Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Заявник звернувся в порядку окремого провадження до суду із заявою про встановлення факту проживання на території України. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що він постійно проживав на території України, однак не отримував паспорт громадянина України. З метою отримання паспорта заявник звертався до ДМС України в Івано-Франківській області, однак заявника повідомлено про право звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року. Тому просить суд такий факт встановити. ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи. Представником заінтересованої особи до суду надіслано пояснення, у яких зазначено, що 20.05.2022 до Івано-Франківського відділу УДМС в Івано-Франківській області із заявою про оформлення паспорта громадянина України звернувся [PERSON] , [INFO] , однак за результатами розгляду заяви [PERSON] про отримання (оформлення) паспорта громадянина України було повідомлено, що на підставі проведених перевірок встановити належність [PERSON] до громадянства України не вдалось. Водночас, [PERSON] було повідомлено, що він має правові підстави звернутись із заявою про встановлення належності до громадянства України, за наявності рішення суду, яке б підтверджувало факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Заявник в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, просив такі задовольнити. Пояснив, що постійно проживав на території України, за весь час жодного разу закордон не виїжджав. Вказав, що після закінчення школи почав працювати на м`ясокомбінаті та до 1997 року був зареєстрований в м. Івано-Франківську. У 1980 році та в 1991 році в нього народилося двоє дітей, місцем народження вказано м. Івано-Франківськ та Івано-Франківська область відповідно. Додатково вказав, що пасторт громадянина УРСР ним було втрачено в 1990 році. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні підтримав подані ним письмові поясення. ІІІ.\~ Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 18.04.2025 року в даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. Постановлено залучити до участі у справі за вказаною заявою в якості заінтересованої особи управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області. ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 11.10.1986 року, [INFO] народився [PERSON] , місце народження с. Лопухів Тячівського району Закарпатської області, батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Реєстрація народження здійснена в с. Усть-Чорна Тячівського району Закарпатської області (а.с.4). З довідки Лопухівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Лопухівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 13.12.2017 року №121 вбачається, що [PERSON] , 1957 року народження дійсно закінчив восьмий клас у 1973 році даної школи (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.09.1980 року Узинською сільською радою Івано-Франківського району, батьками [PERSON] , який народився [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17.05.1995 року відділом ЗАГСу Івано-Франківського міськвиконкому батьками [PERSON] , який народився [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . В матеріалах справи міститься копія посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , яке видане 24.05.1993 року.. Згідно копії трудової книжки [PERSON] , 1957 року народження, містяться записи з 1975 року про його прийняття на роботу до звільнення з роботи останній запис у 2000 році. В період з 07.02.1987 року по 02.08.1993 року працював у Івано-Франківському м`ясокомбінаті забійником худоби. 29.02.1988 року йому присвоєний 4 ранг забійника худоби. 25.05.1988 року присвоєно [PERSON] 5 ранг забійника худоби. 31.10.1991 року присвоєний заявнику 6 розряд забійника худоби. З Івано-Франківського м`ясокомбінату [PERSON] був звільнений 02.08.1993 року (а.с.5-8). Відповідно до довідки паспортного відділення УВС м. Івано-Франківська №509 від 21.02.1997 року громадянин [PERSON] виписаний з квартири [ADDRESS] з 19.02.1977 року (а.с.9). Згідно довідки Добровлянської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 20.12.20187 року № 295, громадянки [PERSON] без реєстрації постійно проживає в [ADDRESS] (а.с.10). У відповідь на звернення [PERSON] , Івано-Франківський відділ управління ДМС в Івано-Франківській області від 31.05.2022 року повідомлено про те, що на підставі проведених перевірок встановити належність [PERSON] до громадянства України не вдалось (а.с.3). V.\~Мотиви з яких виходить суд та норми права. Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України,\~Законом України\~\~«Про громадянство України». Окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша\~статті 293 ЦПК України) Cуд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої\~статті 293 ЦПК України). Відповідно до частини другої\~статті 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Законодавець визначив на рівні процесуального закону особливості, пов`язані із розглядом справ окремого провадження. Такі особливості проявляються в тому, що під час розгляду справ не застосовуються положення щодо змагальності (стаття 12 ЦПК України) та меж судового розгляду (статті 13 ЦПК України). Законодавець в справах окремого провадження наділив суд можливістю за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Тільки в окремих випадках законодавець встановив необхідність подання разом із заявою доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини (наприклад, у частині другій\~статті 318 ЦПК України) (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 листопада 2023 року в справі № 569/4466/23 ). Для встановлення факту, що має юридичне значення, метою якого є встановлення належності до громадянства України або набуття громадянства України, слід застосовувати\~Закон України\~\~«Про громадянство України»\~та Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. У\~статті 1 Закону України\~\~«Про громадянство України» від 18 січня 2001 року\~(тут і далі - в редакції, чинній на час звернення із заявою до суду, Закон) передбачено визначення, зокрема, таких термінів: Громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках. Громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України. Іноземець - особа, яка не перебуває в громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або мають військовий квиток, виданий іноземцю чи особі без громадянства, які в установленому порядку уклали контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, або мають посвідчення біженця чи документ, що підтверджує надання притулку в Україні. Чинне законодавство, яке регулює підстави і порядок набуття громадянства та його припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб розрізняє, зокрема, порядок та процедуру\~встановлення належності\~до громадянства України та набуття громадянства України. У\~статті 3 Закону України\~\~«Про громадянство України»\~встановлено належність до громадянства України. Відповідно до цієї статті громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності\~Законом України «Про громадянство України»\~(13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. У частині другій цієї статті вказано, що особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України. Встановлення належності\~особи до громадянства України це - визнання особи громадянином України відповідно до\~статті 3 Закону України «Про громадянство України», але яка з тих чи інших причин досі не має паспорта громадянина України та не є громадянином іншої держави. З метою організації виконання\~Закону України «Про громадянство України»\~Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, зокрема, затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок). Так, цим Порядком відповідно до\~Закону України «Про громадянство України» визначено перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України. Згідно з пунктом 7 Порядку встановлення належності до громадянства України стосується: а) громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; б) осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті «а» цього пункту; в) осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття та виховувалися в державних дитячих закладах України. У пункті 25 Порядку передбачено, що для оформлення\~набуття\~громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до\~Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а»-«в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. У пункті 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до\~Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. VІ. Висновки суду. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Факт постійного проживання заявника на території України станом на момент проголошення незалежності України, а саме 24 серпня 1991 року підтверджується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні доказами, в тому числі копією трудової книжки із відповідними записами про працевлаштування, свідоцтвами про народження дітей, та має для заявника юридичне значення підтвердження належності до громадянства України і отримання паспорта громадянина України, а отже заяву слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved