Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Короткий зміст позовним вимог 04 квітня 2025 року представник позивача ТОВ «ФК «Процент» за допомогою документа, сформованого в системі «Електронний суд», звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 19 березня 2024 року № 8873 у розмірі 66400,00 грн., що складається зі: заборгованості за кредитом - 8000,00 грн., заборгованості за нарахованими процентами у період з 19 березня 2024 року по 19 березня 2025 року - 58400,00 грн.; судовий збір у розмірі 2422,4 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 19 березня 2024 року між ТОВ «ФК «Процент» та [PERSON] укладено кредитний договір № 8873. Відповідно до умов договору, товариство зобов`язалося надати позичальнику грошові кошти в розмірі 8000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, шляхом перерахування на електронний платіжний засіб [NUMBER] , строком на 365 днів (періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 19 днів), а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 2% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (річна процентна ставка становить 730,00%). Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. В порушення умов договорів [PERSON] належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має заборгованість у загальному розмірі 66400,00 грн., які позивач, покликаючись на право правонаступника вимагати стягнення заборгованості, просить суд стягнути з відповідача. Рух справи На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 квітня 2025 справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08 квітня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 26 травня 2025 року. Витребувано у АТ «Універсал Банк» відомості щодо емітованої на ім`я [PERSON] платіжної карти № [NUMBER] . Запропоновано надати виписку про рух грошових коштів з карткового рахунку платіжної карти № [NUMBER] на ім`я [PERSON] за період з 19 березня 2024 року по 24 березня 2024 року з відображенням часу зарахування коштів; надати інформацію про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефона) за платіжною картою № [NUMBER] на ім`я [PERSON] у період з 19 березня 2024 року по 24 березня 2024 року; надати інформацію про всі номери телефонів, які знаходяться в анкетних даних [PERSON] 25 квітня 2025 року, на виконання ухвали суду від 08 квітня 2025 року, засобами електронної пошти надійшла інформація від АТ «Універсал Банк» відомості щодо емітованої на ім`я [PERSON] платіжної карти № [NUMBER] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені судом належним чином. 22 травня 2025 року представник позивача ТОВ «ФК «Процент» за допомогою документа, сформованого в системі «Електронний суд», звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом надіслання SMS-повідомлення на номер телефону, наявний в матеріалах справи, та текстовим повідомленням у додаток «Viber». При цьому, позивачем копія позовної заяви з додатками надсилалися відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надіслав, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Фактичні обставини справи Дослідивши письмові докази подані в обґрунтування позову, судом встановлені наступні обставини та правовідносини між сторонами. Судом встановлено, що 19 березня 2024 року між ТОВ «ФК «Процент» та [PERSON] укладено кредитний договір № 8873. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.6 договору, товариство зобов`язалося надати позичальнику грошові кошти в розмірі 8000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, шляхом перерахування на електронний платіжний засіб [NUMBER] , строком на 365 днів (періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 19 днів), а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 2% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (річна процентна ставка становить 730,00%). Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. Згідно з п.1.5 договору, невід`ємною частиною цього договору є правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ «ФК «Процент», які розміщені на сайті https://procent.com.ua. Відповідно до п.6.1 договору, даний договір укладається в інформаційно-комунікаційній системі на сайті і https://procent.com.ua. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Згідно інформації АТ «Універсал Банк», на ім`я [PERSON] банком було емітовано платіжну карту № [NUMBER] . Номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 19 березня 2024 року по 24 березня 2024 року зазначено [NUMBER] . Згідно довідки ТОВ ФК «Елаєнс», 19 березня 2024 року було перераховано кошти за договором №8873 від 19 березня 2024 року на умовах фінансового кредиту в сумі 8000,00 грн. на картку VISA № [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 03 квітня 2025 року сума заборгованості [PERSON] за договором №8873 від 19 березня 2024 року становить 66400,00 грн., з яких: 8000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 58400,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до змісту ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно з вимогами ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на спростування даних обставин, як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Саме на позивача покладено обов`язок доведеності заявлених позовних вимог. Згідно долученого позивачем до матеріалів справи розрахунку, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Процент» за кредитним договором №8873 від 19 березня 2024 року, яка утворилася станом на 03 квітня 2025 року 66400,00 грн., з яких: 8000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 58400,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Проте, суд не може погодитися в повному обсязі з визначеним позивачем розрахунком заборгованості за відсотками, з огляду на наступне. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Враховуючи, що кредитний договір №8873 укладено 19 березня 2024 року, тобто після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тому до даного договору слід застосувати положення частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», яким передбачено максимальний розмір відсотків за користування кредитними коштами 1% на день. Таким чином, суд приходить до висновку, що умови укладеного договору в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами, які передбачені пунктом 1.2 кредитного договору №8873 від 19 березня 2024 року в розмірі 2,0% в день за 365 днів користування коштами, суперечать діючому законодавству, тому згідно ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемними. Суд розраховує заборгованість по відсоткам за укладеним між сторонами кредитним договором №8873 від 19 березня 2024 року, виходячи з встановленої ч. 5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки 1 %. Таким чином, заборгованість відповідача по несплачених відсотках за кредитним договором №8873 від 19 березня 2024 року становить 29200,00 грн., згідно розрахунку (80 грн./добу-1%х365 днів). Отже, з урахуванням вимог діючого законодавства на час укладання зазначених договорів, розмір заборгованості відповідача за кредитним договором №8873 від 19 березня 2024 року, буде становити 37200,00 грн., з яких: 8000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 29200,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. У зв`язку з чим, позовні вимоги ТОВ «ФК «Процент» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню. Щодо стягнення судових витрат. Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до платіжної інструкції № 2214 від 03 квітня 2025 року, позивачем при зверненні з даною позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (а.с.8). Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України). На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача надано: договір про надання юридичних послуг № 03/06/2024 від 03 червня 2024 року; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю; довіреність ТОВ «ФК «Процент» на ім`я адвоката Руденка К.В.; платіжна інструкція кредитового перерахунку коштів №1937 від 28 лютого 2025 року; витяг з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №18 до договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг, що складається з підготовки позовної заяви - 9000,00 грн. та складання адвокатського запиту на витребування доказів - 1000,00 грн., а всього на загальну суму - 10000,00 грн. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) міститься висновок, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд,

Outcome: partial