Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

Державна іпотечна установа звернулось до Заводського районного суду м. Кам`янського з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.03.2008 року Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОМИСЛОВИЙ БАНК» та [PERSON] , укладено Договір про іпотечний кредит № 377-007/ФК-08 від 31.03.2008 року. Відповідно до п. 1.1. договору про іпотечний кредит кредитор зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 273 000,00 грн., а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 12% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Пунктом 1.2. договору про іпотечний кредит передбачено, що кредит надається строком погашення не пізніше 30.03.2038 року на придбання квартири. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за договором про іпотечний кредит 26.03.2008 року між банком та [PERSON] , укладено іпотечний договір №377-007/ФК-08 від 31.03.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Трухіною І.Г., та зареєстровано в реєстрі за № 3469. 17.04.2008 року між банком та Державною іпотечною установою був укладений договір відступлення права вимоги № 727/08, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кабаєвою А.А., та зареєстрований в реєстрі за № 724. Державна іпотечна установа зазначає, що станом на день подачі позову 17.08.2023 року порушення умов кредитного договору [PERSON] усунуто не було. Відповідно до Розрахунку заборгованості від 07.09.2023 року № 2900/32/28 заборгованість за договором про іпотечний кредит № 377-007/ФК-08 від 31.03.2008 року станом на 17.08.2023 року становить: по сумі основного боргу - 81 051,92 грн., прострочені відсотки за користування кредитом 12 746,94 грн. Ухвалою суду від 28 жовтня 2024 року відкрито провадження по справі без повідомлення сторін. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Будь-яких заяв або клопотань від сторін до суду не надано, зокрема відзиву на позовну заяву або клопотання буд-якої зі сторін про розгляд справи з повідомленням сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 26.03.2008 року Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОМИСЛОВИЙ БАНК» та [PERSON] , укладено Договір про іпотечний кредит № 377-007/ФК-08 від 31.03.2008 року. Відповідно до п. 1.1. договору про іпотечний кредит кредитор зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 273 000,00 грн., а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 12% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Пунктом 1.2. договору про іпотечний кредит передбачено, що кредит надається строком погашення не пізніше 31.03.2038 року на придбання квартири. 31.03.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОМИСЛОВИЙ БАНК» та [PERSON] укладено іпотечний договір № 377-007/Zфкін-08, посвідчений посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Трухіною І.Г., та зареєстровано в реєстрі за № 3469. 15.04.2008 року між банком та Державною іпотечною установою був укладений договір відступлення права вимоги № 727/08, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кабаєвою А.А., та зареєстрований в реєстрі за № 724. Відповідно до пункту 1.1. договору відступлення банк передає, а установа приймає всі права вимоги за договором про іпотечний кредит № 377-007/ФК-08 від 31.03.2018 року, іпотечним договором від 31.03.2008 року № 377-007/Zфін-08 від 31.03.2008 року. 23 квітня 2008 року між ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОМИСЛОВИЙ БАНК» та Державною іпотечною установою був укладений Договір відступлення права вимоги №05/1-2454 від 23 квітня 2008 року, зазначається, що починаючи з 17 квітня 2008 року Державна іпотечна установа володіє правами вимоги за Договором відступлення права вимоги між ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОМИСЛОВИЙ БАНК» та Державною іпотечною установою від 17 жовтня 2008 року №727/08, який укладений в м.Київ. Відповідно до Розрахунку заборгованості від 31.03.2008 по 23.09.2015 року № 546/32/36 заборгованість за договором про іпотечний кредит № 377-007/ФК-08 становить:- 81 051,92 грн. основний борг, -12 746,94 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Згідно зі ст. 76ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Частинами 6, 7 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно зі ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи, що відповідач порушила взяті на себе договірні зобов`язання, заборгованість за кредитним договором в добровільному порядку не сплатила, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору, чим порушує права та законні інтереси позивача, тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають умовам укладених між сторонами кредитного договору, відтак підлягають до задоволення в повному обсязі. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним договором та поданий до суду позов відповідачем суду не подано. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved