Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

СТИСЛІ ВИМОГИ І ПОЗИЦІЇ СТОРІН Позиція позивачки [PERSON] 18.04.2023 позивачка [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м.\~Полтави в електронній формі з позовом до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (далі ТОВ "Полтаваенергозбут") і Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП), про солідарне стягнення заборгованості за договором №\~5260001 від 31.05.2019 про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством, пені, інфляційних втрат і 3\~% річних, якою просила стягнути солідарно з відповідачів на користь позивачки 232114,70 грн із яких 171337,76 грн простроченого платежу за основним зобов`язанням, 37986,09 грн пеня, 19232,74 грн інфляційні втрати, 3557,47 грн як 3 % річних. У червні 2024 року збільшила позовні вимоги до 238117,30 грн із яких 128116,29 грн прострочений платіж за основним зобов`язанням, 75479,28 грн пеня, 28956,21 грн інфляційні втрати, 5565,51 грн як 3 % річних. З урахуванням остаточної заяви про зміну позовних вимог від 12.06.2024 просила стягнути солідарно з відповідачів на користь позивачки 249400,20 грн із яких 123654,71\~грн прострочений платіж за основним зобов`язанням, 89564,54 грн пеня, 29543,45 грн інфляційні втрати, 6637,39 грн як 3 % річних за період травень 2019 року травень 2024 року. 25.03.2025 у судових дебатах позивачка повідомила про повний розрахунок за простроченим платежем за основним зобов`язанням; просить стягнути лише вказані пеню, інфляційні втрати і 3 % річних у загальній сумі 125745,38 грн за період травень 2019 року травень 2024 року. В обґрунтування позову зазначає, що за договором №\~5260001 від 31.05.2019 про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством, сторонами якого є позивачка [PERSON] і відповідач ТОВ\~"Полтаваенергозбут", відповідач, порушуючи вимоги пунктів 2.3, 4.1, 4.10 договору, несвоєчасно здійснював платежі за вироблену у домогосподарстві позивачки електричну енергію. Підзаконні акти НКРЕКП №№ 332 і 396 не можуть змінити чи скасувати обов`язкові для сторін договору №\~5260001 від 31.05.2019 порядок, розміри і строки здійснення розрахунків щодо виробленої в установці позивачки електроенергії, оскільки це є втручанням у сферу дії нормативних актів вищої сили, якими є Цивільний кодекс України, Закони України "Про ринок електричної енергії", "Про захист економічної конкуренції", "Про національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" тощо. Підзаконні акти НКРЕКП №№ 332 і 396 носять рекомендаційний (бажаний) характер для учасників ринку. Позивачка зазнала втручання у право її мирного володіння майном та дискримінації з боку ТОВ "Полтаваенергозбут" як її контрагента. Затримки в отриманні ТОВ "Полтаваенергозбут" коштів від Приватного акціонерного\~товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"" (далі ПАТ\~"Укренерго") за вироблену електроенергію не є підставою для звільнення ТОВ\~"Полтаваенергозбут" від відповідальності за затримку відповідних розрахунків. Відповідач НКРЕКП неналежним чином виконував свої контрольні та наглядові функції щодо ТОВ "Полтаваенергозбут"; НКРЕКП є гарантом виконання державою своїх\~зобов`язань за "Зеленим" тарифом, а тому відповідальність НКРЕКП є солідарною із ТОВ "Полтаваенергозбут". Вони повинні солідарно сплатити позивачці вказані остаточні суми заборгованостей у загальній сумі 125745,38 грн. Інфляційні втрати і 3 % річних не є штрафними санкціями, а тому не підпадають під правове регулювання п.п. 16 п. 1 Постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 і п. 6 НКРЕКП № 396 від 26.04.2022. Заперечує можливість застосування до спірних правовідносин висновків Верховного Суду у постанові від 19.04.2024 у справі № 911/1359/22, оскільки у тій справі сторонами були юридичні особи, а у цій є фізична особа; справа стосувалася функціонування оптового одноденного, а не роздрібного ринку електроенергії; апеляційний суд стягнув витрати за ст.\~625 ЦК. На умовах договору оплата повинна здійснюватися до 15 числа місяця, наступного за звітним, а вже з 20 числа нараховується пеня. Інфляційні втрати і 3 % річних нараховуються вже з 16 числа. Договір містить свідому умову про 5-денну прострочку після 15-го числа на сплату коштів. Позивачка [PERSON] не сплачувала судовий збір покликаючись на інвалідність ІІ\~групи безстроково, що підтверджено довідкою МСЕК серія 12ААБ № 711029 від 10.04.2020. Позиція позивача [PERSON] 27.03.2023 позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.\~Полтави з позовом до відповідачів ТОВ "Полтаваенергозбут" і НКРЕКП про солідарне стягнення заборгованості за договором №\~5260002 від 27.06.2019 про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством, пені, інфляційних втрат і 3\~% річних, якою просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 81476,14 грн із яких 61962,71 грн простроченого платежу за основним зобов`язанням, 14503,65 грн пені, 4139,56 грн інфляційні втрати, 870,22 грн як 3 % річних. У травні 2024 року збільшив позовні вимоги до 179893,88 грн із яких 109151,19 грн простроченого платежу за основним зобов`язанням, 56216,77 грн пеня, 11198,40 грн інфляційні втрати, 3327,52 грн як 3 % річних. Період розрахунків червень 2022 року травень 2024 року. З урахуванням остаточної заяви про зміну позовних вимог від 16.06.2024 просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 136709,38 грн із яких 65380,36 грн простроченого платежу за основним зобов`язанням, 56998,59 грн пені, 10827,40 грн інфляційні втрати, 3503,04 грн як 3 % річних. Обґрунтування позову [PERSON] є аналогічним із обґрунтуванням позову і поясненнями [PERSON] . 25.03.2025 у судових дебатах представниця позивача [PERSON] [PERSON] повідомила про повний розрахунок за простроченим платежем за основним зобов`язанням, просить стягнути лише вказані пеню, інфляційні втрати і 3 % річних у загальній сумі 71329,03 грн за період липень 2022 року травень 2024 року. Зміна умов договору у частині розрахунків можлива лише за спільною волею їх сторін, а не за бажанням ПАТ "Полтаваенергозбут" із використанням не застосовних до спірних правовідносин постанов НКРЕП. 27.04.2023 [PERSON] сплатив судовий збір 1073,60 грн із ціни позову 81476,14\~грн. Із поданої 20.05.2024 заяви про збільшення позовних вимог до 179893,88 грн судовий збір не доплачував. Надалі доплатив судовий збір 725,34 грн. Позиція відповідача ТОВ "Полтаваенергозбут" Заперечує проти позову [PERSON] та [PERSON] повністю, оскільки у період 26.04.2022 01.02.2023 діяла постанова НКРЕП від 26.04.2022 № 396 згідно якої постачальники універсальних послуг (на період дії воєнного стану в Україні та протягом 60 днів після його припинення чи скасування, здійснюють купівлю електричної енергії, виробленої генеруючими установками приватних домогосподарств в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, за "зеленим" тарифом з урахуванням низки особливостей. Зокрема забезпечувати мінімальний гарантований розмір оплати придбаної у побутового споживача електричної енергії, виробленої генеруючою установкою за формулою форми № 3а-НКРЕКП, затвердженою постановою НКРЕКП від 20.12.2019 № 2897. Остаточний розрахунок має відбуватися після спливу 60 денного строку після припинення або скасування воєнного стану щомісячно рівними частинами згідно з підписаними звітами, та з урахуванням проведених мінімальних гарантованих оплат. Постановою НКРЕКП від 30.01.2023 № 153 скасовано Постанову НКРЕКП від 26.04.2022 № 396; із 01.02.2023 встановлено новий порядок виплати повної вартості електричної енергії, виробленої генеруючими установками приватних домогосподарств в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, придбаної за "зеленим" тарифом у 2022 році, а саме: за березень - до 25 березня 2023 року; за квітень - до 25 квітня 2023 року; за травень - до 25 травня 2023 року; за червень - до 25 червня 2023 року; за липень - до 25 липня 2023 року; за серпень - до 25 серпня 2023 року; за вересень - до 25 вересня 2023 року; за жовтень - до 25 жовтня 2023 року; за листопад - до 25 листопада 2023 року; за грудень - до 25 грудня 2023 року чим відстрочено зобов`язання із виплати вартості Відповідач вважає, що така постанова надала йому відстрочку у сплаті коштів генеруючим виробникам електричної енергії. Постанова НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 у п.п. 16 п. 1 надала настанову на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до\~Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії. Це є вимогами регулятора, вони є обов`язковими для всіх учасників ринку як акти спеціального законодавства. Складений позивачами розрахунок інфляційних втрат і 3 % річних не враховує мінімально гарантовані та здійснені відповідачем платежі, суми та розміри відкладальних зобов`язань у розрізі щоразу 60 днів і відстрочення виплат, а тому є некоректним (не доведеним). ТОВ "Полтаваенергозбут" дотримувався відповідних розрахунків і перераховував кошти на їх відшкодування виробникам електричної енергії, які отримував у свою чергу від ПАТ "Укренерго". Відсутність своєчасної оплати оператором ПАТ "Укренерго" вартості "зеленої" енергії обумовило несвоєчасну сплату відповідних платежів з боку ТОВ "Полтаваенергозбут" на користь позивача [PERSON] . У цьому немає провини ТОВ "Полтаваенергозбут". Товариство платить усім своїм виробникам пропорційно до отриманих від ПАТ "Укренерго" коштів. ТОВ "Полтаваенергозбут" своєчасно здійснювало мінімальну щомісячну оплату, а залишок недоплаченої суми відображало як правомірну заборгованість. ПАТ "Укренерго" не сплатило ТОВ "Полтаваенергозбут" кошти за електричну енергії за "зеленим" тарифом за жовтень-грудень 2022 року станом на червень 2023 року; за січень 2023 року сплатило 06.04.2023; за лютий 2023 року сплатило 05.06.2023. ТОВ "Полтаваенергозбут" сплатило позивачеві [PERSON] за лютий 2023 року 08.06.2023. У липні і серпні 2022 року сплачено А.І.Калініченку мінімальні гарантовані платежі, тому підстав для стягнення пені, інфляційних втрат і 3 % річних за ці місяці відсутні. Поясненням від 24.03.2025 відповідач ТОВ "Полтаваенергозбут" вказав на суми і дати своїх платежів на користь позивачів, чим вважає протягом червня грудня 2024 року здійснив виплати за куповану електричну енергію у квітні і у травні 2024 року. Просить застосувати позовну давність щодо пені за період березень 2022 року 07.04.2022. Підстави для нарахування інфляційних втрат відсутні за період 26.04.2022 31.12.2023 через сплату мінімально гарантованого розміру оплати та відстрочення відповідних платежів за "зеленим" тарифом у 2023 році. Просить врахувати висновки Верховного Суду у справах № 911/1359/22, №\~922/1246/22, № 914/1122/23, якими встановлено імперативність не застосування штрафних санкцій до учасників ринку електроенергії. 25.03.2025 у судових дебатах також ствердив про здійснення усіх платежів від ТОВ\~"Полтаваенергозбут" на користь позивачів [PERSON] і А.І.Калініченка за договором кожного із них у частині повного розрахунку за основним зобов`язанням вартістю виробленої електричної енергії. Позиція відповідача НКРЕКП Заперечує проти позову [PERSON] та [PERSON] повністю, оскільки регулятор НКРЕКП є гарантом дотримання учасниками ринку електроенергії правил ринку, а не гарантом здійснення платежів. НКРЕКП належним чином здійснив перевірки ТОВ "Полтаваенергозбут" щодо дотримання ним ліцензійних умов і виконання зобов`язань за обома договорами про "зелений" тариф за скаргами їх сторін-фізичних осіб. НКРЕКП не перебуває у договірних відносинах із позивачами, не вчиняв щодо них неправомірних дій, які є однією із складових права на відшкодування шкоди. НКРЕКП встановив факти несвоєчасної оплати відповідачем ТОВ "Полтаваенергозбут" згідно п. 4.1 договорів і п. 4.7 Ліцензійних умов. НКРЕКП не порушував права жодного із позивачів. Посилається на помилкове і розширене тлумачення позивачами змісту ст. 91 Закону України "Про альтернативні джерела енергії", яке за своїм змістом є гарантування встановлення механізмів своєчасної оплати, а не її оплату контролюючим органом. Комісія не перевіряла діяльність ТОВ "Полтаваенергозбут" за 2022 рік. Названі іншими сторонами постанови НКРЕКП вказували на обов`язок здійснення сплати за вироблену електроенергію і не запроваджували абсолютного відстрочення сплати усієї вартості електроенергії. Акти НКРЕКП є обов`язковими для всіх учасників ринку електричної енергії як у сфері спеціального правового регулювання та з метою забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії. Позиція третьої особи Третя особа Приватне акціонерне\~товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго"" (далі ПАТ "Укренерго") пояснень у справі не складало, її представники не ініціювали і не брали участі у судових засіданнях. Основні відомості про рух справи 18.04.2023 позовна заява [PERSON] подана до Ленінського районного суду м.\~Полтави в електронній формі. 19.07.2023 ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави справу передано до Хорольського районного суду Полтавської області для розгляду за підсудністю за місцезнаходженням нерухомого майна, яким є генеруючи електроустановка позивачки [PERSON] . 22.11.2023 справу за позовом [PERSON] отримано Семенівським районним судом Полтавської області на підставі розпорядження голови Хорольського районного суду Полтавської області від 15.11.2023 у зв`язку із неможливістю сформувати склад суду для розгляду справи Хорольським районним судом Полтавської області (відводи/самовідводи усіх суддів). 23.11.2023 прийнято справу за позовом [PERSON] до провадження Семенівського районного суду Полтавської області, призначено підготовче судове засідання 19.12.2023. 27.03.2023 позовна заява [PERSON] подана до Ленінського районного суду м.\~Полтави. 01.09.2023 ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави справу передано до Хорольського районного суду Полтавської області для розгляду за підсудністю за місцезнаходженням нерухомого майна, яким є генеруючи електроустановка позивача А.І.Калініченка. 01.04.2024 справу за позовом [PERSON] отримано Семенівським районним судом Полтавської області на підставі розпорядження голови Хорольського районного суду Полтавської області від 25.03.2024 у зв`язку із неможливістю сформувати склад суду для розгляду справи Хорольським районним судом Полтавської області. 03.04.2024 прийнято справу за позовом [PERSON] до провадження Семенівського районного суду Полтавської області, призначено підготовче судове засідання на 23.05.2024. 27.05.2024 об`єднано в одне провадження справи за позовними заявами [PERSON] та [PERSON] ; залучено Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго"" як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача; відмовлено у задоволенні клопотань відповідача НКРЕКП від 03.05.2023 і від 18.04.2024 про закриття провадження у справі у частині солідарних вимог до НКРЕКП; залишено без руху заяву представника позивача [PERSON] від 20.05.2024 про збільшення позовних вимог до 179893,88 грн через не сплату 725,34 грн судового збору. 21.06.2024 прийнято заяви позивачів про зміну розміру позовних вимог. 25.07.2024 закрито підготовче судове засідання і призначено справу до судового розгляду по суті 19.09.2024. 25.03.2025 оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення. 02.04.2025 закрито провадження у справі у частині позовних вимог позивачів [PERSON] і [PERSON] про простроченого платежу за основним зобов`язанням у зв`язку з відсутністю предмету спору погашенням відповідної заборгованості з боку ТОВ "Полтаваенергозбут" упродовж судового розгляду справи. 02.04.2025 поновлено судовий розгляд з питання розмірів неустойки, інфляційних втрат і 3 % річних; запропоновано позивачам [PERSON] і [PERSON] скласти та надати до суду розрахунок (контррозрахунок) сум пені, інфляційні втрат і 3 % річних, що стягуються (оспорюються), у якому відобразити: щомісячні обсяги виробленої електричної енергії за "зеленим" тарифом та дати складення відповідних актів що їх підтверджують і їх вартості (ціни); дати належного за договором та дати фактично здійсненого платежу за вироблену електричну енергію за "зеленим" тарифом за кожним місяцем виробленої електричної енергії за "зеленим" тарифом; щомісячний мінімально гарантований розмір оплати придбаної електричної енергії за "зеленим" тарифом; дати належного за договором та дати фактично здійсненого щомісячного мінімально гарантованого розміру оплати придбаної електричної енергії за "зеленим" тарифом з урахуванням стверджуваного ТОВ "Полтаваенергозбут" права відстрочки остаточного розрахунку на 60 днів після припинення або скасування воєнного стану; дати належного за договором та дати фактично здійсненого розміру оплати придбаної електричної енергії за "зеленим" тарифом з урахуванням стверджуваного ТОВ "Полтаваенергозбут" права відстрочення сплати вартості електричної енергії за березень 2023 року грудень 2023 року до 25 числа відповідного кожного місяця; дат та сум щодо яких зроблено заяву про застосування судом позовної давності за кожним окремим щомісячним платежем з окремим відображенням дат спливу строків позовної давності, визначених з урахуванням пунктів 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України щодо продовження строку загальної і спеціальної позовної давності; висловити свої міркування щодо коректності наданих 23.03.2025 до суду відповідачем ТОВ "Полтаваенергозбут" відомостей (таблиці) про обсяги купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом та повноти і своєчасності відшкодування коштів кожному із позивачів. 21.05.2025 оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення. ЩОДО ДОКАЗУВАННЯ Положеннями ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК). Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 83 ЦПК). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)\~показаннями свідків (ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК). Отже обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Процесуальний обов`язок доведення вимог позову, заяви, клопотання тощо учасника справи, у т.ч. надання відповідних доказів (письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів, показань свідків) покладено саме на відповідну сторону у разі заперечення проти таких позову, заяви, клопотання тощо з боку іншого учасника справи. Жоден із учасників справи і їх представників, зокрема й відповідач який заперечував проти позову повністю, не надали пропонований ухвалою суду від 02.04.2025 розрахунок (контррозрахунок) сум пені, інфляційні втрат і 3 % річних, обсягів електричної енергії, строків позовної давності тощо. Позивачка [PERSON] і представник позивача [PERSON] Ж.А.Чубенко вважали, що складений ними первинний розрахунок є коректним і будь-якого коригування чи уточнення не потребує. Вони надали до суду відповідний розрахунок у форматі файлів програми Microsoft Excel. Постанову НКРЕКП про особливий порядок розрахунків і відстрочки платежів вважають не застосовною у цій справі. Сукупні заборгованості складають по 125745,38 грн і 71329,03 грн. На пропозицію суду ініціювати призначення судової експертизи щодо розрахунків відмовили. Надану 23.03.2025 ТОВ "Полтаваенергозбут" таблицю про обсяги купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом, відкладальних умов зі сплати вартості електроенергії не оспорили. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Вивчивши письмові заяви учасників справи по суті справи, вислухавши сторони і їх представників, вивчивши матеріали справи і надані до суду докази, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. ДОКУМЕНТИ ТА ЇХ ОЦІНКА Між ТОВ "Полтаваенергозбут", як постачальником, і ПАТ "Укренерго", як замовником, укладено договір про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел № 0238-09021 від 20.08.2019, на умовах якого замовник сплачує постачальнику вартість послуг із купівлі енергії за "зеленим" тарифом відповідно до фактичних обсягів купівлі у розрахунковому періоді. Замовник зобов`язаний у повному обсязі здійснювати оплату вартості послуги, розрахованої постачальником та затвердженої регулятором. Представники відповідачів повідомили, що як правило протягом 3 днів відбувається погодження обсягів виробленої "зеленої" електроенергії, 2 дні надається регулятору для затвердження обсягів, 3 дні на платіж постачальнику від замовника. Суд звертає увагу, що жодне із положень вказаного договору не містить умову, за якою ТОВ "Полтаваенергозбут" звільняється від відповідальності чи має право не сплачувати кошти приватним домогосподарствам за вироблену ними електричну енергію за "зеленим" тарифом у разі не отримання чи не повного отримання коштів від ПАТ\~"Укренерго". Між [PERSON] , як споживачем, і ТОВ "Полтаваенергозбут", як постачальником універсальних послуг, укладено договір №\~5260001 від 31.05.2019 про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством. На умовах договору споживач взяв на себе зобов`язання продавати постачальнику електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання приватного господарства споживача, потужність 30 кВт, а постачальник зобов`язався купувати у споживача електричну енергію за зеленим тарифом, встановленим НКРЕКП в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, в стоки, передбачені цим договором. Згідно п. 4.1 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата здійснюється до 15 числа місяця наступного за розрахунковим. Відповідно до п. 4.6 договору постачальник універсальних послуг щомісяця на основі отриманих показів засобів вимірювальної техніки не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, подає споживачу звіт про покази засобу вимірювальної техніки, обсяги та напрямки перетоків прийнятої-переданої електричної енергії. Згідно п. 4.10 договору у разі несплати обсягу придбаної електричної енергії до 20 числа місяця наступного за розрахунковим, постачальник зобов`язаний сплатити споживачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. За змістом п. 4.3 4.6 договору "зелений тариф після введення в експлуатацію генеруючої установки складає 5,5021 грн/Квт*год.; зміни встановленого НКРЕКП "зеленого" тарифу не потребують внесення змін до договору у частині його розміру. Суд наголошує, що преамбула договору визначає, що під час його виконання сторони зобов`язуються діяти відповідно до чинного законодавства, Закону України "Про ринок електричної енергії", Кодексу комерційного обліку, Кодексу розподілу, Правил роздрібного ринку електричної енергії, Порядку продажу, обліку та розрахунків за електричну енергію, що вироблена з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики. Відтак доводи відповідачів про необхідність керуватися у спірний правовідносинах і відповідними актами НКРЕКП є обґрунтованими, а протилежні доводи позивачів безпідставним. Аналогічний за змістом договір укладено між позивачем [PERSON] , як споживачем, і ТОВ "Полтаваенергозбут", як постачальником універсальних послуг, №\~5260002 від 27.06.2019 про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством. Суд також звертає увагу, що жодне із\~положень вказаних\~договорів із\~позивачами не\~містять застережень чи умов за яких ТОВ "Полтаваенергозбут" звільняється від відповідальності чи має право не сплачувати кошти приватним домогосподарствам (позивачам) за вироблену ними електричну енергію у разі не отримання чи не повного отримання коштів ТОВ "Полтаваенергозбут" від ПАТ "Укренерго", зокрема й оплату до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. Між [PERSON] і ТОВ "Полтаваенергозбут" підписано акти (звіти) приймання передачі електричної енергії: 31.05.2019 щодо 104 кВт/год. за травень 2019 року, сума не вказана; 30.06.2019 щодо 1066 кВт/год. за червень 2019 року, сума не вказана; 31.07.2019 щодо 1033 кВт/год. за липень 2019 року, сума не вказана; 31.08.2019 щодо 1264 кВт/год. за серпень 2019 року, сума не вказана; 30.09.2019 щодо 1424 кВт/год. за вересень 2019 року, сума не вказана; 31.10.2019 щодо 1040 кВт/год. за жовтень 2019 року, сума не вказана; 30.11.2019 щодо 520 кВт/год. за листопад 2019 року, сума не вказана; 31.12.2019 щодо 359 кВт/год. за грудень 2019 року, сума не вказана; 31.01.2020 щодо 279 кВт/год. за січень 2020 року, сума не вказана; 29.02.2020 щодо 821 кВт/год. за лютий 2020 року, сума не вказана; 31.03.2020 щодо 1579 кВт/год. за березень 2020 року, сума не вказана; 30.04.2020 щодо 2873 кВт/год. за квітень 2020 року, сума не вказана; 31.05.2020 щодо 3012 кВт/год. за травень 2020 року на суму 15429,27 грн; 30.06.2020 щодо 4650 кВт/год. за червень 2020 року на суму 23820,09 грн; 31.07.2020 щодо 6027 кВт/год. за липень 2020 року на суму 32749,51 грн; 31.08.2020 щодо 4890 кВт/год. за серпень 2020 року на суму 26571,28 грн; 30.09.2020 щодо 4916 кВт/год. за вересень 2020 року на суму 26712,56 грн; 31.10.2020 щодо 2997 кВт/год. за жовтень 2020 року на суму 17889,09 грн; 01.12.2020 щодо 780 кВт/год. за листопад 2020 року, сума не вказана; 31.12.2020 щодо 876 кВт/год. за грудень 2020 року на суму 5228,84 грн; 31.01.2021 щодо 451 кВт/год. за січень 2021 року на суму 2794,22 грн; 28.02.2021 щодо 2322 кВт/год. за лютий 2021 року на суму 14386,18 грн; 31.03.2021 щодо 3633 кВт/год. за березень 2021 року на суму 22508,61 грн; 30.04.2021 щодо 3863 кВт/год. за квітень 2021 року на суму 23108,53 грн; 31.05.2021 щодо 4977 кВт/год. за травень 2021 року на суму 29857,52 грн; 01.07.2021 щодо 5165 кВт/год. за червень 2021 року на суму 30985,35 грн; 01.08.2021 щодо 6579 кВт/год. за липень 2021 року на суму 39154,26 грн; 01.09.2021 щодо 5572 кВт/год. за серпень 2021 року на суму 33161,20 грн; 01.10.2021 щодо 3840 кВт/год. за вересень 2021 року на суму 22853,38 грн; 01.11.2021 щодо 3567 кВт/год. за жовтень 2021 року на суму 20358,65 грн; 01.12.2021 щодо 2053 кВт/год. за листопад 2021 року на суму 11717,50 грн; 01.01.2022 щодо 630 кВт/год. за грудень 2021 року на суму 3595,73 грн; 01.02.2022 щодо 904 кВт/год. за січень 2022 року на суму 5033,92 грн; 01.03.2022 щодо 2405 кВт/год. за лютий 2022 року на суму 13392,24 грн; 01.04.2022 щодо 4465 кВт/год. за березень 2022 року на суму 24863,35 грн; 01.05.2022 щодо 3297 кВт/год. за квітень 2022 року на суму 18359,34 грн; 01.06.2022 щодо 5662 кВт/год. за травень 2022 року на суму 31528,85 грн; 01.07.2022 щодо 6056 кВт/год. за червень 2022 року на суму 33722,84 грн; 01.08.2022 щодо 5871 кВт/год. за липень 2022 року на суму 32692,66 грн; 01.09.2022 щодо 5062 кВт/год. за серпень 2022 року на суму 28187,75 грн; 01.10.2022 щодо 2642 кВт/год. за вересень 2022 року на суму 14711,98 грн; 01.11.2022 щодо 2598 кВт/год. за жовтень 2022 року на суму 17085,23 грн; 01.12.2022 щодо 679 кВт/год. за листопад 2022 року на суму 4465,31 грн; 01.01.2023 щодо 434 кВт/год. за грудень 2022 року на суму 2854,11 грн; 01.02.2023 щодо 809 кВт/год. за січень 2023 року на суму 5654,91 грн; 01.03.2023 щодо 2081 кВт/год. за лютий 2023 року на суму 14546,19 грн; 30.04.2024 щодо 5004 кВт/год. за квітень 2024 року на суму 37981,47 грн. Лише в акті за жовтень 2022 року визначено мінімальний гарантований розмір оплати 4134,91 грн і відкладене зобов`язання 9618,70 грн. ТОВ "Полтаваенергозбут" листом від 17.03.2023 № 02-9-1/2720 повідомило позивачку [PERSON] , що відповідно до постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування не проводяться нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до\~Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії. З цієї підстави не може бути задоволено претензію про сплату пені, 3 % річних. ТОВ "Полтаваенергозбут" своєчасно направляє до ПАТ "Укренерго" акти приймання-передачі, але останнє затримує їх своєчасні підписання і оплату, що зумовлює затримку у платежах на користь [PERSON] . ТОВ "Полтаваенергозбут" зобов`язується невідкладно здійснити розрахунки щодо виплати мінімального гарантованого розміру придбаної у [PERSON] виробленої електроенергії. НКРЕКП листом від 20.03.2023 № 7951/14.1.1/9-23 повідомила позивачку [PERSON] про наявність порушень з боку ТОВ "Полтаваенергозбут" щодо розрахунків за вироблену електричну енергію. Контроль здійснюється у формі планових та позапланових виїзних чи невиїзних перевірок. Підстав для проведення позапланової перевірки ТОВ "Полтаваенергозбут" не вбачається. Актом за результатами планової невиїзної перевірки дотримання вимог законодавства та ліцензійних умов з постачання електричної енергії споживачу ТОВ\~"Полтаваенергозбут" від 27.04.2023 № 208 встановлено, зокрема, порушення 15-денного розрахунку за придбану електричну енергію вироблену генеруючи ми установками приватних домогосподарств потужність яких не перевищує 30 кВт. Постановою НКРЕКП № 943 від 23.05.2023 внесено застереження ТОВ\~"Полтаваенергозбут" щодо недопущення надалі недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та порушення Ліцензійних умов з постачання електричної енергії. Розпорядженням НКРЕКП № 137-р від 23.05.2023 зобов`язано ТОВ\~"Полтаваенергозбут" усунути виявлені порушення. Аналогічні дії і зміст рішень НКРЕКП вчинило щодо позивача [PERSON] , зокрема й листами від 20.03.2023 № 7956/14.1.1/9-23 і від 25.04.2023 № 10553/14.2.1/9-23. Між [PERSON] і ТОВ "Полтаваенергозбут" підписано акти приймання передачі (купівлі-продажу) електричної енергії: 01.07.2022 щодо 78 кВт/год. за липень 2022 року на суму 434,34 грн; 01.08.2022 щодо 4465 кВт/год. за липень 2022 року на суму 24863,35 грн; 01.09.2022 щодо 3751 кВт/год. за серпень 2022 року на суму 20887,44 грн; 01.10.2022 щодо 1926 кВт/год. за вересень 2022 року на суму 10724,93 грн; 01.11.2022 щодо 1707 кВт/год. за жовтень 2022 року на суму 11225,74 грн; 01.12.2022 щодо 454 кВт/год. за листопад 2022 року на суму 2985,64 грн; 01.01.2023 щодо 182 кВт/год. за грудень 2022 року на суму 1196,89 грн; 01.02.2023 щодо 337 кВт/год. за січень 2023 року на суму 2355,63 грн; 01.03.2023 щодо 690 кВт/год. за лютий 2023 року на суму 4823,10 грн; 13.07.2023 щодо 4437 кВт/год. за травень 2023 року на суму 31350,51 грн; 19.07.2023 щодо 4176 кВт/год. за червень 2023 року на суму 29506,36 грн; 18.08.2023 щодо 4336 кВт/год. за липень 2023 року на суму 31041,42 грн; 14.09.2023 щодо 4443 кВт/год. за серпень 2023 року на суму 31807,44 грн; 26.10.2023 щодо 3389 кВт/год. за вересень 2023 року на суму 24261,85 грн; 02.04.2024 щодо 1788 кВт/год. за жовтень 2023 року на суму 12683,89 грн; 02.04.2024 щодо 516 кВт/год. за листопад 2023 року на суму 3660,45 грн; 23.02.2024 щодо 357 кВт/год. за грудень 2023 року на суму 2532,52 грн; 26.04.2024 щодо 354 кВт/год. за січень 2024 року на суму 2581,08 грн; 26.04.2024 щодо 1005 кВт/год. за лютий 2024 року на суму 7327,66 грн; 26.04.2024 щодо 2090 кВт/год. за березень 2024 року на суму 15238,61 грн. Лише в акті від 01.11.2022 за жовтень 2022 року визначено мінімальний гарантований розмір оплати 2716,82 грн і відкладене зобов`язання 6319,90 грн. ТОВ "Полтаваенергозбут" листом від 17.03.2023 № 02-9-1/2719 повідомило позивачеві [PERSON] , що відповідно до постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування не проводяться нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до\~Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії. З цієї підстави не може бути задоволено претензію про сплату пені, 3 % річних. ТОВ "Полтаваенергозбут" своєчасно направляє до ПАТ "Укренерго" акти приймання-передачі, але останнє затримує їх своєчасні підписання і оплату, що зумовлює затримку у платежах на користь [PERSON] . ТОВ "Полтаваенергозбут" зобов`язується невідкладно здійснити розрахунки щодо виплати мінімального гарантованого розміру придбаної у [PERSON] виробленої електроенергії. Нормативно-правове регулювання спірних правовідносин Спірні правовідносини сторін щодо виконання зобов`язання за договорами про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом, контрольних повноважень на ринку електроенергії врегульовано Цивільним кодексом України (далі ЦК), а також актами спеціального законодавства якими є Закони України "Про ринок електричної енергії", "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", Кодекс комерційного обліку, Кодекс розподілу, Правила роздрібного ринку електричної енергії, Порядок продажу, обліку та розрахунків за електричну енергію, що вироблена з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики, постанови НКРЕКП як регулятора тощо. Так, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК) Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (ч. 2 ст. 207 ЦК). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК). Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 632 ЦК). Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом (ч. 2 ст. 632 ЦК). Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається (ч. 3 ст. 632 ЦК). Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору (ч. 4 ст. 632 ЦК). Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК). Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 651 ЦК). У разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (ч. 1 ст. 653 ЦК). Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 654 ЦК). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦК). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК). Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін (ч. 2 ст. 526 ЦК). За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК). Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом (ч. 5 ст. 656 ЦК). Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (ч.ч. 1-3 ст. 692 ЦК). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК). Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання (ст. 541 ЦК). У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК). Правову основу функціонування ринку електричної енергії становлять Конституція України, цей Закон, закони України "Про альтернативні джерела енергії", "Про\~комбіноване виробництво теплової та електричної енергії (когенерацію) та використання скидного енергопотенціалу", "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", "Про природні монополії", "Про захист економічної конкуренції", "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про енергетичну ефективність", міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та інші акти законодавства України. Основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема: 1) правилами ринку, які, в тому числі, визначають правила функціонування балансуючого ринку та ринку допоміжних послуг; 2) правилами ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку; 3) кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу; 4) кодексом комерційного обліку; 5) правилами роздрібного ринку; 6) іншими нормативно-правовими актами. Правила ринку, кодекс системи передачі та кодекс комерційного обліку розробляються і адмініструються оператором системи передачі та затверджуються Регулятором. Правила ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку розробляються і адмініструються оператором ринку та затверджуються Регулятором. Кодекс систем розподілу та правила роздрібного ринку затверджуються Регулятором. Правила ринку визначають, зокрема, порядок реєстрації учасників ринку, порядок та вимоги до забезпечення виконання зобов`язань за договорами про врегулювання небалансів електричної енергії, правила балансування, правила агрегації, правила функціонування ринку допоміжних послуг, порядок проведення розрахунків на балансуючому ринку та ринку допоміжних послуг, порядок надання послуг із зменшення навантаження виробником, якому встановлено "зелений" тариф, якщо об`єкт електроенергетики або черга його будівництва (пусковий комплекс) такого виробника включений до балансуючої групи гарантованого покупця, порядок виставлення рахунків, порядок внесення змін до правил ринку, положення щодо функціонування ринку при виникненні надзвичайної ситуації в ОЕС України. Рішення (заходи) суб`єктів владних повноважень, прийняті на виконання норм цього Закону, мають прийматися на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~і законами України, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, відповідати меті, з якою повноваження надані, бути обґрунтованими, відповідати принципам неупередженості, добросовісності, розсудливості, пропорційності, прозорості, недискримінації та своєчасності. Згідно з принципом пропорційності рішення (заходи) суб`єктів владних повноважень повинні бути необхідними і мінімально достатніми для досягнення мети - задоволення загальносуспільного інтересу. Згідно з принципом прозорості рішення (заходи) суб`єктів владних повноважень мають бути належним чином обґрунтовані та повідомлені суб`єктам, яких вони стосуються, у належний строк до набрання ними чинності або введення в дію. Згідно з принципом недискримінації рішення, дії, бездіяльність суб`єктів владних повноважень не можуть призводити: до юридичного або фактичного обсягу прав та обов`язків особи, який є відмінним від обсягу прав та обов`язків інших осіб у подібних ситуаціях, якщо лише така відмінність не є необхідною та мінімально достатньою для задоволення загальносуспільного інтересу; до юридичного або фактичного обсягу прав та обов`язків особи, який є таким, як і обсяг прав та обов`язків інших осіб у неподібних ситуаціях, якщо така однаковість не є необхідною та мінімально достатньою для задоволення загальносуспільного інтересу. Дія принципів пропорційності, прозорості і недискримінації поширюється також на учасників ринку електричної енергії у випадках, передбачених цим Законом (ч.ч. 1-3, 12 ст. 2 Закону України "Про ринок електричної енергії"). Способом здійснення державного енергетичного нагляду в електроенергетиці є проведення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, відповідних обстежень, перевірок, оглядів щодо обладнання електричних мереж учасників ринку електричної енергії (крім споживачів, не віднесених до особливої групи споживачів) у порядку, визначеному Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (ч. 3 ст. 9 Закону України "Про ринок електричної енергії"). Розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на ринку електричної енергії, між учасниками цього ринку здійснюються в грошовій формі, у тому числі шляхом клірингу (неттінгу), відповідно до укладених договорів у порядку, визначеному цим Законом, правилами ринку, правилами ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку (ч. 1 ст. 75 Закону України "Про ринок електричної енергії"). Держава гарантує закріплення\~на законодавчому\~рівні на весь строк застосування "зеленого" тарифу вимог щодо\~закупівлі у\~кожному розрахунковому\~періоді електричної\~енергії,\~виробленої на\~об`єктах електроенергетики,\~у тому\~числі на\~введених в\~експлуатацію чергах\~будівництва електричних\~станцій (пускових\~комплексах),\~що використовують\~альтернативні джерела\~енергії (крім\~доменного та\~коксівного газів,\~а з\~використанням гідроенергії\~-\~лише мікро-,\~міні-\~та малими\~гідроелектростанціями)\~і не\~проданої за\~договорами безпосередньо\~споживачам або\~енергопостачальним компаніям,\~за встановленим\~"зеленим"\~тарифом з\~урахуванням надбавки\~до нього,\~встановленої відповідно\~достатті 92 цього Закону, в обсягах та порядку, визначених статтею 15 Закону України "Про електроенергетику", а з дати початку дії нового ринку електричної енергії - в обсягах та порядку, визначених статтею 65 Закону України "Про ринок електричної енергії", а також щодо розрахунків за таку електричну енергію у повному обсязі, у встановлені строки та грошовими коштами (ч. 33 ст. 91 Закону України "Про\~альтернативні джерела енергії"). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 3 ст. 263 ЦПК). При цьому ЦПК не передбачає під час розгляду цивільних справ врахування висновків лише Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, але позивачі стверджують протилежне. Так, Верховний Суд у постанові від 25.07.2024 у справі №\~\~914/1122/23, виснував, зокрема, таке. Причиною подання касаційної скарги в даній справі стала незгода Компанії в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Товариства\~пені 113385,66 грн. Суди попередніх інстанцій з посиланням на\~\~пункт 16 Постанови НКРЕКП № 332, беручи до уваги, що період нарахування пені, заявленої до стягнення, починається з 03.03.2022 відмовили у стягненні пені. Підпунктом 16 пункту 1 Постанови № 332 (доповненим згідно з постановою від 26.04.2022 № 413) визначено зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до\~Закону України\~"Про\~ринок електричної\~енергії" між учасниками ринку електричної енергії на період воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування. У вирішенні спірного питання Суд також враховує те, що касаційне провадження у цій справі зупинялося до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 911/1359/22 (предметом розгляду було питання стягнення коштів у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за двостороннім договором купівлі-продажу електричної енергії в частині повернення коштів за електричну енергію). Так, за наслідками розгляду справи № 911/1359/22 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 19.04.2024 зробила висновки такого змісту: "8.13.9. Об`єднана палата констатує, що Постанова № 332 від 25.02.2022 (у редакції від 26.04.2022) прийнята НКРЕКП (Регулятором) в межах своїх повноважень, а тому її положення, у тому числі, підпункт 16 пункту 1, відповідно до якого на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії, є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності". 8.13.36. При цьому Об`єднана палата наголошує на тому, що такі рішення Регулятора не скасовують встановлену нормами Цивільного кодексу\~України та Господарського кодексу\~України відповідальність за порушення договірних зобов`язань для учасників ринку електроенергії, та не встановлюють мораторію для застосування цієї відповідальності, позаяк Регулятор, який наділений повноваженнями нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, з метою забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду, в межах наданих йому Законом повноважень тимчасово зупинив нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії". 8.13.41. Отже, суди попередніх інстанцій застосували приписи Постанови № 332 як ті, що мають обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії. 8.13.42. Об`єднана палата погоджується з\~таким висновком судів попередніх інстанцій, виходячи з вищенаведених висновків про обов`язковість застосування учасниками ринку електроенергії у цьому аспекті саме норм постанов НКРЕКП, відповідно до яких на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України\~"Про\~ринок електричної\~енергії" між учасниками ринку електричної енергії. 8.13.43. Об`єднана палата також виходить з того, що Регулятор визначив модель поведінки як зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України\~"Про\~ринок електричної\~енергії" між учасниками ринку електричної енергії, та вказав чітко визначений період, а саме на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування, а не скасував нарахування та стягнення штрафних санкцій або увільнив від їх нарахування або стягнення. 8.13.44. Об`єднана палата також ураховує, що 15.03.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" № 2120-IX, 2). 8.13.45. У підпункті 2 пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону передбачено: "розділ "Прикінцеві\~та перехідні\~положення"\~Цивільного кодексу\~України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40-44, ст. 356) доповнити пунктами 18 і 19 такого змісту: "18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії". Суд наголошує, що забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб. Відмовляючи у задоволенні позову у стягненні пені, суди попередніх інстанцій посилалися на приписи Постанови № 332, а саме підпункт 16 пункту 1 такого змісту: на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надати таку настанову - зупинити нарахування та стягнення штрафних\~санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії. Суд першої та апеляційної інстанцій, вказували, зокрема, таке: - повноваження НКРЕКП, визначені Законом, пунктом 1 частини другої статті 17 якого установлено, що регулятор має право приймати рішення з питань, що належать до його компетенції, які є обов`язковими до виконання; - як визначено пунктом 1 частини першої статті 2 Закону регулятор, яким є НКРЕКП, здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема у сфері енергетики: діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії, зберігання енергії; діяльності з організації купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку, забезпечення купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, трейдерської діяльності тощо; - вказаною постановою регулятор надав настанову щодо зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених відповідними договорами, для всіх учасників ринку електричної енергії. Отже, суди попередніх інстанцій, взявши до уваги, що період нарахування пені, заявленої до стягнення, починається з 03.03.2022, застосували приписи Постанови № 332 як ті, що мають обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії. Суд погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій, виходячи з наведених висновків про обов`язковість застосування учасниками ринку електроенергії у цьому аспекті саме норм постанов НКРЕКП, відповідно до яких на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії. Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові № 911/1359/22 від 19.04.2024 також вказав на таке. Правовий статус НКРЕКП, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначає Закон України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг". Відповідно до статті 1 вказаного Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України. Особливості спеціального статусу Регулятора обумовлюються його завданнями і повноваженнями та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливостях організації та порядку діяльності Регулятора, в особливому порядку призначення членів Регулятора та припинення ними повноважень, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Регулятора та гарантії незалежності в прийнятті ним рішень у межах повноважень, визначених законом, встановленні умов оплати праці членів та працівників Регулятора. Згідно з частиною 1 статті 3 цього Закону Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України. Відповідно до пункту 4 частини третьої\~статті 6 Закону України «Про ринок електричної енергії» до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належать, зокрема, затвердження правил ринку, правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу, кодексу комерційного обліку, правил роздрібного ринку, порядку розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів, який включає в тому числі положення щодо особливостей розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів з третіми державами, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії. Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 6 Закону України «Про ринок електричної енергії» Регулятор має\~право приймати рішення, що є обов`язковими до виконання учасниками ринку. Пунктом 3 частини 2 статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»\~визначено, що Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції. Згідно частини 2 цієї статті рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою. Відповідно до пункту 1 частини 1 вказаного Закону для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор приймає обов`язкові до виконання рішення з питань, що належать до його компетенції. Отже, НКРЕКП (Регулятор) здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції та є обов`язкові до виконання. Об`єднана палата констатує, що постанова № 332 від 25.02.2022 (у редакції від 26.04.2022) прийнята НКРЕКП (Регулятором) в межах своїх повноважень, а тому її положення, у тому числі, підпункт 16 пункту 1, відповідно до якого на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії, є обов`язковими до виконання\~всіма учасниками\~ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності. Що стосується посилання скаржника на те, що у даному випадку мали застосовуватися норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, оскільки вони мають вищу юридичну силу ніж постанова НКРЕКП №\~332 від 25.02.2022 (у редакції від 26.04.2022) Об`єднана палата виходить з наступного. Статтею 1 Конституції України передбачено, що Україна є правовою державою. Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні № 9-рп/2001 від 19.06.2001 у справі № 1-37/2001, в правовій державі існує сувора ієрархія нормативних актів, відповідно до якої постанови та інші рішення органів виконавчої влади мають підзаконний характер і не повинні викривляти сутність і зміст законів. Отже, нормативні акти, що затверджуються Регулятором, не можуть суперечити Конституції України та законам, які регулюють господарські відносини на ринку електроенергії. Відповідно до частини першої статті 66 Закону «Про ринок електричної енергії» купівлю-продаж електричної енергії за двосторонніми договорами здійснюють виробники, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, трейдери, гарантований покупець та споживачі. Істотні умови двосторонніх договорів визначені у частині третій статті 66 вказаного Закону, якими є, зокрема, умови про права, обов`язки та відповідальність сторін (пункт 8 частини третьої статті 66 Закону). Згідно з частиною третьою статті 6 Закону «Про ринок електричної енергії» до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належить, зокрема, затвердження типових та примірник договорів, визначених цим Законом, а відповідно до частини четвертої цієї ж статті рішення Регулятора є обов`язковими до виконання учасниками ринку (крім споживачів, що не є учасниками оптового енергетичного ринку). Таким чином, наведений аналіз нормативних актів дозволяє дійти висновку, що Регулятор наділений повноваженням нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, зокрема, через затвердження типових і примірних договорів. Типові і примірні договори входять до системи джерел господарського договірного права як особливі нормативно-правові акти. Затвердження таких договорів уповноваженими державними органами є формою державною регулювання договірних відносин у сфері господарювання. Одним з принципів функціонування ринку електричної енергії є відповідальність учасників ринку за недотримання правил ринку, правил ринку «на добу наперед» та внутрішньо добового ринку, кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу, кодексу комерційного обліку, правил роздрібного ринку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов договорів, що укладаються на цьому ринку (пункт 16 частини другої статті З\~Закону «Про ринок електричної енергії»). Унормування відповідальності за невиконання договорів на ринку електроенергії відбувається, зокрема, шляхом визначення відповідних положень щодо відповідальності у типових договорах, які затверджуються Регулятором, і мають силу нормативно-правового акта. Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому Законами України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, від 21.04.2022 № 02212-ІХ, від 22.05.2022 № 2263-ІХ, від 15.08.2022 № 2500-IX, від 16.11.2022 № 2738-IX, від 7.02.2023 № 2915-IX, від 2.05.2023 № 3057-IX, від 27.07.2023 № 3275-IX, від 8.11.2023 №\~3429-IX, від 06.02.2024 № 3564-IX «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджено укази Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 6.02. 2023 № 58/2023 , від 1.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023,від 6.11.2023 № 734/2023, від 5.02.2024\~№ 49/2024 строк дії воєнного стану в Україні продовжено. Статтею 1 Закону України від 12.05.2015 «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Відповідно до частини 2 статті 9 цього Закону Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України. Статтею 17\~вказаного Закону встановлено, що органи державної влади України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, громадські об`єднання, а також громадяни зобов`язані сприяти діяльності військового командування та військових адміністрацій у запровадженні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану на відповідній території. Відповідно до положень частини 1 статті 20 наведеного Закону правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону. Об`єднана палата ураховує, що Національна комісія, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в преамбулі Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 зазначила мету та підстави її прийняття. Зокрема, Регулятор зазначив, що такою метою є\~забезпечення операційної\~безпеки функціонування\~основної частини\~ОЕС України від 25 лютого 2022 року, ураховуючи Протокол наради щодо обговорення заходів стабілізації учасників ринку електричної енергії під час особливого періоду та діє відповідно до\~законів України «Про ринок електричної енергії», «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг». Згідно з пунктом 5 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 27.02.2022 № 333) рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії". Згідно з підпунктом 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413) на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надати такі настанови - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії. Отже, з урахування дії на території України воєнного стану, для учасників ринку електричної енергії, якими укладено типові договори відповідно до Закону України\~«Про ринок\~електричної енергії» та постанов НКРЕКП, пункт 5 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 27.02.2022 № 333) це бажана з точки зору держави модель поведінки, яка має обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії. Підпункт 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413) - це імперативна норма, якою держава вказала учасниками ринку електричної енергії, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії». Отже, Об`єднана палата доходить висновку про те, що рішення Регулятора щодо порядку застосування норм про відповідальність учасників на ринку електроенергії не суперечать нормам Цивільного кодексу\~України та Господарського кодексу\~України про відповідальність у договірних відносинах з огляду на те, що Регулятор в силу Закону наділений повноваженнями унормовувати договірні відносини суб`єктів господарювання, що проводять свою діяльність у сфері енергетики, у тому числі в частині відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договірних зобов`язань на ринку електричної енергії. При цьому Об`єднана палата наголошує на тому, що такі рішення Регулятора не скасовують встановлену нормами Цивільного кодексу\~України та Господарського кодексу\~України відповідальність за порушення договірних зобов`язань для учасників ринку електроенергії, та не встановлюють\~мораторію для застосування цієї відповідальності, позаяк Регулятор, який наділений\~повноваженнями нормативного\~регулювання договірних\~відносин на\~ринку електроенергії, з метою забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду, в межах наданих йому Законом повноважень тимчасово зупинив\~нарахування та\~стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії. Об`єднана палата звергає увагу, що норми постанови № 332 від 25.02.2022 (у редакції від 27.02.2022 № 333, у редакції від 26.04.2022) прийняті Регулятором в межах своїх повноважень. Таким чином, хоча постанова НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 має нижчу юридичну силу порівняно з Цивільним кодексом\~України та Господарським кодексом України, втім її норми є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності на ринку електроенергії, зокрема, які уклали між собою двосторонні договори відповідно до статті 66 Закону України "Про ринок електричної енергії", що також обумовлено положеннями статті 179 Господарського кодексу України, яка встановлює нормативне обмеження вільного розсуду сторін господарського договору при визначенні його умов у разі укладання типового договору. Відтак, починаючи із набрання чинності постановою НКРЕКП № 333 від 27.02.2022 із 27.02.2022 тимчасово зупинено нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії. У цій справі це означає, що нарахування та\~стягнення пені за договорами обох позивачів із 27.02.2022 на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування є наразі неможливим. При цьому не має значення що право на стягнення відповідної пені можливо виникло до 27.02.2022 та існує упродовж усього часу розгляду цієї справи. З цих підстав суд позбавлений\~можливості нараховувати\~і стягувати\~будь-яку\~пеню за\~несвоєчасне здійснення\~відповідачем ТОВ\~"Полтаваенергозбут"\~платежів за договорами за "зеленим" тарифом на користь позивачів [PERSON] та [PERSON] незалежно від її розмірів і строків нарахування. Позивачі не позбавлені можливості ініціювати нарахування і стягнення пені після 30\~днів після припинення або скасування в Україні воєнного стану. Отже суд відмовляє у\~нарахуванні,\~та,\~як наслідок,\~і у\~стягненні із ТОВ\~"Полтаваенергозбут" на користь [PERSON] ініційованих нею 89564,54 грн пені, а також на користь [PERSON] ініційованих ним 56998,59 грн пені. Натомість суд погоджується з доводами позивачів, що вказані постанови Верховного Суду не змінили рішення судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог у частині стягнення інфляційних втрат і 3 % річних на підставі ст. 625 ЦК. Суд повторює, що жоден із учасників справи не виконав пропозиції ухвали суду від 02.04.2025 щодо складення, перевірки, ревізування, оспорення тощо первинних та остаточних розрахунків заборгованостей на час закриття підготовчого судового засідання. Протягом 26.04.2022 01.02.2023 діяла Постанова НКРЕКП від 26.04.2022 № 396 "Про особливості визначення обсягу та проведення розрахунків за вироблену електричну енергію генеруючими установками приватних домогосподарств під час дії в Україні воєнного стану" (далі Постанова НКРЕКП від 26.04.2022 № 396). Нею постановлено постачальникам електричної енергії, що виконують функцію постачальника універсальних послуг (далі ПУП), на період дії воєнного стану в Україні та протягом 60 днів після його припинення чи скасування, здійснювати купівлю електричної енергії, виробленої генеруючими установками приватних домогосподарств в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, за «зеленим» тарифом, установленим НКРЕКП, за договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом із дотриманням Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), від 14 березня 2018 року № 312, з урахуванням таких особливостей: 1) ПУП має забезпечувати мінімальний гарантований розмір оплати придбаної у побутового споживача електричної енергії, виробленої генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства з енергії сонячного випромінювання, енергії вітру та на комбінованих вітро-сонячних генеруючих системах. ПУП визначає мінімальний гарантований розмір оплати, Ов (грн) на підставі даних щодо обсягів електричної енергії, виробленої генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного господарства понад власне споживання приватним домогосподарством, (кВтгод), визначених відповідно до підпункту 1 пункту 3 цієї постанови, та ціни Ц, на рівні 1,68 гривні за 1 кВт·год, яка коригується на відсоток надходження грошових коштів за електричну енергію від споживачів у відповідному календарному місяці згідно з формою № 3а-НКРЕКП, затвердженою постановою НКРЕКП від 20 грудня 2019 року № 2897, (далі - форма 3а-НКРЕКП) за формулою де УПр загальна сума коштів (у т.ч. вартість послуг оператора системи передачі (далі - ОСП) та оператора системи розподілу (далі - ОСР), врегулювання небалансів тощо у випадку їх включення в загальну суму коштів, що нараховується споживачеві), нарахована ПУП споживачу за фактично спожитий у звітному періоді обсяг електричної енергії з урахуванням ПДВ, що відповідає рядку 015 графи 1 форми 3а-НКРЕКП, тис грн; УПо загальна сума коштів (у т.ч. попередня оплата (авансові платежі) на наступні періоди та/або оплата заборгованості попередніх періодів), сплачена споживачами ПУП за електричну енергію (у т.ч. за вартість послуг ОСП, ОСР, врегулювання небалансів тощо у випадку їх включення в загальну суму коштів, що нараховується споживачеві)\~у\~звітному періоді з урахуванням ПДВ, що відповідає рядку 035 графи 1 форми 3а-НКРЕКП, тис грн. 2) ПУП має здійснювати оплату за придбану електричну енергію у розмірі не менше мінімального гарантованого розміру не пізніше 60 днів після закінчення відповідного розрахункового періоду, що становить календарний місяць (крім лютого 2022 року). Зазначений у цьому підпункті розрахунок за лютий 2022 року ПУП має здійснити в повному обсязі до 15 травня 2022 року; 3) ПУП має надавати побутовому споживачу звіт про обсяги та напрями перетоків електричної енергії на основі даних, отриманих від оператора системи, із зазначенням повної вартості придбаної електричної енергії, в паперовій або в електронній формі засобами електронного зв`язку, підписані кваліфікованим електронним підписом (КЕП) уповноваженої особи ПУП. Повна вартість купленої електричної енергії розраховується як добуток обсягу купленої електричної енергії та «зеленого» тарифу з урахуванням розміру податкових зобов`язань, пов`язаних з купівлею-продажом електричної енергії, виробленої генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства понад власне споживання. Про розмір оплати за придбану електричну енергію, її повну вартість, сплачені податки, відкладені зобов`язання та орієнтовний термін їх виконання ПУП повідомляє власника домогосподарства додатково в паперовій або в електронній формі засобами електронного зв`язку, підписані кваліфікованим електронним підписом (КЕП) уповноваженої особи ПУП. 2. ПУП починаючи з першого дня, після спливу 60 денного строку після припинення або скасування воєнного стану, протягом періоду, який відповідає строку дії в Україні воєнного стану, а також протягом 60 днів після його припинення чи скасування, щомісячно рівними частинами проводити повну та остаточну оплату за придбану електричну енергію, вироблену генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства понад власне споживання, у тому числі, за обсяги, які визначені шляхом коригування за фактичними показами лічильника(ів), згідно з підписаними звітами, та з урахуванням проведених мінімальних гарантованих оплат. Суд повторює, що Постанова НКРЕКП від 26.04.2022 № 396 як нормативний акт Регулятора (НКРЕКП), поширює свою дію на договірні відносини між позивачами (виробниками "зеленої" електричної енергії) [PERSON] і [PERSON] та ТОВ\~"Полтаваенергозбут" (покупцем "зеленої" електричної енергії). До 26.04.2022 позивачка [PERSON] має право на стягнення на свою користь коштів передбачених ст. 625 ЦК як 3 % річних і інфляційні втрати. Відтак суд стягує на її користь за період травень 2019 року 26.04.2022 загальну суму 1137,47 грн як 3 % річних і 7962,95 грн як інфляційні втрати що зумовлені несвоєчасними платежами з боку ТОВ "Полтаваенергозбут" за вироблену у її домогосподарстві електричну енергію. Складені позивачами розрахунки заборгованостей за період 26.04.2022 01.02.2023 не враховують мінімально гарантованого щомісячного розміру оплати виробленої електричної енергії і тому не беруться судом до уваги. Більш того задля здійснення обрахунку судом відповідних платежів сторони мали б надати судові щонайменше вихідні дані, які вказані у Постанові НКРЕКП від 26.04.2022 № 396: - відсоток надходження грошових коштів за електричну енергію від споживачів у відповідному календарному місяці згідно з формою № 3а-НКРЕКП; - загальну суму коштів (у т.ч. попередня оплата (авансові платежі) на наступні періоди та/або оплата заборгованості попередніх періодів), сплачену споживачами Товариству "Полтаваенергозбут" за електричну енергію у звітному періоді з урахуванням ПДВ. Наявність таких даних дозволила б судові визначити: щомісячний розмір гарантованого розміру оплати Товариством "Полтаваенергозбут" позивачам [PERSON] і [PERSON] за вироблену електричну енергію; порівняти його із датами та сумами сплачених коштів за вироблену електричну енергію; застосувати до можливих періодів несплати чи недоплати положення ст. 625 ЦК. Відомості про щомісячні мінімально гарантовані розміри оплати за договором [PERSON] складені Товариством "Полтаваенергозбут" у формі відомості за період 01.05.2019 28.02.2023. Суд керується ними під час відповідних розрахунків. Суд наголошує, що Постанова НКРЕКП від 26.04.2022 № 396 встановила обов`язок ТОВ "Полтаваенергозбут" здійснювати оплату за придбану електричну енергію у розмірі не менше мінімального гарантованого розміру не пізніше 60 днів після закінчення відповідного розрахункового періоду, що становить календарний місяць. 01.02.2023 набрала чинності Постанова НКРЕКП від 30.01.2023 № 153 "Про визнання такою, що втратила чинність постанови НКРЕКП від 26 квітня 2022 року № 396". Нею визначено таке. 1. Визнати такою, що втратила чинність,\~постанову Національної\~комісії,\~що здійснює\~державне регулювання\~у сферах\~енергетики та\~комунальних послуг,\~від 26\~квітня 2022\~року №\~396 "Про особливості визначення обсягу та проведення розрахунків за вироблену електричну енергію генеруючими установками приватних домогосподарств під час дії в Україні воєнного стану (зі змінами)". 2. З метою врегулювання питань, які виникають у зв`язку із пунктом 1 цієї постанови: … 2) постачальникам електричної енергії, що виконують функцію постачальника універсальних послуг (далі - ПУП) забезпечити повну оплату вартості електричної енергії, виробленої генеруючими установками приватних домогосподарств в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, купленої ПУП за «зеленим» тарифом у 2022 році: за березень - до 25 березня 2023 року; за квітень - до 25 квітня 2023 року; за травень - до 25 травня 2023 року; за червень - до 25 червня 2023 року; за липень - до 25 липня 2023 року; за серпень - до 25 серпня 2023 року; за вересень - до 25 вересня 2023 року; за жовтень - до 25 жовтня 2023 року; за листопад - до 25 листопада 2023 року; за грудень - до 25 грудня 2023 року. Суд повторює, що Постанова НКРЕКП від 30.01.2023 № 153 як нормативний акт Регулятора (НКРЕКП), поширює свою дію на договірні відносини між позивачами (виробниками "зеленої" електричної енергії) [PERSON] і [PERSON] та ТОВ\~"Полтаваенергозбут" (покупцем "зеленої" електричної енергії). Отже із 01.02.2023 Регулятор змінив строки сплати коштів за вироблену у 2022 році електричну енергію з відстроченням її сплати на рік щодо кожного місяця виробленої електричної енергії. Надані позивачами [PERSON] та [PERSON] , а також відповідачем ТОВ\~"Полтаваенергозбут" відомості і розрахунки платежів за вироблену домогосподарствами позивачів електричну енергію протягом березня грудня 2022 року жодного разу не містять перевищення річного строку платежу за кожен окремо взятий місяць. Відтак позивачі не мають права на стягнення коштів за ст. 625 ЦК за вироблену їх домогосподарствами електричну енергію упродовж березня грудня 2022 року. Згідно відомостей ТОВ "Полтаваенергозбут" сплачував із дотриманням 60 денного строку мінімально гарантованого розміру оплати за вироблену електричну енергію домогосподарством [PERSON] за період березень 2022 року вересень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 року. Мінімально гарантований розмір платежу за жовтень 2022 року 4134,91 грн із терміном сплати через 60 днів (31.12.2022) станом на 28.02.2023 не був сплачений. Його сплачено 26.10.2023. Мінімально гарантований розмір платежу за листопад 2022 року 1168,83 грн із терміном сплати через 60 днів (30.01.2023) станом на 28.02.2023 не був сплачений. Його сплачено 22.11.2023. Мінімально гарантований розмір платежу за грудень 2022 року 718,10 грн із терміном сплати через 60 днів (02.03.2023) станом на 28.02.2023 не був сплачений. Його сплачено 22.12.2023. Річне відстрочення платежів запроваджено із 01.02.2023. Тому позивачка [PERSON] має право на стягнення коштів за ст. 625 ЦК за період 01.01.2023 01.02.2023 щодо суми 4134,91 грн. 3 % річних за цей період складає 10,88 грн, а інфляційні втрати 33,08 грн. Суд стягує ці суми на користь позивачки [PERSON] . Терміни сплати коштів за листопад 2022 року і за грудень 2022 року із 01 лютого 2023 року змінені до 25 листопада 2023 року і до 25 грудня 2023 року. Тому позивачка [PERSON] не має право на стягнення коштів за ст. 625 ЦК за листопад 2022 року і за грудень 2022 року. Згідно відомостей ТОВ "Полтаваенергозбут" сплачував із дотриманням 60 денного строку мінімально гарантованого розміру оплати за вироблену електричну енергію домогосподарством [PERSON] за період червень 2022 року вересень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 року. Мінімально гарантований розмір платежу за жовтень 2022 року 2716,82 грн із терміном сплати через 60 днів (31.12.2022) станом на 28.02.2023 не був сплачений. Його сплачено 26.10.2023. Мінімально гарантований розмір платежу за листопад 2022 року 781,52 грн із терміном сплати через 60 днів (30.01.2023) станом на 28.02.2023 не був сплачений. Його сплачено 22.11.2023. Мінімально гарантований розмір платежу за грудень 2022 року 301,24 грн із терміном сплати через 60 днів (02.03.2023) станом на 28.02.2023 не був сплачений. Його сплачено 22.12.2023. Річне відстрочення платежів запроваджено із 01.02.2023. Тому позивач [PERSON] має право на стягнення коштів за ст. 625 ЦК за період 01.01.2023 01.02.2023 щодо суми 2716,82 грн. 3 % річних за цей період складає 7,15 грн, а інфляційні втрати 21,73 грн. Суд стягує ці суми на користь позивача [PERSON] . Терміни сплати коштів за листопад 2022 року і за грудень 2022 року із 01 лютого 2023 року змінені до 25 листопада 2023 року і до 25 грудня 2023 року. Тому позивач [PERSON] не має право на стягнення коштів за ст. 625 ЦК за листопад 2022 року і за грудень 2022 року. Складений позивачкою [PERSON] розрахунок платежів і заборгованостей, складений позивачем [PERSON] розрахунок платежів і заборгованостей, складені відповідачем ТОВ "Полтаваенергозбут" відомості про обсяги купівлі електричної енергії у позивачки [PERSON] та у позивача [PERSON] за період січень 2023 року травень 2025 року є однаковими у частині обсягів купівлі, вартості, дати і сум фактично здійснених платежів з розбивкою за кожен окремий місяць. Вказані документи обґрунтовано свідчать про допущену ТОВ "Полтаваенергозбут" прострочку місячних платежів після 20-го числа місця наступного за звітним. Отже позивачка [PERSON] і позивач [PERSON] мають право на стягнення на свою користь коштів передбачених ст. 625 ЦК як 3 % річних і інфляційні втрати за несвоєчасну оплату Товариством "Полтаваобленерго" вартості виробленої електричної енергії у період січень 2023 року травень 2025 року. Відтак суд стягує на користь позивачки [PERSON] за вказаний період загальну суму 2910,18 грн як 3 % річних і 6484,82 грн як інфляційні втрати що зумовлені несвоєчасними платежами з боку ТОВ "Полтаваенергозбут" за вироблену у її домогосподарстві електричну енергію. Так само суд стягує на користь позивача [PERSON] за вказаний період загальну суму 2003,28 грн як 3 % річних і 4465,13 грн як інфляційні втрати що зумовлені несвоєчасними платежами з боку ТОВ "Полтаваенергозбут" за вироблену у його домогосподарстві електричну енергію. Щодо солідарного обов`язку відповідачів Відповідач НКРЕКП не є стороною договору №\~5260001 від 31.05.2019 про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством чи договору № 5260002 від 27.06.2019 про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством. Стороною цих договорів, як покупцем електричної енергії, є відповідач ТОВ "Полтаваенергозбут" і саме він за законом несе відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань за договорами. Відповідач НКРЕКП належним чином виконав свої контрольні функції за зверненнями позивачів [PERSON] та [PERSON] щодо дій відповідача ТОВ\~"Полтаваенергозбут". Позивачі помилково тлумачать норму ч. 33 ст. 91 Закону України "Про альтернативні джерела енергії" згідно якої "держава гарантує закріплення на законодавчому рівні на весь строк застосування "зеленого" тарифу вимог щодо закупівлі у кожному розрахунковому періоді електричної енергії, виробленої на об`єктах електроенергетики, у тому числі на введених в експлуатацію чергах будівництва електричних станцій (пускових комплексах), що використовують альтернативні джерела енергії… за встановленим "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до нього" як таку, що покладає на відповідача НКРЕКП обов`язок сплачувати позивачам кошти замість чи поряд із відповідачем ТОВ "Полтаваенергозбут", що пов`язані із договірними відносинами між позивачкою [PERSON] та позивачем [PERSON] із відповідачем ТОВ "Полтаваенергозбут". Тому суд відхиляє доводи обох позовів про існування у відповідача НКРЕКП солідарного обов`язку спільно із відповідачем ТОВ "Полтаваенергозбут" перед кожним із позивачів і тому повністю відмовляє у задоволенні позовів до відповідача НКРЕКП. Щодо позовної давності ТОВ "Полтаваенергозбут" зробило заяву про застосування строку позовної давності щодо платежів. Суд зазначає, що [PERSON] звернулася з позовом до суду 18.04.2023. Нарахування здійснює із травня 2019 року, а [PERSON] звернувся з позовом до суду 27.03.2023. Нарахування здійснює із липня 2022 року. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК). Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ч. 1, п. 1 ч. 1 2 ст. 258 ЦК). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК). Чинний станом на 18.04.2023 розділ Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України був доповнений пунктом 12 згідно із Законом\~№ 540-IX від 30.03.2020 (набрав чинності 02.04.2020) такого змісту: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 2020 року до 22 червня 2020 року на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р.\~№ 211\~Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Надалі час дії карантину продовжувався неодноразово. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Отже упродовж травня 2019 року 02.04.2020, а так само станом на 18.04.2024 і на 27.03.2023 не сплив загальний 3-річний строк позовної давності за вимогами [PERSON] та [PERSON] з оплати вартості електричної енергії та платежів за ст. 625 ЦК. Підстав для його застосування немає. Суд нагадує що відмовив у стягненні пені повністю тому не повинен вирішувати питання застосування до вимог про стягнення пені 1-річної позовної давності. Остаточний висновок суду Суд частково задовольняє позови [PERSON] і [PERSON] до ТОВ\~"Полтаваенергозбут" і стягує з ТОВ "Полтаваенергозбут" на користь: - [PERSON] 3 % річних у загальній сумі 4058,53 грн (1137,47 + 10,88 + 2910,18), а також інфляційні втрати у загальній сумі 14480,85 грн (7962,95 + 33,08 + 6484,82); - [PERSON] 3 % річних у загальній сумі 2010,43 грн (7,15 + 2003,28), а також інфляційні втрати у загальній сумі 4486,86 грн (21,73 + 4465,13). Щодо судових витрат Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 133 ЦПК). До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (ч. 4 ст. 177 ЦПК). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи безстроково, що підтверджено довідкою МСЕК серія 12ААБ № 711029 від 10.04.2020. Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп (п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір"). Отже позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору. Максимальна ціна її позову складає 249400,20 грн. Позов подано і збільшено/зменшено позовні вимоги в електронній формі. Позивач [PERSON] сплатив 1798,94 грн судового збору (1073,60 + 725,34). Максимальна ціна його позову складає 179893,88 грн. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір"). Згідно п.п. 1, 2 п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду: позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 0,4\~розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При поданні до суду процесуальних документів в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Отже належна до сплати сума судового збору із позовної вимоги позивачки [PERSON] майнового характеру на суму 249400,20 грн, яка подана в електронній формі, складає 1995,20 грн (249400,20 1,0 % 0,8), від сплати якої її звільнено. Сплачений позивачем [PERSON] судовий збір 1798,94 грн із ціни позову 179893,88\~грн складає 1 % ціни позову, отже є належним. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч.ч. 1, 6, 9 ст. 141 ЦПК). З урахуванням часткового закриття провадження у справі через здійснення відповідачем ТОВ "Полтаваенергозбут" остаточного розрахунку з позивачами за придбану електричну енергію аж у травні 2024 року, встановленими судом випадками неодноразової затримки у виконанні договірних зобов`язань із оплати електроенергії за "зеленим" тарифом з боку ТОВ "Полтаваенергозбут" що на умовах договорів із позивачам не залежить від отримання ним відповідних платежів від третьої особи ПАТ "НЕК "Укренерго"" суд робить висновок, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача ТОВ "Полтаваенергозбут" щодо кожного із позивачів, і, як наслідок, стягує з ТОВ "Полтаваенергозбут": в дохід держави 1995,20 грн судового збору, від сплати якого звільнено позивачку [PERSON] ; на користь позивача [PERSON] сплачений ним судовий збір 1798,94 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial