Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

25 грудня 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр») звернулось з позовом до суду до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено в електронній формі Договір про надання фінансових послуг № 2108531386747, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит без конкретної споживчої мети на визначену і погоджену сторонами в заяві-анкеті суму в розмірі 3000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. ТОВ «Служба миттєвого кредитування» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та перерахувало 26.03.2021 відповідачу на картковий рахунок кредитні кошти. 01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено Договір факторингу №1-12, за умовами якого ТОВ «Вердикт капітал» набуло право вимоги до [PERSON] за Договором про надання фінансових послуг № 2108531386747 від 26.03.2021. Також 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено Договір № 10-03/2023/01 про відступлення право вимоги, за умовами якого ТОВ «Коллект центр» набуло право вимоги до [PERSON] за Договором про надання фінансових послуг № 2108531386747 від 26.03.2021. Вказує, що відповідач свої зобов`язання за Договором про надання фінансових послуг № 2108531386747 від 26.03.2021 належним чином не виконує, станом на 10.03.2023 року заборгованість за договором становить 51221,50 грн., яка складається із: заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) -3000,00 грн., заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги -48221,50 грн. З урахуванням принципу розумності, співмірності і пропорційності позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 32093,10 грн., яка складається із: заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 3000,00 грн., заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги 29093,10 грн., а також просить стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн. Ухвалою суду від 06 січня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 17 березня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги щодо тіла кредиту в розмірі 3000,00 грн. та нарахованих процентів в розмірі 1080,00 грн. Заперечує проти задоволення позову в частині нарахованих процентів з 12 квітня 2021 року. Зазначає, що після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, а тому заявлені вимоги за нарахованими за період з 01.12.2021 по 10.03.2023 процентами є безпідставними. Вважає витрати на правову допомогу неспівмірними зі складністю наданих послуг та витраченим адвокатом часом, вважаючи співмірною суму на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн. 31 березня 2025 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначає про те, що у договорі граничний строк кредитування дорівнює 1 року, а тому позивач вважає періодом нарахування процентів за користування кредитом період з 26.03.2021 по 26.03.2022. Відповідно до наданих розрахунків заборгованості нарахування відсотків здійснювалось за період з 26.03.2021 по 25.03.2022 року, тобто в межах строку кредитування, зазначеного в Кредитному договорі та в Заяві-анкеті на отримання кредиту. При цьому, відповідно до умов договору, відсоткова ставка за перші 18 днів становить 2% на день, з 19 по 33 день 3,64% на день, з 34 по 48 5,02% на день, в подальшому 7,67% на день. Вказує, що відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Заперечення відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Отже, такі твердження є припущеннями. 04 квітня 2025 року до суду відповідачем подано заперечення на позовну заяву, у якій останній виклав позицію щодо змісту позовних вимог аналогічно поданому 17 березня 2025 року відзиву на позовну заяву. 16 квітня 2025 року до суду надійшли додаткові пояснення представника позивача, у яких наведено доводи, аналогічні поданої 31 березня 2025 року відповіді на відзив. 24 квітня 2025 року до суду відповідачем подано заперечення на позовну заяву, у якій останній виклав позицію щодо змісту позовних вимог аналогічно поданому 17 березня 2025 року відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про судовий розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі тіла кредиту 3000,00 грн. та в розмірі нарахованих процентів 1080,00 грн. Просив суд відмовити у задоволенні решти позовних вимог вважаючи безпідставним нарахування процентів за користування кредитом з 12 квітня 2021 року. Також відповідач не заперечував факту укладення Договору про надання фінансових послуг № 2108531386747 від 26.03.2021 та одержання 3000,00 грн. Вказав, що ним не сплачувались платежі за цим кредитним договором. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено в електронній формі Договір про надання фінансових послуг № 2108531386747 (далі Договір), відповідно до якого відповідачу надано кредит без конкретної споживчої мети на визначену і погоджену сторонами в заяві-анкеті суму в розмірі 3000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Кредит надається на строк, зазначений в заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Орієнтовний строк повернення кредиту - 18 днів з моменту отримання кредиту (пункти 1.2, 1.3 договорів). Згідно пункту 1.9 договорів граничний строк кредитування (строк дії договору) - 1 рік. Згідно пункту 1.4 договорів проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми в наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у пункті 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у пункті 1.4.б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у пункті 1.4. в); д) тип процентної ставки фіксована. Відповідно до пункту 4.3 договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має юридичну силу як і власноручний підпис. У Додатку №1 до Договору «Заява анкета» зазначено, що нараховані проценти обов`язкові до сплати на 18 день з моменту отримання кредиту. Строком на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язання повернути кредит у розмірі 3000,00 грн. та проценти у розмірі 1080,00 грн. Дата початку нарахування процентів за користування кредитом, визначена сторонами 26 березня 2021 року. Згідно до Графіку платежів, який є Додатком № 2 до Договору визначено дату надання кредиту 26.03.2021, кількість днів 18 днів по 12.04.2021 та нараховані проценти за цей період в розмірі 1080,00 грн. У паспорті споживчого кредиту, який є Додатком № 3 до Договору сторонами визначено, що сума кредиту становить 3000 грн., строк кредитування 18 днів. У розділі 5 паспорту споживчого кредиту визначено, що кількість платежів за кредитом становить 1, розмір 4080, періодичність на 18 день з дати отримання. Кредитний договір підписано представником ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором. (а.с. 16-21) Згідно Інформації щодо порядку (процедури), хронології дій щодо укладення електронного договору, вчинення Товариством та Заявником в Інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій вбачається, що [PERSON] обрано суму кредиту в розмірі 3000 грн. на строк займу 18. Зазначена дія з вибору суми та строку займу є останньою за часом з хронології дій з укладення Договору в електронному вигляді. (а.с. 22) У відповідності до 4.3 Правил надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування», затверджених Протоколом №01/01/21 загальних зборів учасників ТОВ «Служба миттєвого кредитування», нарахування процентів починається та закінчується у строки та/або терміни, зазначені у договорі фінансового кредиту та Графіку розрахунків. (а.с.23-25) Отже, відповідач [PERSON] здійснив дії, спрямовані на укладення кредитного договору, який є предметом позову. В установленому законом порядку вказаний договір недійсним не визнавався і є чинним. На виконання умов укладеного договору кредитодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 3000,00 грн., що підтверджується довідкою, наданою ТОВ Фінансова Компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» на підставі Договору № 2108531386747. (а.с. 26). 01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено Договір факторингу №1-12, за умовами якого первісний кредитор, передав факторові право грошової вимоги до боржника щодо погашення заборгованості, строк платежу за якою настав (наявна вимога). Відповідно до Витягу з Додатку № 3 (реєстр боржників) до договору факторингу № 1-12 від 01 грудня 2021 року, клієнт відступив факторові право вимоги до боржника [PERSON] , номер договору 2108531386747, дата укладення договору 26.03.2021 р., дата закінчення договору 12.04.2021 р., заборгованість за тілом кредиту складає 3000,00 грн., заборгованість по процентам складає 21960,00 грн., загальна сума заборгованості становить 24960,00 грн. Також умовами договору факторингу (пункт 2.5.) передбачено право фактора здійснити наступне відступлення права вимоги будь-якій третій особі та здійснити нарахування та стягнення процентів з дати відступлення прав вимоги за договорами фінансових послуг (пункт 2.3), тобто здійснити нарахування за умовами договору з моменту переходу права і за період, що може настати, у разі невиконання зобов`язань боржником, без передачі фактору права майбутньої вимоги. (а.с. 31-36) 10\~березня 2023\~року між\~ТОВ «Вердикт\~капітал» та\~ТОВ «Коллект\~центр» укладено\~Договір №10-03/2023/01\~про відступлення\~(купівлю-продаж)\~прав вимоги за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» (первісний кредитор) відступило на користь ТОВ «Коллект центр» (новий кредитор) шляхом продажу права вимоги, визначені у даному договорі, належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває в обсязі та умовах, визначених цим договором права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього Договору (надалі також Реєстр боржників). Зокрема згідно реєстру боржників (додаток № 3) до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] (номер в реєстрі 15189) за кредитним договором №2108531386747 в загальній сумі 51421,50 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3000 грн., заборгованість за нарахованими процентами - 48421,50 грн., дата укладення договору 26.03.2021, дата закінчення договору 12.04.2021, відповідальність за порушення грошового зобов`язання ст. 625 ЦК України 0 грн. (а.с. 37-44) Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу ч. 2 ст. 1057 цього Кодексу. «Користування кредитом» - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. З матеріалів справи вбачається, що позичальник [PERSON] отримав від ТОВ «Служба миттєвого кредитування» кредит в розмірі 3000 грн., на строк 18 днів. Зазначений строк дії Договору підтверджується дослідженими судом доказами, а саме пунктом 1.2 Договору, який визначає, що строк дії договору визначається у заяві-анкеті та графіку платежів, які визначають саме 18 денний строк дії Договору. Також вказаний 18 денний строк дії Договору підтверджується Інформацією щодо порядку (процедури), хронології дій щодо укладення електронного договору, вчинення Товариством та Заявником в Інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею. Твердження позивача щодо визначення строку дії Договору у 365 днів не підтверджується матеріалами справи, а також у Договорі факторингу №1-12 від 01 грудня 2021 року та у Договорі № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 березня 2023 року зазначено строк дії Договору з 26.03.2021 по 12.04.2021. Суд звертає увагу, що п. 1.9. Договору не визначає самого строку дії «користування кредитом» [PERSON] , а визначає лише строк дії цього договору. Також, за п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1\~ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за Договором, в свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги за вказаним договором позики на користь ТОВ «Коллект Центр». Тобто, відповідач [PERSON] несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за Договором перед новим кредитором ТОВ «Коллект Центр» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором. З матеріалів справи встановлено, що відповідачем [PERSON] не погашалася заборгованість за кредитом в розмірі 3000,00 грн., остання є незмінною з моменту відступлення прав вимоги до ТОВ «Коллект Центр» та пред`явлення цього позову. В свою чергу суд не погоджується з доводами позивача щодо нарахування процентів за користування кредитом [PERSON] в межах 365 днів, оскільки судом встановлено, що сплата процентів за «користування кредитом» має відбуватись в межах строків визначених сторонами, а саме за 18 днів. Розмір нарахованих процентів за вказаний період становить 1080,00 грн. З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, судом встановлено невиконання позичальником [PERSON] своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих коштів та нарахованих процентів, та наявності у нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за Договором на підставі відступлення прав вимоги, а тому позовні вимоги зі стягнення кредиту в розмірі 3000,00 грн. та процентів в розмірі 1080,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно\~положень ч. 1 та 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За положенням ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На виконання вказаних вимог закону представником позивача надано: Договір про надання правничої допомоги №01-07/2024 від 01 липня 2024 року, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; Прайс-лист Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс»; заявку на надання юридичної допомоги № 104 від 01 листопада 2024 року, з якої вбачається надання усної консультації 2 год., вартістю 1500 грн. на загальну уму 3000,00 грн. та складення позовної заяви 2 год. вартістю 3000 грн. на суму 6000,00 грн.; Акт № 1 про надання юридичної допомоги від 29.11.2024, з якого вбачається надання усної консультації 2 год., вартістю 1500 грн. на загальну уму 3000,00 грн та складення позовної заяви 2 год. вартістю 3000 грн. на суму 6000,00 грн. (а.с. 11-15) Суд оцінюючи надану Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» правову допомогу вважає, що надання усної консультації 2 год., вартістю 1500 грн. на загальну суму 3000,00 грн. не відноситься до розміру витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, оскільки така консультація не пов`язана з підготовкою справи до розгляду або збору доказів. Враховуючи співмірність складності справи та виконаних адвокатом робіт адвокатом, суд вважає співмірним витрати на правову допомогу зі складення позовної заяви на суму 6000,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Судом задоволено позовні вимоги в загальному розмірі 4080,00 грн., що становить 12,71% від заявлених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір у розмірі 307,89 грн. (2422,40 грн. х 12,71%) та витрати на правову допомогу в розмірі 762,60 грн. (6000,00 грн. х 12,71%). На підставі викладеного та

Outcome: partial