Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

Представник АТ «ПУМБ» звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитні договори: №200773590401 від 28 січня 2017 року, за яким позичальнику видано кредит у сумі 50 000 грн.; №1001798295501 від 23 січня 2021 року, за яким позичальнику видано кредит у сумі 45 000 грн.; №3001931236901 від 27 липня 2021 року, за яким позичальнику видано кредит у сумі 11 498 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк і її заборгованість перед позивачем станом на 10 січня 2025 року складає: за кредитним договором № 200773590401 від 28 січня 2017 року 90\~049,64 грн., з яких: 49\~772,52 грн. заборгованість за кредитом; 40\~277,12 грн. заборгованість за процентами; за кредитним договором № 1001798295501 від 23 січня 2021 року 55 520,86 грн., з яких: 28\~693,74 грн. заборгованість за кредитом; 6,82 грн. заборгованість за процентами; 26\~820,30 грн. заборгованість за комісією; за кредитним договором № 3001931236901 від 27 липня 2021 року 11\~345,23 грн., з яких: 6\~583,42 грн. заборгованість за кредитом; 1,37 грн. заборгованість за процентами; 4\~760,44 грн. заборгованість за комісією. Загальна сума заборгованості за вищевказаними кредитними договорами станом на 10 січня 2025 року складає 156915,73 грн. На підставі викладеного, представник позивача звернулась з цією позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на користь АТ «ПУМБ» заборгованість в розмірі 156 915,73 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2\~422,40 грн. Розпорядженням Верховного Суду від 06 березня 2022 року за № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ саме Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області на Ленінський районний суд м. Дніпропетровська. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. 28 квітня 2025 року ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра закрито підготовче провадження у справі з призначенням судового розгляду по суті. Представник позивача у позовній заяві просила розглянути справу за відсутності їх представника і не заперечувала проти винесення судом заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, на підставі ст. ст. 128, 130 ЦПК України повідомлялась належним чином про день, час та місце розгляду справи, також шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті, однак заперечень суду не надала, про причини неявки суд не повідомила та не надала клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без її участі. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутності учасників справи за правилами загального позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подала. При цьому, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. 22 травня 2025 року ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра було вирішено питання про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, та виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлено, що в матеріалах справи наявна копія заяви №200773590401 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 28 січня 2017 року, в якій [PERSON] просить відкрити на її ім`я поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях та надати картку, а також встановити на її поточний рахунок кредитний ліміт у розмірі 4 945 грн. (а.с.13). Також з наявної у матеріалах справи копії заяви №1001798295501 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 23 січня 2021 року судом встановлено, що [PERSON] просить надати їй споживчий кредит у сумі 45 000 грн. шляхом банківського переказу суми споживчого кредиту з цільовим призначенням на загальні споживчі цілі за реквізитами зазначеними при визначенні способу надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі, на строк 36 місяців з комісією за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99% і процентною ставкою 0,01% річних (а. с. 11). Матеріали справи також містять підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту від 23 січня 2021 року (а. с. 12). З наявної у матеріалах справи копії заяви №3001931236901 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 24 липня 2021 року судом встановлено, що [PERSON] просить надати їй споживчий кредит у сумі 11 498 грн. на строк 24 місяці та пільговим періодом 9 місяців, розміром процентної ставки з 27 липня 2021 року по 26 квітня 2022 року 0,010% річних, розміром комісії за обслуговування кредитної заборгованості: з 27 липня 2021 року по 26 квітня 2022 року 0,00%, з 27 квітня 2022 року 3,00%, разовою комісією 0,00%, % від суми кредиту +499 грн. (а. с. 14-16). Судом встановлено, що матеріали справи містять підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту від 24 липня 2021 року (а. с. 17). В матеріалах справи наявна довідка АТ «ПУМБ» про збільшення кредитного ліміту за договором №200773590401 від 28 січня 2017 року з початковим встановленим лімітом 28 січня 2021 року в розмірі 4 945 грн. та останнім встановленим розміром кредитного ліміту 03 березня 2022 року в розмірі 50 000 грн. (а. с. 73). Факти перерахування АТ «ПУМБ» грошових коштів у розмірі 45 000 грн. за умовами договору №1001798295501 від 23 січня 2021 року підтверджується платіжною інструкцією №TR.46963813.26468.8810 від 23 січня 2021 року, також грошових коштів - 11 498 грн. за умовами договору № 3001931236901 від 24 липня 2021 року підтверджується платіжною інструкцією №TR.50950709.13993.359 від 24 липня 2021 року (а. с. 74-75). В матеріалах справи наявна виписка по рахунку [PERSON] з 28 січня 2021 року по 10 січня 2025 року, з якої судом встановлено, що відповідачу було надано грошові кошти за договором №1001798295501 від 23 січня 2021 року в розмірі 45\~000 грн., а також вбачається здійснення нею часткового погашення існуючої заборгованості перед банком (а. с. 85-89). Як встановлено судом з виписки по рахунку [PERSON] з 28 січня 2021 року по 10 січня 2025 року, відповідачу було встановлено кредитний ліміт за умовами кредитного договору №200773590401 від 28 січня 2017 року, яким вона в подальшому користувалась, а також вбачається здійснення нею часткового погашення існуючої заборгованості перед банком (а. с. 90-102). Також у матеріалах справи наявна виписка по рахунку [PERSON] з 24 липня 2021 року по 10 січня 2025 року, з якої судом встановлено, що відповідачу було надано грошові кошти за договором №3001931236901 від 24 липня 2021 року в розмірі 11 498 грн., а також вбачається здійснення нею часткового погашення існуючої заборгованості перед банком (а. с. 103-106). З наявних у матеріалах справи розрахунків заборгованості вбачається, що у [PERSON] станом на 10 січня 2025 року існує заборгованість: за кредитним договором №200773590401 від 28 січня 2017 року 90\~049,64 грн., з яких: 49\~772,52 грн. заборгованість за сумою кредиту; 40\~277,12 грн. заборгованість за відсотками; 0,00 грн. заборгованість за комісією; за кредитним договором №3001931236901 від 24 липня 2021 року 11\~345,23 грн., з яких: 6\~583,42 грн. заборгованість за сумою кредиту; 1,37 грн. заборгованість за процентами; 4\~760,44 грн. заборгованість за комісією, що повною мірою також підтверджується долученими до справи виписками з рахунків відповідача, які відкрито в АТ «ПУМБ» (а. с. 76-84). В матеріалах справи також наявна письмова вимога (повідомлення) за вих. №KHO-44.2.2/18 від 13 січня 2025 року, в якій зазначено про необхідність погашення заборгованості перед АТ «ПУМБ» станом на 11 січня 2025 року в розмірі 156\~915,73 грн. за кредитними договорами: №200773590401 в розмірі 90\~049,64 грн.; №1001798295501 - 55\~520,86 грн.; №3001931236901 - 11\~345,23 грн., протягом тридцяти днів з моменту отримання цього листа, та попереджено, що у разі невиконання зазначеної вище вимоги, банк застосовує заходи примусового стягнення кредитної заборгованості, яку було направлено на адресу відповідача зазначену нею в анкеті на отримання кредиту (а.с.68-72). Статтею 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частинами 1, 3 та 5 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно із ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Крім того, принцип змагальності сторін визначений законом і він передбачає, що кожна сторона повинна довести перед судом обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У кожної із сторін не має процесуальних переваг в доведенні своїх вимог і заперечень. Отже, існування заборгованості у відповідача за кредитними договорами №200773590401 від 28 січня 2017 року, №1001798295501 від 23 січня 2021 року, №3001931236901 від 27 липня 2021 року в загальному розмірі 156\~915,73 грн., підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Відповідач, всупереч положенням ст. 81 ЦПК України, не надав суду жодних доказів чи власного розрахунку заборгованості, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості чи її розмір. Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунки заборгованості та вважає їх достовірними, оскільки доказів виконання [PERSON] боргових зобов`язань перед позивачем суду не надано, а також відповідачем не спростовано у встановленому законом порядку заявлений позивачем розмір заборгованості та вищезазначені розрахунки. Отже, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved