Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

До Великоберезнянського районного суду Закарпатської області 04.02.2025 надійшов позов, поданий заступником керівника Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області Пантьо М., в інтересах держави в особі: Національної служби здоров`я України Ужгородської міської ради (надалі також НСЗУ) до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, Комунальне некомерційне підприємство «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради, про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ухвалою Перечинського районного суду від 20.12.2023 у справі № 298/2065/23 обвинувачену [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням винної з потерпілим, провадження у справі закрито. Зазначена ухвала набрала законної сили 28.12.2023 та в апеляційному порядку не оскаржувалась. Позивач указує, що в ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження цивільний позов про стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення не подавався. Як ідеться у позові, за інформацією комунального некомерційного підприємства «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради від 17.06.2024 № 225, потерпіла [PERSON] , [INFO] , у період з 14.09.2023 по 12.10.2023 перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КПН «УМЦМКЛ» через отримані тілесні ушкодження від вчиненого [PERSON] кримінального правопорушення, у зв`язку з чим лікувальною установою за рахунок коштів місцевого бюджету Ужгородської міської ради витрачено 1 430 грн. 80 коп., сума витрат на лікування вказаної особи за рахунок НСЗУ склала 25 467 грн. 96 коп. Загальна вартість лікування становить 26898,76 грн. Зважаючи на те, що згідно з наданою на запити прокуратури інформацією уповноваженими органами, а саме \~НСЗУ та Ужгородською міською радою, не вживалися заходи, спрямовані на відшкодування витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілого, єдиною можливістю захистити інтереси держави, за твердженням позивача, є звернення прокурора до суду з відповідним позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину з відповідача. При цьому як зазначає позивач, ним повідомлено уповноважені органи про порушення інтересів держави, чим фактично надано можливість самостійно відреагувати на такі порушення. А тому просить суд задовольнити позов та стягнути із [PERSON] кошти витрачені на лікування потерпілої [PERSON] внаслідок вчинення нею кримінального правопорушення у сумі 26898,76 грн., з яких: - на користь держави в особі Національної служби здоровя України 25467,96 грн., на користь держави в особі Ужгородської міської ради 1430,80 грн. Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 12.02.2025 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено розгляд такої проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позові. При цьому наголосила, що відповідач у добровільному порядку витрати, пов`язані з лікуванням потерпілої від злочину, завдані протиправними діями відповідача, останнім в добровільному порядку не відшкодовано, у зв`язку з чим просить позов задовольнити. Представник Національної служби здоров`я України в судове засідання не з`явився, разом з тим, 18.02.2025 ним подано клопотання, в якому висловлено позицію про підтримання позовних вимог в повному обсязі, про необхідність задоволення таких та прохання розглянути справу без участі представника НСЗУ. Представники відповідача Ужгородської міської ради та третьої особи без самостійних вимог КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася. Відповідні поштові відправлення повернулись до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Востаннє відповідач також повідомлялася шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Судова влада України. Відзив на позов не подала. З огляду на викладене, а також враховуючи думку прокурора, яка не заперечила проти ухвалення заочного рішення у справі, суд на підставі ст.ст.\~280,\~281\~ЦПК України ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Як убачається з матеріалів справи, ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 20.12.2023 у справі № 298/2065/23 обвинувачену [PERSON] від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 цього Кодексу звільнено у зв`язку з примиренням винної з потерпілою, а кримінальне провадження закрито. Вказана ухвала суду набрала законної сили 28.12.2023. Згідно з вказаною ухвалою [PERSON] обвинувачувалася за ч. 1 ст. 286 КК України у тому, що 14.09.2023 близько 17 год. 00 хв. вона, керуючи у денну пору доби після опадів технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Polo», р/н [NUMBER] , рухаючись автодорогою Н-13 у напрямку села Забрідь у межах смт Великий Березний Ужгородського району Закарпатської область, поблизу супермаркету «Амбар», проявила неуважність до дорожньої обстановки та, у межах дії дорожніх знаків 5.38.1., 5.38.2. ПДР України, скоїла наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , яка у свою чергу, знаходячись посеред дороги зненацька розпочала рух назад та переходила дорогу зліва направо по ходу руху автомобіля, чим спричинила потерпілій тілесні ушкодження у вигляді трьох забійно-рваних ран волосистої частини голови, обширної гематоми у скроневій ділянці голови, саден та гематом в області обличчя, закритого кураєвого перелому суглобової впадини правої лопатки з переднім вивихом голівки правої плечової кістки, відривного перелому дзьобовидного відростку, які згідно з висновком судово-медичної експертизи кваліфіковані як тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, у тому числі середньої тяжкості тілесні ушкодження. Факт завдання тілесних ушкоджень [PERSON] відповідачем протиправними діями беззаперечно визнано останньою, що підтверджується ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 20.12.2023 у справі № 298/2065/23. Ужгородською окружною прокуратурою 08.06.2024 №0753-107 4414 вих-24 та від 24.07.2024 №07.53-107-5865ВИХ-24 надіслано запити Голові комісії з припинення комунального некомерційного підприємства «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради про надання калькуляції видатків на стаціонарне лікування [PERSON] 12.08.2024 Управління охорони здоров`я та цивільного захисту населення Комунальне некомерційне підприємство «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради на запит від 24.07.2024 №07.53 надіслала лист за №1541/01-6 з калькуляцією видатків на стаціонарне лікування [PERSON] . З довідки-розрахунку № 10 від 09.08.2024 вбачається, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарні» Ужгородської міської ради з 14.09.2023 по 12.10.2023 та витрати на лікування склали 26 898,76 грн., з розрахунку вартості однієї ліжко/доби в травматологічному відділенні у вересні 2023 року 960,67 грн. Листом Ужгородської окружної прокуратури від 04.09.2024 №07.53-107-6564 вих-24 витребувано інформацію у Голови комісії з припинення комунального некомерційного підприємства «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради про розмежування витрат місцевого бюджету та Національної служби здоров`я України щодо витрат на лікування потерпілої [PERSON] . Управління охорони здоров`я та цивільного захисту населення Комунальне некомерційне підприємство «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради на запит від 04.09.2024 №07.53 в доповнення до листа від 12.08.2024 №1541/01-6 листом від 19.09.2024 № 1955/01-6 повідомило, що витрати на лікування [PERSON] склали за рахунок коштів НСЗУ 25467,96 грн., за рахунок коштів місцевого бюджету 1 430,80 грн. Разом витрати на лікування [PERSON] склали 26 898,76 грн. Відтак належними та допустимими доказами у справі позивачем підтверджено факт заподіяння протиправними діями [PERSON] шкоди здоров`ю потерпілій [PERSON] , факт її перебування у зв`язку з такими протиправними діями відповідача на стаціонарному лікуванні медичному закладі, а також суму видатків на лікування потерпілої за рахунок держави, яка склала 26 898,76 грн., з яких 1430 грн. 80 коп. є коштами місцевого бюджету, 25467,96 грн.\~ коштами НСЗУ, що підтверджується наданим листом від 19.09.2024 № 1955/01-6 КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради. На лист окружної прокуратури від 28.05.2024 за № 07.53-107-4236 вих-24 КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради надано інформацію від 17.06.2024 № 225, щодо не отримання коштів в рахунок відшкодування громадянкою [PERSON] витрат на лікування потерпілої [PERSON] , [INFO] , яка перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «ЦМКЛ» у період з 14.09.2023 по 12.10.2023. КНП «ЦМКЛ» та КНП «УМБКЛ» не здійснювалися заходи щодо стягнення вказаних коштів з громадянки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з відсутністю у КНП « ЦМКЛ» та КНП « УМБКЛ» документів для проведення таких заходів. Лікування потерпілої [PERSON] в КНП « ЦМКЛ» здійснювалось за рахунок коштів НСЗУ (Національної служби здоров`я України) та місцевого бюджету. Про виявлені порушення інтересів Ужгородської міської ради щодо невідшкодування коштів місцевого бюджету Ужгородською окружною прокуратурою повідомлено Ужгородську міську раду листом від 07.01.2025 за № 07.53-107-119вих-25, в якій запитувалась також інформація про вжиті заходи, зокрема, шляхом звернення до суду з позовом. Листом від 16.01.2025 № 451-25 Ужгородською міською радою повідомлено про те, що до бюджету територіальної громади міста кошти у розмірі 1430,80 грн., як відшкодування витрат на лікування потерпілої [PERSON] не надходили. Ужгородською міською радою не вживались та не будуть вживались заходів для стягнення зазначених витрат, оскільки міська рада не була стороною кримінального провадження № 12023071070000262 від 15.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, не була стороною кримінального провадження, не мала доступу до матеріалів справи та доказів підтвердження розміру шкоди завданої територіальній громаді. Листом від 11.06.2024 за № 07.53-107-4637 вих. 24 повідомлено НСЗУ про виявлені порушення інтересів держави щодо витрат бюджетних коштів за програмою медичних гарантій, необхідність їх відшкодування, та тим самим надано можливість відреагувати на порушення інтересів держави. У листі Національної служби здоров`я України (НЗСУ) від 25.06.2024 № 21504/2-16-24 зазначено, що, на погляд НСЗУ, службу не наділено повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину. НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду Ужгородською окружною прокуратурою стосовно відшкодування витрат на лікування потерпілої від кримінального правопорушення та готова до співпраці з межах повноважень. На даний час, в НСЗУ відсутня інформація про відшкодування вартості лікування потерпілих. Листами від 07.01.2025 № 07.53-107-118ВИХ-25 Ужгородська окружна прокуратура повідомила НЗСУ та від 24.01.2025 № 07.53-107-618ВИХ-25 Ужгородську міську раду про звернення до суду з вказаним позовом відповідно до ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Вказаний позов Ужгородською окружною прокуратурою подано у зв`язку з тим, що Національною службою здоров`я України та Ужгородською міською радою позови до суду про відшкодування витрат на лікування [PERSON] до [PERSON] не пред`являлись. Звернувшись з позовом в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України та Ужгородської міської ради про відшкодування збитків у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, заступник керівника Ужгородської окружної прокуратури зазначав про наявність для цього правових підстав відповідно до приписів ст. ст.\~1166,\~1191,\~1206 ЦК України. Вирішуючи питання правомочності Ужгородської окружної прокуратури на звернення до суду в інтересах позивачів, суд виходить з такого. В\~ст. 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2\~ст. 16 ЦК України. Згідно з приписами статті 131-1 Конституції України, статті 56 ЦПК України, статті 23\~Закону України\~«Про прокуратуру» прокурора наділено повноваженнями на представництво в суді інтересів держави у виключних випадках, а саме: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу. У постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду констатувала, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому\~ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме\~подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо. Ужгородською окружною прокуратурою Закарпатської області доведено, що Ужгородська міська рада та Національна служба здоров`я України не звертались до відповідача з вимогою про відшкодування понесених витрат на лікування потерпілої [PERSON] . Відтак в силу положень статті 23 Закону України «Про прокуратуру», статті 56\~ЦПК України наявні всі підстави для підтвердження представництва прокурором інтересів держави в суді, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 26 травня 2020 року по справі №912/2385/18. До того ж відповідно до абз. 3 ч. 4 ст.\~23\~Закону України\~«Про прокуратуру» Ужгородська окружна прокуратура Закарпатської області до звернення до суду повідомила позивачів про звернення із даним позовом до суду. Відтак, прокурор, звернувшись з цим позовом, обґрунтував належним чином та довів підстави для представництва інтересів держави. Стосовно заявлених Ужгородською окружною прокуратурою Закарпатської області позовних вимог слід зазначити таке. Згідно з приписами\~ст. 4 ЦПК України\~захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Порядок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, встановлений в § 2\~Глави 82 ЦК України. Так, відповідно до ч. ч. 1, 3\~ст. 1206 ЦК України\~особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Пунктом 3\~постанови Пленуму ВСУ «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» № 11 від 07 липня 1995 року\~роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим\~постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року\~(далі Порядок). Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить заклад. Пунктом 3 указаного Порядку встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. З урахуванням того, що належними та допустимими доказами у справі доведено вину [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286\~КК України, у результаті якого потерпілій [PERSON] заподіяно шкоду у виді середньої тяжкості тілесних ушкоджень; доведено розмір витрат на лікування потерпілої [PERSON] , яке здійснювалось у зв`язку з отриманням таких ушкоджень, за рахунок коштів Національної Служби Здоров`я України та Ужгородської міської ради; відповідачем жодних доказів на протилежне не представлено, як і не надано доказів того, що вона добровільно відшкодувала шкоду у вище зазначеному розмірі, суд приходить до висновку про законність вимог Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області про стягнення з відповідача шкоди, завданої кримінальним правопорушенням\~витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину. Відповідно до статті 141\~Цивільного процесуального\~кодексу України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у сумі 3 028 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved