Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін та інших учасників справи. Позивачка [PERSON] звернулася до Стрийського міськрайонного суду Львівської області із позовом до [PERSON] , у якому просить ухвалити рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач є її колишнім чоловіком, за час спільного проживання з яким народилося четверо дітей. Втім, всі діти зареєстровані та проживають з нею, а відповідач у свою чергу про дітей не згадує, не дбає про них та не спілкується з ними. Навіть за час перебування у шлюбі колишній чоловік позивачки вів паразитичний спосіб життя та не дбав про матеріальне утримання дітей. На даний момент, позивачка перебуває у іншому зареєстрованому шлюбі, у якому народилася ще одна дитина. При цьому, теперішній чоловік позивачки не робить різниці між дітьми позивачки та його донькою, Відтак, вважає, що є всі підстави, що колишній чоловік за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей, без поважних причин залишив їх без батьківської уваги та турботи, а тому просить задовольнити позов та позбавити відповідача батьківських прав. Відповідач, у запропонований строк, відзив на позовну заяву не подав, однак у матеріалах справи міститься його нотаріально посвідчена заява про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітніх синів, а також просить проводити розгляд справи у його відсутності. Представник третьої особи Служби у справах дітей Славської селищної ради Стрийського району Львівської області у судове засідання не з`явився, однак у матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у їхній відсутності, зазначивши, що при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів. Згідно протоколу автоматизованого розподілусудової справи між суддями Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.11.2024 року головуючим суддею щодо розгляду вищевказаної позовної заяви визначено суддю Янів Н.М.. На виконання вимог ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України, суддею вжито заходів для отриманняінформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, який не є суб`єктом підприємницької діяльності - відповідача [PERSON] .. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н.М. від 26.11.2024 року, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 19 грудня 2024 року о 12:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Стрийський район, Львівська область Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19.12.2025 року, у зв`язку з неявкою усіх осіб, які беруть участі у справі, підготовчий розгляд справи було відкладено до 23.01.2025 року. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.01.2025 року задоволено клопотання представника позивачки - адвоката Маципури Г.І. та замінено третю особу - орган опіки і піклування Стрийської міської ради Львівської областіна третю особу - службу у справах дітей Славської селищної ради Стрийського району Львівської області. Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, від 18.02.2025 року у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву для доручення висновку органу опіки та піклування про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.03.2025 року задоволено клопотання представника позивачки - адвоката Маципури Г.І. та витребувано від Служби у справах дітей Славської селищної ради Стрийського району Львівської області висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно дітей: [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] . Поміж тим, закрито підготовче провадження у даній справі. Призначено справу до судового розгляду по суті 10 квітня 2025 року о 12:30 год. у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області (вул. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область). Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.04.2025 року враховуючи, що Служба у справах дітей Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, отримавши вчасно та належним чином для виконання ухвалу суду про витребування доказів, проігнорувала її та не виконала, а також враховуючи значимість витребуваних доказів для розгляду справи, суд приходить до висновку про застосування до відповідальної особи - начальника Служби у справах дітей Славської селищної ради Стрийського району Львівської області заходу процесуального примусу, стягнувши у дохід державного бюджету штраф, у розмірі одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3028 грн. Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, від 06.05.2025 року у судовому засіданні оголошено перерву до 26.05.2025 року Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, на виклик суду не з`явився, про причину неявки не повідомив. При цьому, у матеріалах справи наявна його заява, за змістом якої останній просить проводити розгляд справи у його відсутності. Представник третьої особи Служби у справах дітей Славської селищної ради Стрийського району Львівської області у судове засідання не з`явився, однак у матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст.174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило. Розгляд справи по суті відбувся 26.05.2025 року. Усі заяви та клопотання були вирішені судом у встановленому порядку. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Встановленні судом фактичні обставини справи. Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Судом встановлено, що згідно копії рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04.01.2022 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 31.05.2008 року Сихівською сільською радою Стрийського району Львівської області, у відповідності до актового запису №2. За час спільного проживання у колишнього подружжя народилося четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.11.2008 року; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.06.2010 року; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.12.2011 року; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.05.2015 року. Згідно витягу з реєстру територіальної громади [PERSON] та її сини [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Також відповідно до витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №1345 від 11.11.2024 року, позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а разом з нею зареєстровані її сини та донька. Так, згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.03.2023 року, позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що було зроблено актовий запис №68, та перейшла на прізвище чоловіка « [PERSON] ». У