Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, яку обґрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] , є його батьком. Особа є інвалідом І групи. Причиною інвалідності є перенесений у 1992 році геморагічний інсульт в басейні правої серцевої мозкової артерії. У зв`язку з цим, [PERSON] потребує постійного стороннього догляду, оскільки позбавлений здатності контролювати свої дії та усвідомлювати їх, не може обслуговувати себе в побуті. Покликаючись на викладені обставини, заявник просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановити над ним опіку та призначити його опікуном недієздатного. Ухвалою суду від 08 серпня 2024 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження, із залученням адвоката особи, щодо якої ставиться питання про визнання недієздатною. Ухвалою суду від 27 серпня 2024 року у справі призначено судово-психіатричну експертизу на час виконання якої провадження було зупинено. Ухвалою суду від 24 лютого 2025 року провадження у справі було поновлено, замінено неналежну заінтересовану особу на належну. [PERSON] та його представник в письмових заявах підтримали вимоги у повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Антонюк Л.А. проти задоволення вимог не заперечувала. Представник особи, щодо якої ставиться питання про визнання недієздатною адвокат Воробей П.О. вимоги підтримав, просив задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , страждає на геморагічний інсульт в басейні правої серцевої мозкової артерії (а.с.24-82), є особою І групи інвалідності (а.с.21-22). У відповідності до ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта № 40 від 12 лютого 2025 року Волинської філії судових експертиз Державної установи «Інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі змішаної судинної деменції. Особа не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Із ч. 1 ст. 39 ЦК України вбачається, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заява в частині визнання особи недієздатною є підставною та обґрунтованою. Що стосується вимог про призначення опікуна, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування чи опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. У відповідності до ч.1 ст.55 Цивільного Кодексу України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до п.п.2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Департаментом соціальної політики Луцької міської ради надано подання про встановлення опіки над [PERSON] та призначення його опікуном [PERSON] . Враховуючи те, що [PERSON] немає ніяких протипоказань для встановлення опікунства над батьком (а.с.7-16), а також перебування осіб у родинних відносинах (а.с.17), відсутність інших осіб І та ІІ степенів споріднення, які можуть здійснювати догляд за недієздатним, суд вважає за можливе задовольнити вимоги заявника щодо призначення його опікуном. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Щодо клопотання експерта про вирішення питання щодо судових витрат, а саме, стягнення на користь експерта вартості виконаної експертизи у розмірі 11536,60 грн., суд зазначає таке. Частина 2 статті 299 ЦПК України встановлює, що судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться за рахунок держави. Відповідно до ч. 10 ст. 139 ЦПК України, якщо у справах окремого провадження виклик свідків, призначення експертизи, залучення спеціалістів здійснюються за ініціативою суду, а також у випадках звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру, відповідні витрати відшкодовуються за рахунок державного бюджету. Відтак, відшкодування витрат за проведення судово-психіатричної експертизи підлягає здійсненню за рахунок Державного бюджету України. На підставі наведеного, ст.ст. 36, 37, 55, 59, 60 ЦК України та

Outcome: approved