Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом в якому просить: стягнути солідарно з відповідачів на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 01.12.2021 року в розмірі, еквівалентному 26 660,00 (двадцять шість тисяч шістсот шістдесят) доларів США, 00 центів, що підлягає сплаті в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу та судові витрати. Позов мотивований наступним. 01 грудня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого, йому було надано позика в сумі 725 418,60 (сімсот двадцять п`ять тисяч чотириста вісімнадцять гривень, 60 копійок), що за курсом НБУ (1 долар США = 27,21 грн.) на день укладення Договору еквівалентно 26 660,00 (двадцять шість тисяч шістсот шістдесят) доларів США, 00 центів, з кінцевим строком погашення позики 01.12.2023 року (першого грудня дві тисячі двадцять третього року) включно. На підтвердження отримання коштів за договором позики, [PERSON] була складена та власноручна написана розписка про отримання коштів. За умовами договору позики [PERSON] зобов`язувався повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів в строк і за графіком відповідно до п 3.1. договору позики. Свій обов`язок по Договору позики щодо надання [PERSON] грошових коштів Позивач виконав, надавши одноразово грошові кошти в сумі 725 418,60 (сімсот двадцять п`ять тисяч чотириста вісімнадцять гривень, 60 копійок), що за курсом НБУ (1 долар США = 27,21 грн.) на день укладення Договору еквівалентно 26 660,00 (двадцять шість тисяч шістсот шістдесят) доларів США, 00 центів, що підтверджується у тому числі пунктом 2.3. Договору позики відповідно до якого підпис позичальника під договором підтверджується факт отримання коштів у якості позики при підписанні договору та розпискою від 01.12.2021 року складених та підписаних власноруч [PERSON] . Підтвердженням отримання коштів, укладання договору позики та виконання взятих на себе зобов`язань з повернення позики, були забезпечені майном, щодо якого був укладений Іпотечний договір, посвідчений 01.12.2021 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіною І.М. за реєстровим №2761 (додаток 3), згідно якого, в якості забезпечення виконання своїх зобов`язань за Договором позики, [PERSON] було надано в іпотеку: - трикімнатну квартиру під номером [ADDRESS] область, місто Херсон, проспект 200-річчя Херсона у будинку під номером 17 (сімнадцять). На забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним договором позики 01 грудня 2021 року між [PERSON] та громадянкою України [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до якого, Поручитель зобов`язується перед Позикодавцем відповідати за виконання [PERSON] , по всім його зобов`язанням, що виникли з Договору позики від 01 грудня 2021 року у томи числі за отриманою позикою у розмір 725 418,60 (сімсот двадцять п`ять тисяч чотириста вісімнадцять гривень, 60 копійок), що за курсом НБУ (1 долар США = 27,21 грн.) на день укладення Договору еквівалентно 26 660,00 (двадцять шість тисяч шістсот шістдесят) доларів США, 00 центів, яка повинна сплачуватися відповідно до графіку повернення грошових коштів, а також сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня та інші передбачені договорами зобов`язання) в разі неповернення позики або порушення строків виплати. Договором поруки було встановлено, що відповідальність Поручителя та Позичальника перед Позикодавцем є солідарною. Позивачем було направлено повідомлення Поручителю (додаток 5) про невиконання боржником свого зобов`язання, яке виникло на підставі Договору позики від 01 грудня 2021 року. [PERSON] та [PERSON] не виконали зобов`язання у повному обсязі, яке виникло на підставі договору позики та договору поруки відповідно. За умовами договору, при надані позики сторонами було встановлено еквівалент суми у доларах США, що на підставі ч. 2 ст. 524 та ч.2. чт. 533 ЦК України передбачає право позикодавця отримати від відповідачів погашення зобов`язання у гривні сума у валюті яка буде встановлено судовим рішенням. Крім того, окремим пунктом договору позики (п. 4.2) було конкретизовано таке право позичальника. Умовами договорів було визначено кінцеву дату погашення позики 01.12.2023 року. Отже позивач має право отримати задоволення своїх вимог в розмірі еквівалентному 26 660,00 дол. США, що підлягає сплаті у гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Ілянда О.І. подано відзив в якому позов визнається частково на суму 725418,60 грн. солідарного стягнення. Відзив мотивований наступним. 01 грудня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого, йому було надано позика в сумі 725 418,60 (сімсот двадцять п`ять тисяч чотириста вісімнадцять гривень, 60 копійок) що є еквівалентом суми 26 660 доларів США доларів. Згідно з умовами договору повернення позики здійснюватиметься в готівкою у гривнях. Таким чином, сторони у зобов`язанні визначили суму позики та її еквівалент в іноземній валюті. Тому вимоги позивача в частині вирішення вимог основного позову про стягнення боргу за договором позики не підлягають задоволенню. За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Аналогічний відзив подано представником відповідача [PERSON] адвокатом Шадмановим К.Ш. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.09.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.10.2024 року відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.02.2025 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві та письмових поясненнях. Вказав, що докази на підтвердження суми витрат на правову допомогу будуть надані у відповідний термін. Представники відповідачів в судовому засіданні вказали про часткове визнання позову, підтримали обставини зазначені у відзиві. Вказали, що витрати на правову допомогу є завищеними. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 01.12.2021 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого, останньому було надано позика в сумі 725 418,60 (сімсот двадцять п`ять тисяч чотириста вісімнадцять гривень, 60 копійок), що за курсом НБУ (1 долар США = 27,21 грн.) на день укладення Договору еквівалентно 26 660,00 (двадцять шість тисяч шістсот шістдесят) доларів США, 00 центів, з кінцевим строком погашення позики 01.12.2023 року (першого грудня дві тисячі двадцять третього року) включно. На підтвердження отримання коштів за договором позики, [PERSON] була складена та власноручна написана розписка про отримання коштів. Відповідно до умов договору позики [PERSON] зобов`язувався повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів в строк і за графіком відповідно до п 3.1. договору позики. Обов`язок по Договору позики щодо надання [PERSON] грошових коштів Позивач виконав, надавши одноразово грошові кошти в сумі 725 418,60 (сімсот двадцять п`ять тисяч чотириста вісімнадцять гривень, 60 копійок), що за курсом НБУ (1 долар США = 27,21 грн.) на день укладення Договору еквівалентно 26 660,00 (двадцять шість тисяч шістсот шістдесят) доларів США, 00 центів, що підтверджується у тому числі пунктом 2.3. Договору позики відповідно до якого підпис позичальника під договором підтверджується факт отримання коштів у якості позики при підписанні договору та розпискою від 01.12.2021 року складених та підписаних власноруч [PERSON] . Стороною відповідача [PERSON] не заперечувався факт укладення договору позики від 01.12.2021 року та отримання грошових коштів за ним. В забезпечення виконання договору позики від 01.12.2021 року був укладений Іпотечний договір, посвідчений 01.12.2021 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіною І.М. за реєстровим №2761 (додаток 3), згідно якого, в якості забезпечення виконання своїх зобов`язань за Договором позики, [PERSON] було надано в іпотеку: - трикімнатну квартиру під номером [ADDRESS] область, місто Херсон, проспект 200-річчя Херсона у будинку під номером 17 (сімнадцять). Крім того, на забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним договором позики 01.12.2021 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до якого, Поручитель зобов`язується перед Позикодавцем відповідати за виконання [PERSON] , по всім його зобов`язанням, що виникли з Договору позики від 01 грудня 2021 року у томи числі за отриманою позикою у розмір 725 418,60 (сімсот двадцять п`ять тисяч чотириста вісімнадцять гривень, 60 копійок), що за курсом НБУ (1 долар США = 27,21 грн.) на день укладення Договору еквівалентно 26 660,00 (двадцять шість тисяч шістсот шістдесят) доларів США, 00 центів, яка повинна сплачуватися відповідно до графіку повернення грошових коштів, а також сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня та інші передбачені договорами зобов`язання) в разі неповернення позики або порушення строків виплати. Стороною відповідача [PERSON] не заперечувався факт укладення договору поруки від 01.12.2021 року. Договором поруки було встановлено, що відповідальність Поручителя та Позичальника перед Позикодавцем є солідарною. Позивачем було направлено повідомлення Поручителю (додаток 5) про невиконання боржником свого зобов`язання, яке виникло на підставі Договору позики від 01 грудня 2021 року. Таким чином встановлено, що між сторонами укладено договір позики та договір поруки від 01.12.2021 року. Стороною відповідачів не виконано умови вказаних правочинів. За загальним правилом, визначеним у статтях\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною другою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до частини першої\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків\~стаття 11 ЦК України\~визначає договори та інші правочини. Відповідно до\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним\~\~з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із\~статтею 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша\~статті 1049 ЦК України). Письмова форма договору позики, з огляду на його реальний характер, є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник,\~\~\~\~\~\~ а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За змістом статей\~525,\~526 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі\~статтею 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог\~статті 545 ЦК України\~прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Згідно з частиною першою\~статті 598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно зі ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом частин 1 та 2 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. За таких обставин, беручи до уваги, що боржником та поручителем не виконано обов`язок щодо повернення боргу за кредитним договором, суд дійшов висновку про покладення на них солідарної відповідальності по стягненню заборгованості. Щодо тверджень сторони відповідачів про необхідність стягнення солідарно суми боргу у гривнях в розмірі 725418,60 грн. на день укладення правочину, а не еквівалент у сумі 26660,00 дол. США, суд зазначає наступне. Так, враховуючи висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року в справі № 761/12665/14, при стягненні судом заборгованості в еквіваленті іноземної валюти за курсом Національного банку України на день виконання рішення в судовому рішенні зазначається лише одна сума боргу (в іноземній валюті), а сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається державним / приватним виконавцем на момент здійснення боржником платежу в ході виконання судового рішення. До такого висновку дійшла також Велика Палата Верховного Суду, яка в постанові від 11 вересня 2024 року (справа № 500/5194/16) зазначила, що формулюючи висновок щодо застосування частини другої\~статті 533 ЦК України\~у спірних правовідносинах, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, що у випадку наявності спору між сторонами та його вирішення судом відповідає дню виконання судового рішення. Таким чином, рішення суду має містити формулювання про те, що з відповідачів на корись позивача стягується заборгованість у сумі, еквівалентній\~26660,00 дол. США\~за курсом Національного банку України на день виконання рішення, оскільки саме таки умови договору позики від 01.12.2021 року та договору поруки від 01.12.2021 року сторони погодили. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог сторони відповідачів про стягнення солідарно з них на користь позивача суми боргу у розмірі 725418,60 грн., яка є еквівалентом 26660,00 дол. США на день укладення договору позики від 01.12.2021 року, а не на день ухвалення судового рішення. Таким чином суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позовної заяви, які підлягають задоволенню. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача 1260,00 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору, по 630,00 грн. з кожного відповідача. Враховуючи, що відповідно до ціни позову судовий збір становить 8748,75 грн., позивачем сплачено 1260,00 грн., то з відповідачів у дохід держави підлягає стягненню 7488,75 грн. судового збору, по 3744,38 грн. з кожного. Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися.

Outcome: approved