даному шлюбі у позивачки народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.04.2023 року. Згідно характеристики на [PERSON] , наданої Славською Селищною радою Стрийського району Львівської області від 13.11.2024 року, позивачка одружена та не працює. Проживає у будинку, який належить дідусеві чоловіка. Багатодітна мами, яка здійснює догляд за дитиною до 3 років, а також доглядає за дитиною з інвалідністю до 18 років. Так, згідно довідки виданої [PERSON] , [INFO] , останній перебуває на обліку у дитячого невролога із діагнозом: легка розумова відсталість (ст. помірно вираженої дебільності) із мовленевими, емоційно вольовими, поведінковими розладами. Порушення соціальної адаптації. Двобічний крипторхізм. Крім того, згідно виписного епікризу [PERSON] , [INFO] , у побуті нетямущий, несамостійний. Потребує догляду, опіки, контролю. З аналізу долучених до матеріалів справи характеристик, наданих Либохорівським закладом загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Славської селищної ради Стрийського району Львівської області на учня 9 класу [PERSON] , учня 7 класу [PERSON] , учня 3 класу [PERSON] вбачається, що рідний батько хлопців не цікавився їхнім шкільним життям, жодного разу не був присутнім на батьківських зборах. Також представником позивачки - адвокатом Маципурою Г.І. до матеріалів справи долучено копії постанов про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, у тому числі за вчинення домашнього насильства щодо своєї колишньої дружини та дітей. Згідно нотаріально засвідченої заяви, відповідач [PERSON] , не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . При цьому, службою у справах дітей Славської селищної ради Стрийського району, Львівської області, на вимогу суду надано висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав, згідно якого, служба у справах дітей вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , з метою захисту прав неповнолітніх дітей. В свою чергу, будучи допитана у судовому засіданні у процесуальному статусі свідка [PERSON] , повідомила, що є близькою подругою позивачки та знайома з нею фактично з дитинства. Зазначила, що колишній чоловік позивачки повністю байдужий до дітей, не цікавиться ними та не бере участі у їхньому вихованні. За час спільного проживання з позивачкою відповідач постійно бив і ображав дружину та дітей. Діти батька практично не знають та не згадують про нього. Допитана у судовому засіданні у процесуальному статусі свідка [PERSON] , будучи під присягою, повідомила, що є сестрою теперішнього чоловіка позивачки. Вказала, що позивачка проживає у шлюбі з її братом, з яким у них спільна дитина та чотирма дітьми позивача від попереднього шлюбу. При цьому, жодної різниці між дітьми в сім`ї немає, всі діти називають теперішнього чоловіка позивачки, батьком. Колишній чоловік позивачки з дітьми не спілкується, жодного разу не приїжджав, не допомагає та не цікавиться їхнім життям. В свою чергу діти негативно про нього відзиваються та не бажають згадувати. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.4, ч. 1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених цим Кодексом, зокрема, статтею 82 ЦПК України, яка закріплює підстави звільнення від доказування. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Відповідно до ст. ст. 8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частин 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані займатися вихованням дитини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини 1, 2 ст. 155 СК України). Згідно абзацу 2 п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3 «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Згідно зі ст. 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Мотиви з яких виходив суд та висновки за результатами розгляду позовної заяви. Суд, після всебічного і повного з`ясування всіх фактичних обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, приділяючи увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, дійшов наступного висновку. Той факт, що діти проживаю з матір`ю та перебувають на її утриманні, біологічний батьком у свою чергу життям синів не цікавиться, не дбає про їх добробут, фізичний та моральний розвиток, свідчить про те, що відповідач [PERSON] фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду справи № 757/2467/17 (постанова від 17.05.2023 року), тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Верховний Суд в постанові від 24.10.2018 року по справі №761/2855/17 вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Судом встановлено, що відповідач, маючи реальну можливість дбати про своїх дітей, щоб забезпечити їм фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не маючи жодних об`єктивних перешкод, свідомо нехтує виконанням батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей. При цьому, судом також встановлено, що таке збайдужіле ставлення батьків до дитини має місце вже протягом тривалого часу, оскільки ще за час перебування у шлюбі з позивачкою чинив щодо неї та дітей домашнє насильство. При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодиться з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України). Щодо висновку Служби у справах дітей Славської селищної ради Стрийського району Львівської області про недоцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав, то суд вважає, що такий видано за неповно дослідженими обставинами, оскільки як зазначається у самому висновку, жодних даних, які характеризують відповідача у службу у справах дітей не надходило, а встановлені судом обставини повністю спростовують викладені у висновку твердження, та враховуючи той факт, що батько фактично самоусунувся від участі у вихованні своїх синів, не виявляв бажання брати участь у їхньому вихованні, та надав заяву, якою не заперечив проти позбавлення його батьківських прав. Відтак, суд приходить до переконання, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки з поданих суду доказів встановлено, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх синів, що свідчить про умисне та свідоме нехтування ним своїми обов`язками. Щодо розподілу судових витрат. Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно, до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, у зв`язку із задоволенням заявлених позовних вимог, слід стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 1211,20 грн., який підтверджено квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №89 від 12.11.2024 року.

Outcome: approved