Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

АТ «Сенс-Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.12.2020 [PERSON] звернувся до АТ «Альфа Банк» (12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк») з метою отримання банківських послуг. 29.12.2020 підписанням оферти на укладання угоди про надання кредиту № 501286777 відповідач запропонував банку укласти угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між ним та банком. Банк прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501286777 від 29.12.2020, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Таким чином, 29.12.2020 між банком та відповідачем було укладено кредитний договір. Банк виконав взяти на себе зобов`язання, надавши позичальнику кредит відповідно до узгоджених умов. Відповідач кредит отримав, що підтверджується меморіальним ордером № 84416090 від 29.12.2020, виписками по рахункам № [NUMBER] та [NUMBER] , однак своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 420775,09 грн., з яких 234798,74 грн. заборгованість за кредитом, 185976,35 грн. заборгованість по відсотках. Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 420775,09 грн., 5049,30 грн. сплачений судовий збір, 33630,84 грн. витрати на професійну правничу допомогу. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи в порядку, встановленому ЦПК України. Відзиву на позов не подавав, причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, прийшов до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтями\~525,\~527 ЦК України\~передбачається, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідно до ст.ст.\~615,\~625 ЦК України\~передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В судовому засіданні встановлено, що 29.12.2020 між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про надання кредиту № 501286777, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. За умовами оферти, відповідачем запропоновано банку укласти угоду про надання кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між [PERSON] та банком. Відповідачем зазначені умови для укладення угоди, а саме: сума кредиту 380000,00 грн. Процентна ставка 28,00% річних. Тип ставки фіксований. Строк кредиту 60 місяців. Дата повернення кредиту 29.12.2025. Для повернення заборгованості за угодою відповідачем запропоновано використовувати рахунок № [NUMBER] , відкритий у банку. Відповідно до п.3 кредит надається позичальнику для: - власних потреб. Розмір - 26495,84 грн., спосіб видачі переказ коштів на рахунок [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа\- Банк». -\~повернення заборгованості\~за кредитним\~договором №501187090\~від 19.09.2019\~року.\~Розмір \~93974,68\~грн.; спосіб видачі переказ коштів на рахунок [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк». -\~повернення заборгованості\~за кредитним\~договором №\~501227015\~від 21.01.2020\~року.\~Розмір \~259529,48\~грн.,; спосіб видачі переказ коштів на рахунок [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк». Відповідно до п.1 умов кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія, сума кредиту до 200000,00грн., процентна ставка 26,00% річних, тип ставки фіксована, строк дії кредитної карти 3 роки з моменту випуску. В пункті 1 угоди зазначено, що під час користування кредитом [PERSON] пропонував банку встановити обов`язковий мінімальний платіж у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за відновлюваною кредитною лінією, але не менше 50 грн. Дату сплати ОМП пропонує визначати відповідно до умов додатку № 4 до договору. Платежі з повернення кредиту пропонує здійснювати відповідно до договору. Примірний графік та розрахунок сукупної вартості пропоную навести в тарифах, які є невід`ємною частиною договору. Пропонує банку щомісячно в останній день розрахункового періоду здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунку № [NUMBER] , в розмірах, що необхідні для щомісячної оплати страхового платежу згідно з умовами договору. АТ «Альфа банк» прийняло пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа- Банк». Тобто, відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Таким чином, судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 29.12.2020 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 501286777. Крім того, при укладанні кредитного договору № 501286777 від 29.12.2020 сторони підписали додаток №1 до угоди про надання кредиту, в якому узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг також підписано паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені основні умови кредитування. АТ «Альфа-Банк» виконало умови кредитного договору щодо перерахування на рахунок відповідача безготівковим шляхом коштів в розмірі 380000,00 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку [PERSON] та меморіальним ордером № 84416190 від 29.12.2020. Згідно Витягу з державного реєстру банків та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» та АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. За правилами ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно з\~ст. 205 ЦК України, правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 509 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України\~встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1\~ст. 624 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до положень\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно ч.ч. 1, 2, 3\~ст. 1056-1 ЦК України\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно\~статті 534 ЦК України\~у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Згідно ч. 1\~ст. 84 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно розрахунку заборгованості відповідач має заборгованість за кредитним договором в сумі 420775,09 грн., яка складається з: 234798,74 грн. заборгованості за кредитом; 185976,35 грн. заборгованості по відсоткам. Заявлена позивачем сума заборгованості відповідачем не спростована. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з\~\~ [PERSON] заборгованості в сумі 420775,09 грн., яка складається з: 234798,74 грн. заборгованості за кредитом; 185976,35 грн. заборгованості по відсоткам, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно\~ст. 133 ЦПК України\~- судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Як передбачено\~ч.3, 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката,

Outcome: partial