Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що 26.05.2017 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалось внаслідок різних поглядів на сімейне життя, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Стосунки між нею та відповідачем припинились, подальше збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на норми матеріального права, просить суд, шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] » змінити на « [PERSON] » . У судове засідання позивачка не з`явилася . У матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує. Справа слухалась у відсутності відповідача, який не з`явився . Скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі. Вказав , що визнає позовні вимоги. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.ч.\~1-3\~ст.\~89\~ЦПК України\~-\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази\~не\~мають\~для суду\~заздалегідь\~встановленої\~сили.\~Суд\~оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність\~кожного\~доказу окремо,\~а\~також\~достатність і\~взаємний\~зв`язок\~доказів у\~їх\~сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог\~ч.ч.1,4\~ст.\~206\~цього\~ж\~Кодексу -\~позивач\~може\~відмовитися від\~позову,\~а\~відповідач\~-\~визнати\~позов\~на будь-якій\~стадії\~провадження\~у справі,\~зазначивши\~про\~це в\~заяві\~по\~суті справи\~або\~в\~окремій письмовій\~заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Суд приймає до уваги визнання позову відповідачем , оскільки воно не суперечить Закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено , що 26.05.2017 року між позивачкою та відповідачем зареєстровано шлюб . Матеріали справи не містять відомостей про те, що сторони підтримують між собою подружні стосунки . Відповідно до ст.ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивачка та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. При таких обставинах, суд вважає, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її не можливо, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Крім того, згідно із положеннями ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Статтею 113 СК України\~передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч.8\~ст.294 ЦПК України, які на підставі ч.9\~ст.10 ЦПК України, застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи те, що позивачка у заяві зазначила про те, що вона бажає відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] », суд приходить висновку про задоволення її вимог. \~На підставі\~наведеного вище,\~ враховуючи\~положення ст.\~264\~ЦПК України,\~відповідно до\~якої під\~час ухвалення\~рішення суд\~,\~окрім іншого\~вирішує такі\~питання: чи\~мали місце\~обставини (факти),\~якими обґрунтовувалися\~вимоги та\~заперечення,\~та якими\~доказами вони\~підтверджуються; чи\~є інші\~фактичні дані,\~які мають\~значення для\~вирішення справи,\~та докази\~на їх\~підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова\~норма підлягає\~застосуванню до\~цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити , суд вважає за можливе прийняти рішення про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved