Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.09.2024 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №73486733 шляхом обміну електронними повідомленнями та прийняття (акцепту) умов, підписаний в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов кредитного договору клієнту надані грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту 8000 грн., строк кредиту 30 днів, фіксована процентна ставка 0,125 % в день, понадстрокова процентна ставка 2,7 % в день. Також, 01.10.2024 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] укладено додаткову угоду №73486733 до договору позики, відповідно до умов якої, позичальнику збільшено суму кредиту на 4000 грн. із фіксованою ставкою 1,00 % в день в межах строку визначеного договором позики № 73486733 від 30.09.2024 року. Всупереч умов кредитного договору №73486733 від 30.09.2024 року, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, тому утворилась заборгованість у розмірі 22522 грн., яка складається з наступного: 12000 грн. заборгованість за основним боргом; 3490 грн. заборгованість за несплаченими базовими процентами; 5832 грн. заборгованість за несплаченими процентами на прострочену позику; заборгованість за комісією 1200 грн. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 22522 грн., згідно кредитного договору №73486733 від 30.09.2024 року та понесені судові витрати по справі, в тому числі витрати на правову допомогу адвоката. Ухвалою суду від 25 квітня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Судом встановлено, що 30.09.2024 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №73486733 шляхом обміну електронними повідомленнями та прийняття (акцепту) умов договору. Відповідно до умов кредитного договору клієнту надані грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту 8000 грн., строк кредиту 30 днів, фіксована процентна ставка 0,125 % в день, понадстрокова процентна ставка 2,7 % в день, комісія за надання позики 1200 грн. Кредитний договір підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (а.с. 7-13). Також, 01.10.2024 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] укладено додаткову угоду №73486733 до договору позики, відповідно до умов якої, позичальнику збільшено суму кредиту на 4000 грн. із фіксованою ставкою 1,00 % в день в межах строку визначеного договором позики № 73486733 від 30.09.2024 року (а.с. 14-18). Згідно з інформаційними довідками від 21.02.2025 року та 24.02.2025 року, АТ «Таксомбанк» підтвердило, здійснення переказу коштів на номер платіжної картки відповідача у сумі 8000 грн. та 4000 грн. (а.с. 31-34). Таким чином, ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» повністю виконало свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором, надавши йому кредит, шляхом зарахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, та у зв`язку із цим, у останнього утворилась заборгованість перед ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» у розмірі 22522 грн., яка складається з наступного: 12000 грн. заборгованість за основним боргом; 3490 грн. заборгованість за несплаченими базовими процентами; 5832 грн. заборгованість за несплаченими процентами на прострочену позику; заборгованість за комісією 1200 грн. (а.с. 35-37). Однак суд, не погоджується з розрахунком суми відсотків, наданим позивачем, з огляду на наступне. Відповідно до частини першої\~статті 1048 та частини першої\~статті 1054\~ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050\~ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12. Судом встановлено,\~що пунктом\~2.2\~кредитного договору\~№73486733\~від 30.09.2024\~року визначено, зокрема, строк надання кредиту - до 29.10.2024 року (30 днів) та у зв`язку з укладенням додаткової угоди 01.10.2024 року та збільшенням суми позики, строк почав рахуватися з 01.10.2024 року, та становив 29 днів (а.с. 7, 14). Тобто, у даному випадку, нарахування передбачених договором процентів можливе лише до 29.10.2024 року. Враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, суд вважає, що право кредитора та позивача нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припинилося після спливу визначеного договором строку надання кредиту, тобто після 29.10.2024 року, а тому з 29.10.2024 року позивач не мав права нараховувати передбачені договором проценти за договором позики, а мав право на захист свого порушеного права відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, але таких вимог не заявляв, тому суд вирішує справу в межах заявлених позовних вимог. За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд вважає, що з відповідача підлягають до стягнення відсотки за вказаним кредитним договором у розмірі 3480 грн. за період з 01.10.2024 року по 29.10.2024 року (12000 грн. (сума кредиту) х 1% (процентна ставка) : 100 % = 120 грн. х 29 днів (строк кредитування) = 3480 грн.). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково, а саме, з відповідача слід стягнути в користь «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» заборгованість за кредитним договором №73486733 від 30.09.2024 року та додатковою угодою №73486733 від 01.10.2024 року до договору позики в розмірі 16680 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 12000 грн., заборгованості за відсотками 3480 грн. та комісією 1200 грн. Крім того, на підставі вимог ст.ст.137, 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] слід частково стягнути на користь позивача понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що 03.08.2023 року позивач уклав договір про надання правової допомоги з адвокатським об`єднанням «Правовий діалог», відповідно до умов якого, адвокатське об`єднання зобов`язується надати послуги клієнту за винагороду. За умовами даного договору актом приймання-передачі наданої правничої допомоги від 20.02.2025 року, сторони домовились, що вартість правничої допомоги становить 7100 грн. (а.с. 40-49). Однак, враховуючи принцип співмірності витрат на правничу допомогу адвоката та часткове задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що до стягнення з відповідача [PERSON] підлягають витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн. При цьому, суд враховує визначені у ч. 4 ст. 137 ЦПК України обставини, а саме, складність справи, характер та кількість підготовлених та поданих адвокатом документів, значення справи для сторони та публічний інтерес до справи. Також, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача, слід стягнути 2242,56 грн. сплаченого судового збору, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial