Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначає, що з 2006 по 2016 рік перебувала з відповідачем [PERSON] у шлюбі, під час якого у них народилось шестеро дітей : донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження яких батьком вказаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Згідно рішення Острозького районного суду Рівненської області від 09 вересня 2016 року шлюб між ними було розірвано. Вказує, що з часу розірвання шлюбу діти постійно проживають з нею, відповідач з 2020 року самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дітей, протягом тривалого періоду часу не приймає участі у їх вихованні, не цікавиться їхнім життям, здоров`ям та розвитком, не забезпечував дітей всім необхідним для нормального життя та розвитку, що вказує на те, що він ухиляється від виконання батьківських обов`язків. У зв`язку з наведеним вона звернулася в службу у справах дітей виконавчого комітету Острозької міської ради з приводу розгляду питання про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно їх спільних дітей. Позивачка зазначає, що 15 вересня 2020 року вона уклала новий шлюб з [PERSON] , [INFO] , без зміни дошлюбного прізвища. Вказує, що вона офіційно працює на посаді комірникав ТОВ «Київ Фундамент Буд» з березня 2024 року по даний час. Діти навчаються в Межиріцькому ліцеї Острозької міської ради Рівненської області, та найстарша донька [PERSON] навчається в ДПТНЗ «Острозьке ВПУ» з 01.09.2024р. по 01.02.2026р. Вказує, що вона разом з чоловіком займається вихованням, духовним розвитком, матеріальним забезпеченням дітей, щоденно цікавиться поведінкою та культурним розвитком дітей та доньки у навчальному закладі, разом з тим відповідач жодного разу у закладах освіти не був та дітьми не цікавиться. Вона разом з дітьми та чоловіком проживає у належному чоловікові житловому будинку за адресою: [ADDRESS] ,в якому створені належні умови для проживання дітей. Вона забезпечує своїх дітей усім необхідним для їх розвитку, любить дітей та піклується про них, водночас відповідач з дітьми не спілкується понад два роки, не вітає їх зі святами та днем народження, не проводить з ними вільного часу, не надає матеріальної допомоги, та з 2020 року проживає на постійній основі в росії, взагалі не цікавиться їх життям, не телефонує до них та не відвідує. Вважає, що відсутні будь-які непереборні обставини, які б створювали перешкоди у виконанні відповідачем батьківських обов`язків відносно їх спільних дітей. Вважає, що [PERSON] повинен бути позбавлений батьківських прав відносно дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , що й спонукало позивачку звернутися до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою суду від 04.03.2025 р. прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. Зобов`язано орган опіки та піклування виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області надати суду висновок щодо розв`язання спору про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] , доньки - [PERSON] , [INFO] , доньки - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 10.04.2025 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити. Представник позивачки - адвокат Божко Т.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Пояснила, що відповідач [PERSON] вихованням та утриманням своїх дітей починаючи з 2020 року не займався та не займається, проживає на постійній основі в росії, не відвідував та не цікавився їх життям та здоров`ям. Зв`язок як батька та дітей між ними повністю втрачений, та відповідач не робить жодних спроб для відновлення стосунків. Просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, зокрема, шляхом розміщення оголошення на сайті Острозького районного суду на веб-порталі Судова влади України http://ost.rv.court.gov.ua/sud1713/, правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористався, заперечень щодо позову до суду не подав, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно абз.2 ч.1 ст.131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області Баталова Т.О. в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування та не заперечила щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Пояснила, що відповідач не звертався в службу у справах дітей з приводу вчинення йому будь-яких перешкод у спілкуванні та вихованні дітей. При спілкуванні з дітьми, та при з`ясуванні їхньої думки щодо позбавлення відповідача батьківських прав діти вказали, що не заперечують проти такого рішення. Неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивачка [PERSON] є його матір`ю та відповідач [PERSON] - його батьком. Вказав, що він на даний час проживає в [ADDRESS] разом з матір`ю та вітчимом, братами і сестрами. Востаннє з рідним батьком [PERSON] він спілкувався понад 2 роки тому, та як йому відомо, що останній виїхав за кордон ще до війни. З вказаного часу батько участі у його вихованні не брав, його здоров`ям та навчанням не цікавився, матеріальної допомоги не надавав. Вказав, що на даний час зв`язок між ним та батьком втрачений, вони не спілкуються, будь-яких подарунків та привітань батько не передавав. Він не заперечує щодо позбавлення батька [PERSON] батьківських прав щодо нього. Неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що його матір`ю є [PERSON] та його батьком є [PERSON] . Вказав, що його рідний батько [PERSON] виїхав за кордон до росії, та вони між собою не спілкуються. Батько будь-якої участі у його вихованні не бере, його здоров`ям та навчанням не цікавився. Вказав, що останній раз спілкувався з батьком понад два роки назад. Зазначив, що батько не передавав йому будь-якої матеріальної допомоги, з днем народження його не вітав, ніяких подарунків не передавав. Пояснив, що його матір будь-яких перешкод у його спілкуванні з батьком не чинила. Вважає, що батько заслуговує на позбавлення батьківських прав відносно нього та він не заперечує проти цього. Неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] є його матір`ю, а [PERSON] батьком. Вказав, що він на даний час проживає в [ADDRESS] разом з матір`ю, вітчимом та братами і сестрами. Востаннє з батьком [PERSON] він спілкувався два роки назад по телефону, оскільки останній виїхав за кордон до росії ще до війни. З вказаного часу батько його здоров`ям та навчанням не цікавився. Вказав, що на даний час зв`язок між ним та батьком втрачений, вони не спілкуються, будь-яких подарунків та привітань з днем народження батько не передавав. Зазначив, що його матір жодним чином не перешкоджала у його спілкуванні з батьком. Він не заперечує щодо позбавлення батька [PERSON] батьківських прав щодо нього. Неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її матір`ю є [PERSON] , а батьком є [PERSON] . Вказала, що вона на даний час проживає в [ADDRESS] разом з матір`ю та вітчимом, братами і сестрами. Рідний батько [PERSON] ще до початку війни виїхав до росії, та з вказаного часу вони не спілкуються. Батько будь-якої участі у її вихованні не бере, її здоров`ям та навчанням не цікавиться. Вказала, що останній раз спілкувалася з батьком два роки назад. Зазначила, що батько з днем народження її не вітав, ніяких подарунків не передавав. Пояснила, що її матір будь-яких перешкод у її спілкуванні з батьком не чинила. Вважає, що батько заслуговує на позбавлення батьківських прав відносно неї та вона не заперечує проти цього. Неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її матір`ю є [PERSON] , а батьком є [PERSON] . Вказала, що вона на даний час разом з матір`ю, вітчимом, братами і сестрами проживає в [ADDRESS] . Її рідний батько [PERSON] ще до початку війни виїхав за кордон до росії, та з вказаного часу вони не спілкуються. Батько будь-якої участі у її вихованні не бере, її здоров`ям та навчанням не цікавиться. Вказала, що останній раз спілкувалася з батьком по телефону два роки назад. Зазначила, що батько ніяких подарунків не передавав, на день народження її не вітав. Пояснила, що її матір будь-яких перешкод у її спілкуванні з батьком не чинила. Вона не заперечує щодо позбавлення батька [PERSON] батьківських прав щодо неї. Повнолітня [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її матір`ю є [PERSON] , а батьком є [PERSON] . Вказала, що вона проживає в [ADDRESS] разом з матір`ю та вітчимом, братами і сестрами. Навчається вона в ДПТНЗ «Острозьке ВПУ».Вказала, що рідний батько [PERSON] ще до початку війни виїхав до росії. Востаннє вона бачилася з батьком ще до війни в 2022 році. З того часу батько будь-якої участі у її вихованні не бере, її здоров`ям та навчанням не цікавився, зв`язок з ним втрачений. Зазначила, що батько з днем народження її не вітав, ніяких подарунків не передавав. Пояснила, що її матір будь-яких перешкод у її спілкуванні з батьком не чинила. Вважає, що батько заслуговує на позбавлення батьківських прав відносно неї та вона не заперечує проти цього. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, пояснення представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області, дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне. З матеріалів справи та доводів позивачки судом встановлено, що з 25.06.2006р. позивачка [PERSON] перебувала з відповідачем [PERSON] у шлюбі, який було розірвано згідно рішення Острозького районного суду Рівненської області від 09.02.2016 року у справі №567/1205/15-ц, яке набрало законної сили 23.02.2016 року (а.с.19). Під час шлюбу у позивачки та відповідача народилося шестеро дітей: донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.03.2007р., донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.11.2008р., донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.09.2010р., син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.03.2012р., син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.03.2013р., син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.03.2014р., згідно яких батьком дітей є відповідач [PERSON] , а матір`ю - позивачка [PERSON] (а.с.13-18). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.09.2020 року, позивачка [PERSON] 15.09.2020 року уклала новий шлюб з [PERSON] (а.с.12). Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 87/07.08-12, витягів з реєстру територіальної громади від 08.03.2023р., 07.09.2024р., 30.01.2025р., 31.01.2025р., акту обстеження умов проживання від 04.02.2025 року, позивачка [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] та її неповнолітніми дітьми: донькою [PERSON] , донькою [PERSON] , донькою [PERSON] , сином [PERSON] , сином [PERSON] , сином [PERSON] . Умови проживання дітей разом з матір`ю та вітчимом задовільні. Батько дітей участі у їх вихованні не бере (а.с.20-27). Згідно довідки Межиріцького ліцею Острозької міської ради Рівненської області від 10.02.2025 року № 01-27/04 діти: [PERSON] , учениця 11 класу, [PERSON] , учениця 9 класу, [PERSON] , учень 7 класу, [PERSON] , учень 6 класу, [PERSON] , учень 5 класу, навчаються в Межиріцькому ліцеї (а.с.30). Згідно довідки №83 від 10.02.2025 року [PERSON] з 01 вересня 2024 року до 01 лютого 2026 року навчається в ДПТНЗ «Острозьке ВПУ» (а.с.29). Згідно характеристики, наданої ТОВ «Київ Фундамент Буд» від 31.01.2025р. [PERSON] працює з березня 2024 року на посаді комірника. Свої посадові обов`язки виконує професійно та в повній відповідності з посадовою інструкцією і вказівками керівництва. Роботу виконує якісно та відповідально. До виконання своїх посадових обов`язків відноситься старанно та ініціативно, має високу працездатність. Робочий час витрачає продуктивно та дбайливо. З колегами підтримує рівні взаємини. Займаній посаді відповідає (а.с.28). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 3835 від 14.02.2025р., складеного Острозьким відділом ДВС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] зі сплати аліментів на утримання дітей станом на 14.02.2025 року становить 320 355 грн. (а.с.31-32). З дослідженого судом висновку органу опіки та піклування Острозької міської ради Рівненської області № вих-94 від 18.03.2025р. вбачається, що вивчивши ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків та інші обставини, що мають істотне значення, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, та діючи в інтересах дітей, орган опіки та піклування вбачає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - доньки - [PERSON] , [INFO] , доньки - [PERSON] , [INFO] , доньки - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.51). З доводів позивачки та досліджених судом доказів встановлено, що відповідач, який є батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , не піклується про стан їх здоров`я, фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, лікуванням, умовами проживання, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дітей, як складову виховання. Зазначені обставини свідчать про те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Одночасно з матеріалів справи вбачається, що неналежна поведінка відповідача щодо участі у вихованні, утриманні, забезпеченні належних та безпечних умов життя своїх неповнолітніх дітей має місце на протязі тривалого періоду часу. В судовому засіданні встановлено, що відповідач повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Він не бере належної участі в утриманні дітей, у їх вихованні та розвитку, не цікавиться їх життям, здоров`ям та не виявляє будь-якого інтересу до дітей. Після звернення позивачки до суду з вищевказаним позовом відповідач продовжує свідомо ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків, та будь-яких перешкод з боку позивачки для відповідача у спілкуванні, вихованні та розвитку дітей судом не встановлено, бажання щодо налагодження стосунків з дітьми відповідач не виявляє, а тому за висновком органу опіки та піклування було прийнято рішення про доцільність позбавлення його батьківських прав стосовно його неповнолітніх дітей. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не докладає належних зусиль для того, щоб брати належну участь у житті своїх дітей. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402 від 26.04.2001р. кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 цього Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він : 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Слід зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку, а саме виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки мати або батько маючи реальну можливість виконати такий обов`язок, не вчиняють відповідних дій, та судом було достовірно встановлено, що відповідач, за відсутності у нього для цього будь-яких об`єктивних причин, перешкод чи труднощів, ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своїх дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та суд прийшов до таких висновків виходячи з наступного. З досліджених судом доказів встановлено, що відповідач, який є батьком дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , не виявляє щодо дітей батьківського піклування, не турбується про їхнє здоров`я, фізичний і духовний розвиток, не забезпечував необхідним харчуванням, лікуванням, умовами проживання, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дітей, як складову їх виховання. Зазначені обставини у сукупності свідчать про те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що вказує на наявність підстав, передбачених ст.164 СК України, для позбавлення відповідача батьківських прав. Одночасно з матеріалів справи вбачається, що неналежна поведінка відповідача щодо участі у вихованні, утриманні, забезпеченні належних та безпечних умов життя своїх дітей має місце на протязі тривалого періоду часу. В судовому засіданні встановлено, що батько неналежно виконує свої батьківські обов`язки. Він не бере участі в утриманні, вихованні та розвитку своїх дітей, не цікавиться їхнім життям, здоров`ям, навчанням. На даний момент відповідач продовжує свідомо ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків, бажання змінити ставлення до дітей не висловлює. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач неналежним чином не приймає участі в утриманні та вихованні дітей, та не докладає для цього жодних зусиль. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07.12.2006, рішення у справі Olsson V. Sweden (№2) від 27.11.1992) вказує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. В іншій справі Європейський суд з прав людини (рішення у справі «Савіни проти України» від 18.12.2008 р.) зазначає, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях акцентував увагу, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, своє ставлення до виховання дітей не змінив, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу, не цікавиться їхнім життям, не піклується про стан їх здоров`я, не надає дітям доступу до культурних та інших цінностей. Відповідач [PERSON] в службу у справах дітей із заявою про те, що йому перешкоджають спілкуватися з дітьми, не звертався. При цьому, наведені вище обставини дають підстави суду дійти висновку, що відповідач не має бажання та не спроможний виконувати батьківські функції щодо своїх дітей. В судовому засіданні встановлено, що на час розгляду справи у суді донька [PERSON] досягла повноліття. Разом з тим, приписи СК України та інші законодавчі акти не містять заборони позбавлення батьківських прав стосовно сина/доньки після досягнення ними повноліття, та відповідний висновок викладено у постанові Об`єднаної палати КЦС Верховного Суду від 29.01.2024 року у справі № 185/9339/21. При досягненні повноліття особа втрачає правовий статус дитини в розумінні закону, проте сімейні відносини між батьком/матір`ю та сином/дочкою після досягнення дитиною повноліття не припиняються, між ними зберігається правовий зв`язок як батьків та дитини. Це відповідно означає й існування між ними взаємних особистих немайнових та майнових прав і обов`язків, які є чинними впродовж усього життя, а окремі з них - навіть після смерті одного з них. Тож навіть після досягнення дитиною повноліття батьки, які не позбавлені батьківських прав стосовно такої дитини, зберігають певні права та обов`язки відносно неї, які ґрунтуються на факті їх кровного споріднення. Із повноліттям дитини «з`являються» права батьків на утримання і піклування з боку повнолітніх сина/дочки та виникають відповідні кореспондуючі їм обов`язки. Батьки, не позбавлені батьківських прав, є спадкоємцями за законом своєї дитини. Таке нормативне регулювання сімейних відносин між батьками та повнолітніми сином/дочкою є втіленням моральних засад суспільства, за яких батько та матір, які належно виконували свої обов`язки щодо власної дитини протягом тривалого часу (від народження і до досягнення дитиною повноліття, а в певних випадках навіть після досягнення повноліття), мають право на утримання від повнолітніх сина/дочки, а також на спадкування за законом. Відповідно, позбавлення матері чи батька батьківських прав стосовно їхньої дитини, за умови доведеності факту невиконання ними своїх батьківських обов`язків, унеможливлює існування, зокрема, права на утримання та спадкування, в майбутньому. Відтак, незважаючи на досягнення донькою [PERSON] повноліття, судом встановлено обґрунтованість передбачених ст.164 СК України підстав позову про позбавлення відповідача батьківських прав. Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач свідомо ухиляється тривалий час від виконання своїх батьківських обов`язків, що у відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення батьківських прав. З урахуванням вище встановлених обставин суд погоджується з висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки обставини наведені у такому висновку знайшли своє підтвердження у доказах, досліджених судом. Враховуючи положення ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України у відповідності до яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дітей, суд вбачає фактичні та правові підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його повнолітньої доньки [PERSON] та неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . При вирішенні питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір при подачі позову до суду у розмірі 1 211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved