Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

У квітні 2025 року [PERSON] \~\~звернулася до Чернівецького районного\~суду м.\~Чернівців з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері. В обґрунтування позову, вказувала, що 27 квітня 1969 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] , у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького обласного управління юстиції, Україна, про що складений відповідний актовий запис №597. Від вказаного шлюбу у них із відповідачем народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Бюро записів актів громадянського стану Виконкому Чернівецької міської ради депутатів трудящих, про що зроблено запис №126 від 17 січня 1970 року. При цьому, вказувала, що на даний час вона є непрацездатною та отримує пенсію в розмірі 3 240 грн., 00 коп. й відповідно немає можливості самостійно себе забезпечувати в повному обсязі необхідними речами, харчуванням, медичними препаратами. Також, вказувала, що починаючи з 2018 року та станом на сьогоднішній день у неї діагностовано низку серйозних захворювань, які потребують додаткових витрат. Враховуючи викладене, просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. 00 коп. Ухвалою судді Чернівецького районного суду міста Чернівців від 05.05.2025 року у справі відкрито провадження та справу призначено до судового засідання. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак через канцелярію суду подала заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, та не заперечує щодо ухвалення рішення по справі. Просив провести розгляд справи у його відсутності. \~ \~ \~ \~Суд приймає визнання позову відповідачки, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 27 квітня 1969 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького обласного управління юстиції, Україна, про що складений відповідний актовий запис №597(а.с.12). [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданий Бюро записів актів громадянського стану Виконкому Чернівецької міської ради депутатів трудящих, про що зроблено запис №126 від 17 січня 1970 року(а.с.13). У вказаному свідоцтві про народження батьками зазначено: мати [PERSON] , батько - [PERSON] . Таким чином, [PERSON] є сином [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] є непрацездатною особою та пенсіонеркою, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , виданою Чернівецьким Пенсійним фондом України від 02.04.2025 року (а.с.19). Так, згідно зі\~ст. 51 Конституції України,\~повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. У відповідності до ч.1\~ст. 202 СК України\~повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Тлумачення ст.\~202\~СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх «дітей» утримувати своїх батьків виникає на підставі сукупності наступних умов - походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення), непрацездатність матері, батька та потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Отже, зобов`язання повнолітніх «дітей» утримувати своїх батьків не виникає в разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. При цьому обов`язок повнолітніх «дітей» не пов`язується з їхньою працездатністю й можливістю надавати батькам матеріальну допомогу (це зазначено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі №212/1055/18-ц). У відповідності до ч. 1\~ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» непрацездатними особами, зокрема, є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», діти зобов`язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними. Таким чином, необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. У п. 17 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного Кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~№ 3\~від 15.05.2006\~року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги не є абсолютним. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК). Таким чином, право на утримання від дочки, сина - мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1\~ст. 204 СК України. Відповідно до довідки №0142 1219 0411 2132, виданої ГУ ПФУ в Чернівецькій області, сукупний розмір пенсії [PERSON] складає 38\~880 грн. 00 коп. , а саме по 3\~240 грн. 00 коп., щомісяця (а.с.25). При цьому, необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Обов`язок дітей утримувати батьків не залежить від їхнього матеріального стану. Частиною 1\~ст. 205 СК України\~передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Згідно ч.2 ст. 205 СК України\~суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. З матеріалів справи, не вбачається підстав передбачених\~ст.204 СК України\~для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивачки. Оскільки позивачка є непрацездатною, має ряд хронічних захворювань, які потребують лікування та придбання лікарських засобів, що підтверджено наданими доказами, отримує мінімальну пенсію, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від свого повнолітнього сина, а відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів на спростування вказаного, то суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до\~ст. 79 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви. На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по зверненню до суду в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved