Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Представник позивача звернулась в Жидачівський районний суд Львівської області з позовом, у якому просила стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 36241 грн. 30 коп., яка складається з 29397 грн. заборгованості за кредитом, 6844 грн. 30 коп. заборгованості за відсотками. Мотивувала вимоги тим, що 09.09.2024 року між сторонами укладено кредитний договір\~№ 19886/113/2024,\~за умовами\~якого позивач\~передав у\~власність відповідачу\~30000\~грн.\~зі сплатою\~70\~%\~річних за\~користування кредитом,\~які відповідач\~зобов`язалась повернути\~до 08.09.2026\~року.\~Позивач взяті\~на себе\~зобов`язання виконав\~та надав\~кредит відповідачу,\~яка обов`язки\~щодо повернення\~такого не\~виконала,\~у зв`язку\~з чим\~утворилася згадана\~заборгованість. Пунктом 2.3.2 кредитного договору передбачено право банку вимагати дострокового повернення кредиту, відсотків, комісій та інших платежів за договором у разі несвоєчасної сплати відсотків та/або неповернення суми кредиту чи його частини. Враховуючи наведене, просила позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 31 березня 2025 року матеріали позовної заяви передано за підсудністю до Пустомитівського районного суду Львівської області, які отримано 22 квітня 2025 року. Ухвалою від 23 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач повідомлялась про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції. У вказаний строк відповідач не надала суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Судом встановлено, що 09.09.2024 року між сторонами укладено кредитний договір № 19886/113/2024, за умовами якого позивач передав у власність відповідачу 30000 грн. зі сплатою 70 % річних за користування кредитом, які відповідач зобов`язалась повернути до 08.09.2026 року. З меморіального ордеру № 438227 від 09.09.2024 року вбачається, що позивачем надано відповідачу грошові кошти у розмірі 30000 грн. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності\~до умов\~договору відповідач\~зобов`язалась погашати\~заборгованість по\~кредиту,\~проценти за\~його використання,\~однак свої\~зобов`язання\~не виконала,\~у встановлений\~строк кредит\~не повернула\~та не\~сплатила відсотки,\~внаслідок чого\~утворилася заборгованість\~у розмірі\~36241\~грн.\~30\~коп.,\~яка складається\~з 29397\~грн.\~заборгованості за\~кредитом,\~6844\~грн.\~30\~коп.\~заборгованості за\~відсотками,\~що підтверджується\~розрахунком заборгованості\~за договором\~кредиту №\~19886/113/2024від 09.09.2024 року. Пунктом 2.3.2 кредитного договору передбачено право банку вимагати дострокового повернення кредиту, відсотків, комісій та інших платежів за договором у разі несвоєчасної сплати відсотків та/або неповернення суми кредиту чи його частини. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач не отримувала від позивача вказані грошові кошти, а також не підписувала відповідний кредитний договір суду не надано. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому такі слід задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 19886/113/2024 від 09.09.2024 року у розмірі 36241 грн. 30 коп., яка складається з 29397 грн. заборгованості за кредитом, 6844 грн. 30 коп. заборгованості за відсотками. За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved