Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором.\~В обґрунтування\~заявлених вимог\~позивач вказує\~що 17.03.2023\~між ТОВ\~«Мілоан» та\~ [PERSON] \~укладено договір\~про споживчий\~кредит №\~6699568,\~відповідно до\~умов якого\~ [PERSON] \~було надано\~кредит в\~сумі 5000\~грн. 26.07.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 101-МЛ, за умовами якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло право вимоги, в тому числі до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 6699568 від 17.03.2023. Відповідач свої зобов`язання не виконав та заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 6699568 від 17.03.2023 становить 20950 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5000 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків - 15000 грн., прострочена заборгованість за комісією - 950 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати у справі. Ухвалою суду від 21.02.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у позовній заяві та просить його задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. У судове засідання, призначене на 21.05.2024 відповідач повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоч завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відзиву на позов не подав. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення Ф119, 0610245121566 вбачається, що судову повістку [PERSON] отримав 12.04.2024. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Враховуючи зазначені обставини суд, відповідно до ст.\~128, ч. 1 ст.\~223, ст.ст.\~279,\~280 ЦПК України, ухвалив здійснити заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 17.03.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 6699568. Відповідно до п. 1.2. договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 5000 грн. Згідно п. 1.3, п.1.3.1 договору, кредит надається загальним строком на 105 днів з 17.03.2023 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 01.04.2023 (рекомендована дата платежу). Відповідно до п. 1.3.2. договору, поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 30.06.2023 (дата остаточного погашення заборгованості). Пунктом 1.4. договору визначено, що позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 01.04.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 30.06.2023 (останнього дня строку кредитування). Договір № 6699568 був укладений в електронній формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 3 Законом України «Про електронну комерцію», електронний договір\~це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 3 ст. 11 Законом України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до\~ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог\~законів України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Також судом встановлено, що 26.07.2023 між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 101-МЛ, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило позивачу право вимоги, в тому числі до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 6699568 від 17.03.2023. Згідно ч.1\~ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату(у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як зазначено в\~ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже, до позивача, відповідно до укладеного договору відступлення прав вимоги № 101-МЛ перейшло право грошової вимоги до\~ [PERSON] за договором про споживчий кредит № 6699568 від 17.03.2023, що підтверджується витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як визначено ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Заборгованість [PERSON] за договором про споживчий кредит № 6699568 від 17.03.2023 становить 20950 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 5000 грн., простроченої заборгованості за сумою відсотків - 15000 грн. та простроченої заборгованості за комісією в сумі 950 грн. Відповідно до ст.ст.\~12, 81 ЦПК\~України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач відсутність боргу належними та допустимими доказами не спростував, доказів повернення кредитних коштів суду не надав. При цьому, суд звертає увагу, що [PERSON] , уклавши договір про споживчий кредит, був ознайомлений з умовами кредитування, строком повернення кредиту, процентами за користування кредитними коштами. Тобто, уклавши договір, відповідач з такими умовами кредитування погодився. Позивачем надано розрахунок заборгованості. Будь-яких доказів, які б спростували проведений позивачем розрахунок відповідач суду не надав. З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що позичальник взяті не себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 20950 грн., а тому позов є обґрунтований та підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved