Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

06 січня 2025 року [PERSON] через свого представника Кучеряву Т.Ю. в системі «Електронний суд» сформував позовну заяву до [PERSON] , третя особа Ольшанська територіальна громада в особі Ольшанської селищної ради про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна дійсним і визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач посилався на те, що 08.07.2003 року між [PERSON] та [PERSON] в простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 0,17 га. Даний договір купівлі-продажу житлового будинку був укладений при свідках. Сторони попередньо домовились про всі істотні умови договору: щодо предмету договору та його ціни, продавцем були передані правоустановлюючі документи на будинок, земельну ділянку та ключі від житла. Продавцем (відповідачем) була оформлена розписка від 08.07.2003 на підтвердження отримання грошових коштів за житловий будинок по [ADDRESS] від покупця [PERSON] у розмірі 1 800 доларів США. Розписка про отримання грошових коштів була посвідчена головою Трихатської сільради Макаровою В.Д., підпис [PERSON] було зроблено у присутності сільського голови, яким було перевірено дієздатність особи та встановлено його особу. Відповідач завірив позивача, що оформить договір купівлі-продажу на свій житловий будинок та земельну ділянку, але до теперішнього часу він ухиляється від укладання письмового нотаріально посвідченого договору, на зв`язок не виходить. 21.11.2024 позивач надіслав відповідачу лист-запрошення до контори приватного нотаріуса з метою укладення договору купівлі-продажу та нотаріального посвідчення договору, але запрошення залишено без реагування. Таким чином, дії відповідача свідчать про те, що він фактично уклав договір купівлі продажу будинку із земельною ділянкою, але в подальшому ухилився від його юридичного посвідчення, тому позивач позбавлений можливості зареєструвати своє право власності належним чином, а саме нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу житлового будинку, земельної ділянки. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про неможливість визнання за позивачем права власності на житловий будинок, земельну ділянку, окрім як за зверненням до суду. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13.01.2025 позовну заяву залишено без розгляду та надано час для усунення недоліків. Після усунення недоліків, ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24 січня 2025 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа Ольшанська територіальна громада в особі Ольшанської селищної ради про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна дійсним і визнання права власності на нерухоме майно прийнято до провадження. Постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 квітня 2025 року підготовче засідання закрито, призначено судовий розгляд, задоволено клопотання представника позивача щодо виклику свідків у судове засідання. У судовому засіданні позивач\~ [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, суду пояснив, що після передачі грошових коштів відповідачу та отримання документів на будинок та землю, [PERSON] більше не бачив. Вживав заходів до встановлення його місця проживання через деякий час, проте знайти відповідача не вдалось можливим. [PERSON] було видано довіреність [PERSON] , уповноваживши її на представлення його інтересів при укладені договору купівлі-продажу, проте строк її дії закінчився, що унеможливило реєстрацію права власності придбаного будинку та землі за ним. Представник позивача адвокат Кучерява Т.Ю. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з мотивів та підстав, викладених у позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце повідомлявся належним чином, до суду повернулись ухвала про відкриття провадження та 2 судові повістки з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Крім того, відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення про розгляд справи на сайті Судової влади. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Ольшанська територіальна громада в особі Ольшанської селищної ради, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд позовної заяви за його відсутності. Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд постановив ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши думку позивача та його представника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, оригінали доказів, суд дійшов такого. Відповідач у справі є власником житлового будинку та земельної ділянки площею 0,17 га під будинком та прибудинковою територією за адресою [ADDRESS] . Право власності на будинок громадянина [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право власності від 13.12.2001 року, яке видано на підставі рішення Трихатської сільської ради від 11.07.2000 № 40 (а.с.10-11). Право власності на земельну ділянку громадянина [PERSON] підтверджується рішенням виконкому Трихатської сільради від 15.02.1994 № 9 та Державним актом на право приватної власності на землю (а.с. 12, 21 та на звороті). Згідно нотаріально посвідченої згоди від 27.02.2003 дружина відповідача, [PERSON] надала своє погодження на продаж будинку із земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). Продавцем (відповідачем) була оформлена розписка від 08.07.2003 на підтвердження отримання грошових коштів за житловий будинок по [ADDRESS] від покупця [PERSON] у розмірі 1800 доларів США. Розписка про отримання грошових коштів була посвідчена головою Трихатської сільради Макаровою В.Д., підпис [PERSON] було зроблено у присутності сільського голови, яким було перевірено дієздатність особи та встановлено його особу (а.с. 20). Свідки у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що були свідками укладення угоди про купівлю-продаж будинку із земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] . У їх присутності [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 1\~800 доларів США та у свою чергу передав документи на землю та будинок, що посвідчували його право власності. Про отримання коштів відповідач написав розписку. З того часу [PERSON] у селі ніхто не бачив, а у будинку [ADDRESS] почав проживати позивач із своєю сім`єю. Отже встановлено, що з часу укладання договору та по цей момент у будинку по [ADDRESS] проживає позивач з родиною, уклав договори про постачання житлово-комунальних послуг на своє ім`я, постійно та систематично сплачує за житлово-комунальні послуги (електрична енергія, природній газ тощо). Відповідно до частини першої\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Позивачем заявлені позовні вимоги щодо визнання договору купівлі-продажу дійсним та як наслідок визнання за ним права власності на спірне майно. З положень пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, вбачається, що даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки взаємні права та обов`язки відповідно до договору виникли в 2003 році під час дії ЦК УРСР, до правовідносин, що виникли між сторонами необхідно застосувати положення ЦК УРСР від 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, в редакції чинній на час укладення спірного договору, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст.47 цього Кодексу). Зі змісту ч.1 ст.47 ЦК УРСР вбачається, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст.48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому випадку наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 128 Цивільного кодексу\~Української РСР\~(далі\~-\~ЦК УРСР),\~чинного на\~момент виникнення\~правовідносин, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі - продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Дослідивши докази суд установив, що сторони договору починаючи з моменту передачі та прийняття вказаного будинку (ключів та документів, що посвідчують право власності) мали бажання переоформити вказаний будинок у нотаріуса. Відповідач ніяких дій з нотаріального посвідчення договору купівлі продажу житлового будинку до цього часу не вчиняв, тобто ухилився від нотаріального посвідчення договору купівлі продажу нерухомого майна. Крім того слід зазначити, що сторони домовились про всі істотні умови договору купівлі-продажу житлового будинку із земельною ділянкою. Позивач сплатив відповідачу грошові кошти в рахунок домовленої суми вартості житлового будинку. Відповідач передав документи на майно та ключі від нього, позивач проживає у вказаному будинку, відтак метою та предметом договору було купівля-продаж будинку із земельною ділянкою, тобто правочин вчинявся з наміром створення відповідних правових наслідків, виконуючи його вимоги здійснили передачу та прийняття коштів, будинку, тобто їхні дії абсолютно кореспондуються з виконанням умов договору та наявним на той момент бажанням сторін досягти вказаної мети. Позивач всі свої зобов`язання виконав, користується придбаним майном, однак не може оформити право власності на майно з причин незалежних від нього, через ухилення відповідача від здійснення дій направлених на нотаріальне посвідчення договору. Зазначені факти свідчать про неможливість визнання за позивачем права власності на житловий будинок, окрім як за зверненням до суду, з вимогою про визнання договору дійсним, визнання права власності, що є похідним одне від одного та поєднано спільною метою. Положеннями\~ст.16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів. Статтею 328 ЦК України\~визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Правочин, укладений між сторонами, підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, однак зміст договору не суперечить іншим вимогам закону та не порушує прав третіх осіб, які не є його сторонами. Договір не може бути нотаріально посвідчений без участі відповідача, у зв`язку з цим можливість для позивача посвідчити договір нотаріально втрачено і в інший спосіб, крім звернення до суду, відсутня. Таким чином, системний аналіз наведених положень закону дозволяє дійти висновку, що право особи, яка володіє нерухомим майном, втім не може підтвердити своє право власності на нього перед третіми особами, може бути захищене шляхом визнання за нею такого права в судовому порядку. За таких обставин, враховуючи встановлені судом обставини справи, зокрема, що сторони домовились щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу будинку, відбулося його виконання, продавець отримав гроші, покупець прийняв будинок, суд дійшов висновку, що між сторонами було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, у зв`язку з чим, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої та частини третьої\~статті 141 ЦПК України,\~судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача за його заявою.

Outcome: approved