Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

24 вересня 2024 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01 липня 2019 року між АТ "Альфа-Банк" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом акцептування оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, № 631186470 (далі - Договір), за умовами якого відповідачу було встановлено ліміт кредитної лінії в розмірі 200 000 гривень, які вона зобов`язалася повернути Кредитодавцю та сплатити відсотки за користування ними в розмірі 39,99% річних. Кредитодавець на виконання умов Договору надав [PERSON] грошові кошти. Проте позичальник своїх зобов`язань за Договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість, яка станом на 20.09.2021 року становить 41 873 гривні 20 копійок, з яких: сума заборгованості за основним боргом - 36 117,22 гривень, сума заборгованості за процентами - 5 755,98 гривень. 20 вересня 2021 року між АТ "Альфа-Банк" та позивачем ТОВ "ФК "Еліт Фінанс"\~укладено договір факторингу № 3, за яким АТ "Альфа-Банк" відступило позивачу за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 631186470 від 01.07.2019 року. За наведеного, позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь загальну заборгованість за наданими кредитами в розмірі 41 873 гривні 20 копійок, судовий збір в розмірі 3 028 гривень та судові витрати на правову допомогу в розмірі 9 200 гривень. Ухвалою суду від 14 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали подати до суду у відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України\~відзив на позовну заяву. Відповідачу [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою з додатками за зареєстрованим місцем проживання. У зв`язку із проставленням у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» відповідач у порядку п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України\~вважається такою, якій вручено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі. Будь-яких заяв, клопотань чи письмових пояснень до суду не подала. Відповідач [PERSON] не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву. Таким чином, суд вирішив розглядати справу за наявними матеріалами. Розгляд справи проводиться без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч. 13 ст. 7 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України \~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 28 червня 2019 року між АТ "Альфа-Банк" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір шляхом акцептування оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631186470 (далі - Договір), за умовами якого відповідачу було встановлено ліміт кредитної лінії в розмірі 200 000 гривень, які вона зобов`язалася повернути Кредитодавцю та сплатити відсотки за користування ними в розмірі 39,99% річних, що підтверджується копією оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631186470, розрахунком заборгованості та випискою зособового рахунку відповідача (а.с. 5, 17-22). Договір підписано позичальником [PERSON] власноручно. Також відповідачем власноручно підписаний паспорт споживчого кредиту(а.с. 5). 20 вересня 2021 року між АТ "Альфа-Банк" та позивачем ТОВ "ФК "Еліт Фінанс"\~укладено договір факторингу № 3, за яким АТ "Альфа-Банк" відступило позивачу за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 631186470 від 01.07.2019 року, що підтверджується копією договору факторингу, копією акту прийому-передачі реєстру боржників, витягом з реєстру боржників (а.с. 9-15). На думку позивача відповідач свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість, яка станом на 20.09.2021 року становить 41 873 гривні 20 копійок, з яких: сума заборгованості за основним боргом - 36 117,22 гривень, сума заборгованості за процентами - 5 755,98 гривень. Також судом встановлено, що зазначений вище кредитний договір не оскаржений і є чинним. За змістом ст.\~207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.\~526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст.\~626\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За приписами ст.\~627\~ЦК\~України відповідно до статті 6\~цього\~Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ч. 1 ст.\~628\~ЦК\~України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення (ч.ч. 1, 2 ст. 631 ЦК України). Згідно зі ст.\~1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Первісний кредитор обов`язки за умовами договору виконав, надавши кредитні кошти відповідачеві, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача [PERSON] (а.с. 17-21). Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ст.\~1046\~ЦК\~України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідачем [PERSON] власноручно було підписано: № 631186470 від 28.06.2019 року (публічна оферта) та паспорт споживчого кредиту. Таким чином, з відповідачем було погоджено всі істотні умови кредитування. Згідно з витягом з Реєстру боржників до договору факторингу № 3 від 20.09.2021 року (а.с. 14) та розрахунку заборгованості (а.с. 22), сума заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 20.09.2021 року становить 41 873 гривні 20 копійок, з яких: сума заборгованості за основним боргом - 36 117,22 гривень, сума заборгованості за процентами - 5 755,98 гривень. Вказані докази не спростовані відповідачем і на думку суду є достатніми на підтвердження розміру боргу відповідача за кредитними договорами. Отже, внаслідок невиконання [PERSON] умов кредитного договору утворилася загальна заборгованість позичальника перед позивачем як правонаступником первісного кредитора, яка станом на 20.09.2021 року становить 41 873 гривні 20 копійок, з яких: сума заборгованості за основним боргом - 36 117,22 гривень, сума заборгованості за процентами - 5 755,98 гривень., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. \~ \~ \~ \~ Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач просив в позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь судовий збір, враховуючи, що позов задоволено, то суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 3 028 гривень судового збору. Крім того, представник позивача просив стягнути на користь позивача з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 9 200 гривень. Статтею 137 ЦПК України\~визначено поняття витрат на правничу допомогу та порядок їх відшкодування, у відповідності до якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Розмір витрат на правничу допомогу підтверджується договором про надання правової допомоги від 03.07.2024 року, актом про надання правової допомоги від 15.07.2023 року, платіжною інструкцією № 3577 від 29.07.2024 року (а.с. 23-27). Відповідно до акту про надання правової допомоги від 15.07.2024 року адвокат Литвиненко О.І. надала позивачу такі послуги з юридичної допомоги: 1) надання консультацій - 1000 гривень; 2) правовий аналіз, вивчення судової практики - 4000 гривень; 3) підготовка та подання позовної заяви - 4200 гривень. При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було складено лише позовну заяву; часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); ціни позову, яка задоволена судом на суму 41 873,20 гривень (спір є малозначним), суд вважає, що розмір гонорару в 9 200 гривень є необґрунтованим та явно завищеним, при тому, що адвокатом було підготовлено лише позовну заяву, на що витрачено порівняно невеликий проміжок часу. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення суми витрат позивача на правничу допомогу до 5 000 гривень, що буде об`єктивно відповідати вимогам співмірності, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved