Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Заявниця звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси з зазначеною заявою, та просить суд оголосити померлим її чоловіка [PERSON] [INFO] , посилаючись на те, що він помер [INFO] , в с. Козачі Лагері, Цюрюпинського району, Херсонської області. Зазначене село знаходиться на лінії бойових дій Збройних Сил України та російських загарбників. В селі відсутня будь яка адміністрація, поліція тощо. Отже односельці, які не виїхали з вкрай небезпечної зони, самостійно здійснили поховання її чоловіка. Відповідно до Закону України від 26.02.2025 року №4273-ІХ, Суворовський районний суд м. Одеси з 02.05.2025р., перейменовано на Пересипський районний суд м. Одеси. Представник заявниці в судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити у повному обсязі. Від представника заінтересованої особи надійшли письмові пояснення в яких представник не заперечував проти задоволення заяви та просив розглянути справу у його відсутність. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] перебував у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії [NUMBER] від 23.01.1977 року. Від шлюбу народився син [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.12.1991 р. Сім`я проживала у приватному будинку за адресою: [ADDRESS] (Олешківська міська громада), що підтверджується копією сторінки із пропискою з паспортів [PERSON] та [PERSON] . З початку повномасштабної агресії російської федерації проти України та на теперішній час село Козачі Лагері, що знаходиться на території Олешківської міської територіальної громади, опинилося в окупації, що підтверджується Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 (з наступними змінами та доповненнями) «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією». Протягом усього часу окупації часто відбувались випадки знущання з боку російських солдатів над мешканцями села, а також були випадки зникнення мешканців села. При цьому [PERSON] категорично відмовлявся покинути рідне село. На цьому тлі відносини між подружжям погіршилися. Станом на початок травня 2024 р., враховуючи присутність російських військових та їх жорстке відношення до місцевого населення, а також небезпеку для життя та здоров`я, скрутне матеріальне становище, що склалося на території населеного пункту, [PERSON] виїхала на підконтрольну територію України, що підтверджується наданою їй довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 03.06.2024 р. [PERSON] , вирішив не виїжджати та залишився на окупованій території у с. Козачі Лагері Цюруписького району Херсонської області. Після виїзду [PERSON] на підконтрольну Україні територію зв`язок з [PERSON] припинився. Станом на 25.01.2022 р. [PERSON] був хворим на інсулінозалежний цукровий діабет, що підтверджується фотографією довідки КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша». Після виїзду у серпні місяці 2024 р. з села Козачі Лагері односельчанки заявниці [PERSON] з окупованої території у серпні 2024 р., [PERSON] отримала від неї інформацію, що [PERSON] помер та був похований у с. Козачі Лагері Цюрупинського району Херсонської області, зазначені обставини щодо смерті та поховання [PERSON] , [PERSON] , підтвердила в судовому засіданні як свідок. На даний час у зв`язку із окупацію с. Козачі Лагері Цюрупинського району Херсонської області військами російської федерації та відсутністю будь-якої адміністрації на території села, а також у зв`язку із тим, що дана територія фактично є територією бойового зіткнення, неможливо отримати будь-які документи, що підтверджують смерть [PERSON] , який був чоловіком [PERSON] . Оголошення [PERSON] померлим є необхідним для вступу у спадщину та для можливості оформити компенсації за житло, що було втрачено на окупованій території. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 46 ЦК України, \~фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Згідно ст. 47 ЦК України, за правовими наслідками оголошення фізичної особи померлою прирівнюється до правових наслідків, які настають у разі смерті фізичної особи, а саме: на майно такої особи відкривається спадщина. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Підставою для визнання [PERSON] , померлим, а отже і звернення до суду, стало необхідність заявниці вирішити питання щодо оформлення її спадкових прав. Відповідно до п. 13 Постанови ПВСУ № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а вразі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника уразі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Уразі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні ,в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Відповідно до ч. 1ст. 48 ЦК України, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, з урахуванням обставин встановлених в судовому засіданні, суд вважає, що викладені обставини у заяві доведені заявником та знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак, заява підлягає задоволенню. При цьому, суд роз`яснює заявнику, що відповідно до норм ч. 1 ст.309ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місце перебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Outcome: approved