивши докази по справі, суд встановив такі обставини. 28.02.1991 виконкомом Тернопільської районної Ради народних депутатів Тернопільської області, на підставі рішення виконкому Тернопільської районної Ради народних депутатів №40 від 27.02.1991, видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , та посвідчено, що він належить колгоспному двору, що складається з 5-ох членів, головою якого є [PERSON] . Згідно із довідкою №120 виданою 16.02.2023 Настасівським старостинським округом Тернопільського району Тернопільської області, будинковолодіння по [ADDRESS] є колгоспним двором. Станом на 01.07.1990 членами двору були: голова двору [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації №660 від 31.07.2023, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] та записано 28.02.1991 в реєстрову книгу №2 за реєстровим №118. 03.08.2023 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення [PERSON] виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Загальна площа 83,8 кв.м, житлова площа 47,4 кв.м. Згідно із інформаційною довідкою про технічний стан нерухомого майна №661 виданої 31.07.2023 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, по обліку бюро житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] рахується за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 12.07.2022 старостою Настасівського старостинського округу Тернопільського району Тернопільської області Блащак Д.П. посвідчено заповіт за номером в реєстрі 7-21, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , заповіла, зокрема, належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] [PERSON] , 1991 року народження. Також, 12.07.2022 старостою Настасівського старостинського округу Тернопільського району Тернопільської області Блащак Д.П. посвідчено заповіт за номером в реєстрі 7-22, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , заповів, зокрема, належний йому житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] [PERSON] , 1991 року народження. Відповідно до довідок виданих Настасівським старостинським округом Тернопільського району Тернопільської області за №119 від 16.02.2023 та №514 від 08.09.2023, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , постійно проживав і на день смерті був зареєстрований в [ADDRESS] . Разом з ним були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , внук [PERSON] , [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Демкович Ю.Л. від 04.09.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку із неподанням документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. У постанові зазначено, що [INFO] помер батько [PERSON] [PERSON] . 12.07.2022 від імені [PERSON] посвідчено заповіт, відповідно до якого житловий будинок [ADDRESS] він заповів [PERSON] . [PERSON] спадщину після смерті свого батька [PERSON] прийняв. Спадкоємців, що мають право на обов`язкову частку у спадщині немає. Померлий [PERSON] був неодружений. 24.02.2023 приватним нотаріусом Демкович Ю.Л. заведено спадкову справу №10/2023 після смерті [PERSON] . Отже, спадкоємцем котрий прийняв спадщину за заповітом, є син померлого [PERSON] . 04.09.2023 [PERSON] подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] на частку у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] . Вказане домоволодіння є колгоспним двором, який складається з 5 членів. Документи, що посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на частку у праві власності на майно не подані. Правовий статус майна колгоспного двору був врегульований ст. ст. 120 - 126 Цивільного кодексу УРСР 1963 року. Частиною 1 статті 112 Цивільного кодексу УРСР було передбачено, що колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно зі ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності. За змістом ст. 123 Цивільного кодексу УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено у зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. Таким чином, враховуючи, що членами колгоспного двору по [ADDRESS] було п`ятеро осіб, голова двору [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , їм належало по 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] на праві спільної власності. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР). Стаття 524 ЦК УРСР визначає, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Спадкування після [PERSON] , який помер [INFO] , відбулось за законом, так як заповіту не було. Частиною 1 статті 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. У силу частини 1 статті 548 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Частина друга даної статті передбачає, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Частиною 1 статті 549 ЦК УРСР визначено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину за законом у виді належної йому, як члену колгоспного двору, частки в розмірі 1/5 прийняли: дружина [PERSON] , син [PERSON] та син [PERSON] , шляхом фактично вступу в управління або володіння спадковим майном. Відтак, [PERSON] належало 4/15 частки спірного житлового будинку (1/5 (3/15) як члену колгоспного двору + 1/15 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] ), [PERSON] належало 4/15 частки спірного житлового будинку (1/5 (3/15) як члену колгоспного двору + 1/15 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] ), [PERSON] належало 4/15 частки спірного житлового будинку (1/5 (3/15) як члену колгоспного двору + 1/15 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] ). [INFO] помер [PERSON] . Оскільки, спадщина відкрилася після 01 січня 2004 року, то застосуванню підлягають норми ЦК України. Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами 1 та 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Згідно з позовною заявою та заявою про зменшення позовних вимог, позивач за первісним позовом [PERSON] просить визнати за ним право власності на 8/15 частки спірного спадкового майна, з яких: 4/15 частки в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] та 4/15 частки в порядку спадкування за заповітом після смерті баби [PERSON] . Встановлено, що після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Демкович Ю.Л. заведено спадкову справу №10/2023 за заявою сина померлого [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом. Згідно із постановою нотаріуса від 04.09.2023 [PERSON] після смерті батька [PERSON] спадщину за заповітом прийняв, спадкоємців, що мають право на обов`язкову частку у спадщині немає. Проте, видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку у праві власності на спірне домоволодіння, після смерті [PERSON] , неможливо, оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Проаналізувавши вищевказані правові норми та оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи, що позивач позбавлений можливості відновити свої права у позасудовому порядку та отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину на частку у праві власності на будинок, оскільки правовстановлюючий документ на частку відсутній, суд дійшов висновку, що первісний позов [PERSON] слід задовольнити частково, шляхом визнання за ним права власності на 4/15 частини житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після його батька [PERSON] , який помер [INFO] . Щодо позовних вимог первісного позову в частині спадкування 4/15 частини житлового будинку за заповітом після смерті баби [PERSON] , суд вважає, що у їх задоволенні слід відмовити, з огляду на таке. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно із п.1 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. При зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, статусу території, яка є місцем відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна . Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану або шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян . У разі неможливості пред`явлення спадкоємцями свідоцтва про смерть спадкодавця або відсутності інформації в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян нотаріус витребовує від органу державної реєстрації актів цивільного стану копію актового запису про смерть спадкодавця або повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть. Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази факту смерті [PERSON] . І, якщо такий факт мав місце,. [PERSON] не надав доказів того, що він прийняв спадщину, звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] та/або про видачу свідоцтва про права на спадщину. Згідно з доводами позовної заяви [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] за заповітом прийняв, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується адресою його реєстрації у паспорті громадянина України. Однак, відомості про те, де проживала на день своєї смерті [PERSON] в матеріалах справи відсутні, а у паспорті [PERSON] вказано зареєстроване місце його проживання лише населений пункт с. Йосипівка. Таким чином, обставини, на які позивач посилається в обґрунтування своїх позовних вимог, в частині визнання за ним права власності на 4/15 частини житлового будинку по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , належними та допустимими доказами не доведено. Стосовно позовних вимог зустрічного позову. Відповідачі просять визнати за [PERSON] право власності на 3/15 (1/5) частки спірного домоволодіння, а за [PERSON] право власності на 4/15 частки спірного домоволодіння. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 статті 2 ЦПК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). Мотивувальна частина зустрічної позовної заяви не містить жодного обґрунтування того хто порушує, не визнає або оспорює права, свободи чи інтереси позивачів, хоча саме на них покладено обов`язок із доведення цих обставин. Як вже було зазначено вище, [PERSON] та [PERSON] були членами колгоспного двору, тому їм належить по 1/5 частки будинку. В цій частині правовідносини не регулюються спадковим законодавством. Проте, позивачі за зустрічним позовом не надали доказів того, що вони звертались до відповідних органів, які здійснюють реєстрацію прав на нерухоме майно (в різні часи це були різні установи) і отримали відмову у реєстрації прав та/чи доказів інших перешкод. За таких обставин, позов є передчасний, суд не вправі підміняти інші органи, які згідно із законодавством уповноважені на вчинення певних дій. Крім того, [PERSON] просить визнати право власності на 1/15 частки спірного майна в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Однак, доказів того, що [PERSON] звертався до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину в матеріалах справи немає. Таке звернення є необхідним для вчинення нотаріусом відповідних дій передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій. У разі задоволення позову без звернення до нотаріуса, суд, по суті, бере на себе повноваження нотаріуса, що суперечить, зокрема, завданню цивільного судочинства. Беручи до уваги викладене, у задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Щодо судових витрат. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, як судовий збір, так і інші судові витрати, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Звертаючись до суду позивач за первісним позовом повинен був сплатити за вимогу майнового характеру (визнання права власності за ним в порядку спадкування на 8/15 частки майна) 968,96 грн (1211,20 грн х 0,8 - позов поданий через електронний суд). Однак, на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Так як позовні вимоги первісного позову задоволено в частині визнання права власності на 4/15 частки майна, тобто на 50%, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь держави належить стягнути 484,48 грн. судового збору, а саме по 242,24 грн. з кожного. У задоволенні усіх позовних вимог зустрічного позову відмовлено, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати позивачам за зустрічним позовом не відшкодовуються.

Outcome: partial