Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Жеребенко О.В. (діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги № 401 від 20 листопада 2023 року) в інтересах позивача звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом, в якому (позові) просить: встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2008 року до [INFO] , тобто не менше п`яти років до часу відкриття спадщини; визнати [PERSON] спадкоємцем за законом четвертої черги спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обгрунтування позову представник позивача зазначила, що [INFO] померла цивільна дружина позивача [PERSON] - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з 19/50 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказана частина будинку згідно з договором купівлі-продажу частини жилого будинку від 09 липня 1999 року належала на праві приватної власності матері [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] . При цьому, за життя [PERSON] прийнявши спадщину після смерті матері не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину на частину будинку у зв`язку зі смертю. Крім того, представник позивача зазначила, що 27 березня 2023 року позивач [PERSON] подав до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , однак постановою від 28 вересня 2023 року № 2152/02-31 позивачу [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті - [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , оскільки не надано документів, які підтверджують родинні відносини або факт проживання однією сім`єю, та повідомлено, що для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю має бути підтверджено рішенням суду. Представник позивача також зазначила, що позивач [PERSON] в період з 18.07.1997 року по 05.05.2000 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та після розірвання шлюбу, починаючи з 2008 року по 22 березня 2023 року знову почав проживати з [PERSON] однією сім`єю та були пов`язані немайновими та майновими правами, спільними обов`язками та спільним побутом, вели спільне господарство, спільно харчувалися та мали спільний бюджет, були фактично чоловіком та дружиною, при цьому не мали офіційної реєстрації шлюбу. Крім того, після смерті [PERSON] позивачем [PERSON] було організовано та проведено її поховання. З огляду на викладене вище, представник позивача вказала, що встановлення факту проживання позивача [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] , яка померла [INFO] , має для нього юридичне значення для оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину за законом. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 квітня 2024 року відкрито загальне позовне провадження по даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Крім того, зазначеною ухвалою за клопотанням представника позивача [PERSON] - адвоката Жеребенко О.В. витребувано у Кропивницькій міській державній нотаріальній конторі № 1 (25015, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, буд.1-б) належним чином засвідчену копію спадкової справи № 133/2023, після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . 09 липня 2024 року Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 1 на виконання ухвали суду від 05 квітня 2024 року надано копію спадкової справи № 133/2023, після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 26 лютого 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. При цьому, у зв`язку з набранням 25 квітня 2025 року чинності Законом України від 26.02.2025 № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, зокрема, змінено найменування Ленінського районного суду міста Кіровограда на Подільський районний суд міста Кропивницького. Позивач [PERSON] та в його інтересах представник - адвокат Жеребенко О.В. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги з підстав та за обставин, зазначених в позові, підтримали в повному обсязі. Просили позов задовольнити. Представник відповідача КРОПИВНИЦЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений судом належним чином, при цьому, подав до суду відзив на позовну заяву, зареєстрований судом 16.07.2024 року за вх. № 19242, в якому просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, зазначивши на обґрунтування заперечень, що обов`язковою умовою для визнання членами сім`ї спадкодавця, крім власне факту спільного проживання, є ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Належними та допустимими доказами спільного проживання однією сім`єю є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних сім`ї. Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання однією сім`єю та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) членів родини, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання проживаючих сім`єю без наявності інших ознак сім`ї. Самі лише показання свідків не є достатніми доказами про наявність у позивача із спадкодавцем сім`ї в розумінні статті 3 СК України. Враховуючи викладене, вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту постійного проживання зі спадкодавцем. Крім того, представником відповідача КРОПИВНИЦЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ подано заяву, зареєстровану судом 19.05.2025 року за вх. № 14834 про розгляд заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю за відсутності представника КРОПИВНИЦЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ. Представник відповідача УПРАВЛІННЯ КОМУНАЛЬНОЇ ВЛАСНОСТІ КРОПИВНИЦЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, відзив на позовну заяву відповідач не подавав. Заслухавши позивача [PERSON] та в його інтересах представника - адвоката Жеребенко О.В., свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , враховуючи поданий відповідачем КРОПИВНИЦЬКОЮ МІСЬКОЮ РАДОЮ відзив на позовну заяву, зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації смерті у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис за № 753. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, 19/50 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала матері [PERSON] - [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу частини жилого будинку від 09 липня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кріпким Ю.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1106 та яка, в свою чергу, померла [INFO] , Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.. Згідно з ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом також встановлено, що після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 1, 27.03.2023 року заведено спадкову справу № 133/2023. При цьому, з копії зазначеної спадкової справи № 133/2023, наданої Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 1 на виконання ухвали суду від 05.04.2024 року, судом встановлено, що з заявою про прийняття спадщини, яка зареєстрована під № 357, 27 березня 2023 року звернувся [PERSON] , в якій (заяві)останній зазначив, що спадкодавець [PERSON] є його колишньою дружиною. Даних щодо інших спадкоємців матеріали спадкової справи не містять. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2152/02-31 від 28 вересня 2023 року, винесеною державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 Валентиною Куроп`ятник відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті - [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . При цьому, відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом мотивована тим, що документів, які підтверджують родинні стосунки або факт проживання однією сім`єю не надано. Для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю має бути підтверджено рішенням суду. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Положеннями ст.3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов`язані спорідненням зі спадкодавцем. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст.16 ЦК України. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України), при цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Зазначене підтверджується позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 30 жовтня 2019 року у справі №643/6799/17. Слід також розмежовувати сферу дії статті 74 СК України і статті 1264 ЦК України, оскільки зазначені норми регулюють різні правовідносини (сімейні та спадкові). Якщо вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу заявлена у зв`язку з таким проживанням не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, відповідні відносини є спадковими і до них слід застосовувати статтю 1264 ЦК України. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Зазначене положення поширюється щодо осіб, а саме: чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі; проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім`єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини. Згідно з частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Тлумачення наведеної норми права вказує, що для визначення статусу сім`ї необхідно встановити три складові: особи спільно проживали; ці особи пов`язані спільним побутом; ці особи мають взаємні права та обов`язки. Позивач [PERSON] , звертаючись до суду з позовом та заявляючи позовні вимоги про встановлення факту його (позивача) проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: з 2008 року і до часу відкриття спадщини, вказавши, що даний факт має для нього юридичне значення, так як надає йому можливість оформити спадкові права, подавши нотаріусу документ, який підтверджує його факт проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. При цьому, судом також встановлено, що позивач [PERSON] до подання позовної заяви в порядку окремого провадження звертався до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, заінтересована особа - Кропивницька міська рада, та ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 березня 2024 року (справа № 405/268/24) заява [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю залишена без розгляду з підстав наявності спору про право. Як вбачається з копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 25 жовтня 1996 року Ленінським РВ УМВС України в Кіровоградській області, зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] , з 26.06.1974 року значиться за адресою: [ADDRESS] . В зазначеному паспорті, в розділі «Сімейний стан» є наявною інформація про реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON] 18.07.1997 року, актовий запис за № 373, та його (шлюбу) розірвання 05.05.2000 року, актовий запис за № 137. З довідки квартального комітету № 25 Подільського району м.Кропивницький від 19.12.2023 року № 106 також вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним, за даною адресою проживала без реєстрації з 2008 року по день смерті ( [INFO] ) [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю, вели спільне господарство, перебували в цивільному шлюбі. Відповідно до декларації № 0001-МКА8-26АО про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу пацієнта [PERSON] , [INFO] , довіреною особою пацієнта для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом зазначено [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про поховання № 688 від 22.03.2023 року, виданого [PERSON] , який 24.03.2023 року на дільниці № [NUMBER] ряд № [NUMBER] місце № 1 кладовища, розміщеного в м.Кропивницький на вул. Далекосхідній, здійснив поховання померлої [PERSON] . Окрім того, допитані в судовому засіданні за клопотанням представника позивача [PERSON] - адвоката Жеребенко О.В. свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надали пояснення, за якими, свідки підтвердили факт проживання однією сім`єю [PERSON] як чоловіка та [PERSON] як жінки без реєстрації шлюбу в період з 2008 року і по день смерті [PERSON] , а саме [INFO] . І, зокрема, свідок [PERSON] пояснив суду, що він проживає за адресою: [ADDRESS] та з 2010 року товаришує з [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , при чому, на момент його (свідка) знайомства з [PERSON] з ним проживала за вказаною адресою [PERSON] , за якою він піклувався та доглядав за нею. Її матір [PERSON] проживала окремо від [PERSON] , однак [PERSON] дбав про них обох та після їх смерті здійснив їх поховання. Зазначив, що коли [PERSON] просив його допомогти по господарству, то він допомагав, і, зокрема, за місцем проживання [PERSON] вони побудували баню, а за місцем проживання матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , допомагав [PERSON] з облаштуванням водопроводу, опалення чи допомагав на присадибній ділянці, при чому, після смерті матері [PERSON] - [PERSON] за вказаною адресою ніхто не проживає, а [PERSON] оплачує комунальні послуги. Свідок [PERSON] суду пояснив, що з 1978 року він проживає за адресою [ADDRESS] , [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] знає з 1980 року, вони є сусідами та друзями. Зазначив, що [PERSON] проживав з мамою [PERSON] , а потім почав проживати з [PERSON] , вони на деякий час розходилися, однак згодом, після смерті матері почали проживати постійно за адресою: [ADDRESS] , однією сім`єю, як чоловік та дружина, спільних дітей у них не було, у [PERSON] був син [PERSON] від попереднього шлюбу. Після смерті [PERSON] , організацією поховання займався [PERSON] , а він (свідок), в свою чергу йому допомагав. Свідок [PERSON] пояснив суду, що позивача [PERSON] знає зі свого дитинства, так як він був у нього (свідка) тренером з водомоторного спорта та йому (свідку) відомо, що приблизно з 2008 року [PERSON] почав проживати за адресою свого постійного місця проживання - [ADDRESS] , разом з жінкою [PERSON] , проживали як сім`я, як чоловік і дружина, тільки без реєстрації шлюбу, і за вказаною адресою [PERSON] проживала до дня своєї смерті та [PERSON] піклувався про неї, як про дружину, а так само піклувався і допомагав і матері [PERSON] , яка проживала окремо від них. Зазначив, що [PERSON] померла вдома за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] займався організацією її поховання. При цьому, суд критично оцінює сумніви відповідача Кропивницької міської ради в тому, що показання свідків не є достатніми доказами про наявність у позивача із спадкодавцем сім`ї в розумінні статті 3 СК України, з огляду на те, що останні особисто знайомі з позивачем та померлою [PERSON] , перебували із ними у дружніх відносинах. Така оцінка судом тверджень відповідача зумовлена тим, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б слугували підставами для поставлення показів свідків судом під сумнів, а відтак твердження представника відповідача є лише його особистими припущеннями, яких в свою чергу, недостатньо для спростовування показів свідків. Більш того, саме особи, які входили у коло спілкування позивача та спадкодавця, в першу чергу і мають володіти інформацією щодо обставин їх спільного проживання, яка стороннім особам, вочевидь, відомою бути не може. Крім того, судом також не приймаються до уваги доводи представника відповідача Кропивницької міської ради про відсутність доказів придбання майна в інтересах сім`ї з тих підстав, що в силу поважного віку необхідності чи потреб у придбанні майна в інтересах сім`ї у позивача [PERSON] , та його жінки [PERSON] , - не було. З огляду на зазначене, встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач [PERSON] дійсно проживав зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, та проживаючи спільно протягом тривалого часу, фактично утворили сім`ю, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, піклувалися та підтримували один про одного, при цьому, ані [PERSON] , ані [PERSON] в іншому зареєстрованому шлюбі у вказаний період не перебували, на підставі чого, суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність позову в частині позовної вимоги про встановлення факту постійного спільного проживання [PERSON] , [INFO] , разом з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , однією сім`єю в період з 01.01.2008 року до [INFO] . Позивачем [PERSON] заявлено також вимогу про визнання його в судовому порядку спадкоємцем за законом четвертої черги спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка задоволенню не підлягає, з тих підстав, що саме нотаріус за матеріалами заведеної спадкової справи визначає коло спадкоємців, які подали заяви про прийняття спадщини, встановлює черговість спадкування за законом і так само визначає за законом спадкоємців в порядку черговості, при цьому звернення до суду з зазначеною вимогою може мати місце у разі незгоди спадкоємця з рішеннями чи діями нотаріуса, а так само, у разі наявності спору між спадкоємцями щодо визначення черговості спадкування за законом, чого, в даному випадку, судом не встановлено. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати по справі, понесені позивачем [PERSON] слід залишити по фактично понесеним позивачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial