Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду із позовом та просить ухвалити рішення про усиновлення ним дитини - сина його дружини [PERSON] , [INFO] . Просить внести зміни до актового запису про його народження, зазначивши у графі батько « [PERSON] , [INFO] » та змінивши прізвище дитини на « [PERSON] », по батькові - на « [PERSON] ». Посилається на те, що майже 8 років спільно проживає, а із 26 березня 2022 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , яка є мамою [PERSON] , [INFO] . В актовому записі про народження відомості про батька дитини записано у відповідності до ст. 135 СК України. Подружжя має двох спільних дітей. Заявник має бажання усиновити сина дружини. Заявник працює, отримує заробітну плату, будь-яких протипоказань за станом здоров`я для усиновлення не має, до кримінальної відповідальності не притягувався. Між ним та дитиною склалися доброзичливі відносини, [PERSON] не знає, що заявник не є його біологічним батьком. Дружина надала згоду на усиновлення сина, яка була нотаріально посвідчена. Звернувся до суду із даною заявою для юридичного оформлення свого зв`язку із дитиною, яка вважає його батьком. Ухвалою від 21 квітня 2025 року було відкрито провадження у даній справі та ухвалено справу розглядати в порядку окремого провадження (а.с.27) В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник адвокат Семиряко О.М. заяву підтримали і просили її задовольнити. Заявник зазначив, що [PERSON] не знає, що він не є його батьком. Він цікавився, чому у нього інше прізвище, і йому пояснили, що оскільки він народився, коли мама та тато не були офіційно одружені, у свідоцтві про народження зазначено прізвище мами. Заінтересована особа [PERSON] зазначила, що вже вісім років вони із заявником проживають спільно, не зважаючи на те, що шлюб зареєстрували у 2022 році. Не заперечує проти задоволення заяви, надала згоду на усиновлення дитини. Зазначила, що заявник майже із самого народження виховує [PERSON] , який вважає його батьком. Чоловік дітей на спільних і чужих не розділяє. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Бориспільської районної державної (військової) адміністрації Бутник С.М. зазначила, що заперечень проти задоволення заяви вони не мають, вважають усиновлення таким, що відповідає інтересам дитини. Малолітній [PERSON] повідомив суду, що проживає разом із мамою, татом та молодшими братиком і сестричкою. Ходить до школи, любить математику. Уроки йому допомагає робити мама, а з татом вони ходять рибалили. Кошти йому дають і мама, і тато. Хоче, щоб у нього було таке ж прізвище, як і у сестрички та братика та батьків - « [PERSON] ». Судом встановлено наступне. [PERSON] народився [INFO] . Його матір`ю зазначена [PERSON] ., відомості про батька записані на підставі ст. 135 СК України (а.с. 12-13). [PERSON] 26 березня 2022 року зареєструвала шлюб із заявником [PERSON] , взявши прізвище « [PERSON] » (а.с.8). Згідно акту обстеження умов проживання (а.с.18), договору оренди (а.с. 19) заявник із дружиною та трьома дітьми проживають по [ADDRESS] . У будинку створені всі необхідні умови для проживання дітей. Відповідно до медичного висновку (а.с. 9) та довідки про проходження періодичного психіатричного огляду (а.с. 10) заявник [PERSON] здоровий. [PERSON] незнятої чи непогашеної судимості не має (а.с. 11). [PERSON] надала згоду на усиновлення її сина заявником (а.с.14). Дана заява була засвідчена приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Мусієнко М.М. Орган опіки та піклування Бориспільської районної державної (військової) адміністрації надав висновок від 06 лютого 2025 року, яким вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, усиновлення [PERSON] малолітнього [PERSON] (а.с. 21, 22). Суд приймає до уваги подані заявником докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глави 18 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, і усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 1 ст. 208 СК України, усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). Усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. (ч.ч. 1, 2 ст. 211 СК України). Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Згідно п. 4 ст. 219 СК України, усиновлення дитини проводиться без згоди батьків, якщо вони позбавленні батьківських прави щодо дитини, яка усиновлюється. Суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При встановленні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини (ст. 224 СК України). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України N 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача, у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини (ст. 229 СК України). Відповідно до вимог ст. 231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Статтею 233 СК України передбачено, що на підставі рішення суду про усиновлення, в актовий запис про народження дитини, державний орган реєстрації цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видано раніше, анулюється. Отже, оскільки у судовому засіданні встановлено, що усиновлення малолітньої дитини не суперечить, а відповідає її інтересам, заявник фізично здоровий, здатний створити і створює для дитини належний матеріально-побутовий рівень проживання, бажає усиновити дитину, спроможний забезпечити їй належне виховання, навчання та утримання, стабільні та гармонійні умови життя і може бути її усиновлювачем, відомості про батька дитини записані на підставі ст. 135 СК України, орган опіки та піклування надав висновок про доцільність такого усиновлення, підстав не приймати такий висновок до уваги судом не встановлено, безпосередньо сама дитина ( [PERSON] ) вважає заявника [PERSON] своїм біологічним батьком, суд приходить до висновку, що усиновлення відповідає інтересам малолітнього [PERSON] , тому заява підлягає задоволенню. Будь-яких підстав неможливості [PERSON] бути усиновлювачем [PERSON] не встановлено У відповідності до ст.ст. 229, 231 СК України, суд також вважає за необхідне задовольнити вимогу заявника та внести зміни до актового запису про народження дитини щодо її прізвища та по батькові та прізвища, імені та по батькові батька. Згідно з ч.4 ст.314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 207, 208, 211-213, 217, 218, 223-225, 229, 231 СК України,

Outcome: approved