Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до Чернівецького районного суду міста Чернівців із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі, який між ними зареєстровано [INFO] у якому у них народився син [PERSON] , [INFO] . Вказував, що протягом тривалого часу їх сімейне життя поступово погіршувалось. У них немає почуття взаємності, поваги та любові. Вони перестали розуміти одне одного та не знаходять спільної мови у вирішенні будь яких питань сімейного характеру. Зазначав, що відповідачка проживає окремо від нього та сина та має інші відносини. Протягом останніх двох років він проживає разом із сином, доглядає за ним, виховує та утримує на рівні необхідному і достатньому для задоволення основних потреб дитини у харчуванні, одязі, медичному обслуговувані, лікуванні, оздоровлені, навчанні, відпочинку та розвитку його здібностей. Відповідачка за його словами планує виїхати та проживати за межами України, а син проживатиме з ним та перебуватиме на його самостійному вихованні та утриманні. Внаслідок чого вони уклали нотаріальний договір. На підставі викладеного просив розірвати шлюб між ними. Малолітнього сина залишити проживати разом з ним та встановити факт, що він самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину. У судове засідання позивач не з`явився. У поданому позові просив розгляд справи провести без його участі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява у якій просила розглянути справу без її участі. Позов визнала в повному обсязі та не заперечувала, щодо позовних вимог. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 21.08.2020 року Вижницьким районним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №95, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . У шлюбі у сторін народився син [PERSON] ,\~ [INFO] відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] . Як було встановлено в ході розгляду справи, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя та інтереси та постійні конфлікти внаслідок цього. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено. Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо вирішення питання про залишення дитини проживати разом з батьком та встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком неповнолітнього сина, суд зазначає наступне. Так Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18, зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно із вимогою про розірвання шлюбу. Відповідно до поданого позову всі потреби дитини у харчуванні, одязі, медичному обслуговувані, лікуванні, оздоровлені, навчанні, відпочинку та розвитку його здібностей забезпечує батько, що також підтверджується укладеним нотаріально посвідченим договором між батьками від 04.04.2025 р.. Згідно довідки з навчального закладу та сімейного лікаря вихованням дитини займається батько. Зазначене свідчить, що дійсно дитина проживає разом із батьком та перебуває на його утриманні та вихованні. Крім того суд приймає до уваги, що відповідачкою визнано позовні вимоги у повному обсязі, що свідчить про відсутність спору між батьками щодо місця проживання дітей. Крім того відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Виходячи з того, що із змісту заяв по суті наданих як позивачем так і відповідачкою жодного сумніву щодо відсутності спору з приводу того з ким із батьків буде проживати дитина, у суду не виникає, обидві сторони справи згідні з тим, що [PERSON] , після розірвання шлюбу залишається й надалі проживати разом із батьком та перебуватиме на його утриманні та вихованні, суд вважає, що дане питання можливо вирішити одночасно із вимогою про розірвання шлюбу.

Outcome: approved