Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

У липні 2024 року представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 16 лютого 2018 року у розмірі 264216 грн. 77 коп. та судові витрати у розмірі 3170 грн. 60 коп. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 16 лютого 2018 року та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. Таким чином, з моменту підписання відповідачем заяви, між Банком та відповідачем був укладений договір в порядку ч.1 ст. 634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору. На підставі вищевказаної анкети-заяви Відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 245000.00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та Випискою по рахунку. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту Відповідач отримав згідно Довідки про видані картки кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії 02/19, тип - MasterCard Platinum. Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджуються, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по рахункам Відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Отже, Відповідач не лише отримав кредитну картку, а й визнав укладення кредитного договору та погодився з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору та його умов, в тому числі щодо сплати відсотків. Після спливу строку дії першої картки Відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступі картки: 1. кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 02/20, тип - Visa Platinum; 2. кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 11/20, тип - MasterCard Platinum; 3. кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 11/20, тип - Visa Platinum; 4. кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 02/23, тип - MasterCard World Elite. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки - 36 %. 12.11.2021 року Відповідач підписав власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України" Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, якою погодив використання OTP пароля в якості простого електронного підпису. Також, в зв`язку зі змінами у законодавстві - впровадженні нормами закону "Про споживче кредитування" паспорту споживчого кредиту - клієнт підписав паспорт споживчого кредиту від 20.02.2019 р., в якому також є інформація про відсоткові ставки по кредитування по картковим рахункам. Клієнт не надавав банку жодного разу заперечення щодо розміру відсоткової ставки, при цьому частково погашав заборгованість, що свідчить про обізнаність клієнта з умовами кредитування. Позивач звертав увагу суду, що далі у процесі користування рахунком 26.02.2020 р. Відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України". При цьому, на момент підписання зазначеної вище Заяви заборгованість Відповідача становила 243790,12 грн, що вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості. Тобто, Відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування зокрема щодо сплати відсотків. Починаючи з 26.02.2020 р. відсотки нараховувалися відповідно до підписаної Відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 1.3. у розмірі 37,2 %, а потім 36%. Також Позивач звертав увагу суду, що у зв`язку із початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії російської федерації, Банк пішов на зустріч клієнтам та скасував відсоткову ставку у березні 2022 р. - розмір 0 %, а в подальшому із 01.04.22 р. відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру. 22.08.2022 року Відповідач підписав у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля Додаткову угоду № SAMDNWFC00054251271_01 до Кредитного договору від 22.08.2022. Відповідно до п. 1. Додаткової угоди Сторони узгодили змінити умови Кредитного договору шляхом внесення в Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг наступних змін: 1. Тип кредиту - невідновлювана кредитна лінія; 2. Строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення цієї Додаткової угоди ( п.п. 1.1., 1.2.); 3. Процентна ставка, відсотків річних: 12,0% (п.п. 1.2., 1.3. Договору); 4. Мінімальний платіж зменшено до 1% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн. щомісячно протягом перших шести календарних місяців з дати укладення цієї додаткової угоди, із збільшенням до 3% починаючи із 7 місяця календарного місяця з дати укладення цієї додаткової угоди до дати повного погашення кредиту. Згідно п. 2. Додаткової угоди Сторони узгодили, що в разі порушення Відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст.ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язаний повернути Банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за Договором в повному обсязі. Тобто Сторони згідно до ст. 212 ЦКУ передбачили відкладальну обставину внаслідок виникнення якої, терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Відповідача з погашення кредиту. Таким чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, для чого за зверненнями Відповідача відкрив рахунок та надавав кредитні картки до нього, а Відповідач отримуючи кредитні картки фактично отримував електронний платіжний інструмент, який дає можливість використовувати власні гроші або кредитний ліміт на банківському рахунку для здійснення безготівкових операцій, тим самим Відповідач мав безперервний доступ до самого рахунку. Відповідач зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 16.06.2024 року має заборгованість -264216,77 грн., яка складається з наступного: 254425,10 грн. - Заборгованість за тілом кредита, 9791,67 грн.. - заборгованість за простроченими відсотками. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК». 01 липня 2024 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України з Реєстру територіальної громади м. Харкова. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.07.2024 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 16.07.2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] - адвоката Лисенка А.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати. В обґрунтування посилався на те, що з анкети-заяви від 16.02.2018 року вбачається, що правовідносини між Відповідачем та Позивачем регулюються змістом лише Заяви та вказана Анкета-Заява є лише опитувальником, яка містить лише дані клієнта. У відповідності до п 1.1.1.32 Умов та правил надання банківських послуг: "Заява-Анкета про надання послуг - звернення Клієнта до Банку про відкриття йому банківських рахунків та/або надання йому інших банківських послуг на умовах даних Умов та Правил. Якщо клієнт приєднується до цих умов не в повному обсязі, він додатково складає заяву про надання окремих послуг, які надаються Банком за Умовами та правилами". Позивач посилається на дані Умови як на невід`ємну частину Договору з відповідачем і зазначає про необхідність їх обов`язкового застосування у правовідносинах сторін. Таким чином, п. 1.1.1.32 Умов, за твердженням позивача, також є необхідним для виконання, і банк зі свого боку має надати додаткову заяву зі змістом, який відповідатиме підставам позову. За відсутності такої заяви жодні наступні аргументи позивача не мають правових наслідків, оскільки виведені із надуманих даних. При цьому, Тарифами, які надав Банк як на підставу розрахунку, врегульовано умови кредитування кредитних карт: "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", "Універсальна, CONTRACT", "Універсальна, GOLD", які є різними і залежать від виду картки. Тобто, тарифами передбачено обслуговування для різних видів карток з різними відсотками за користування, пенею, штрафами тощо. Позивач не визначився з вихідними даними, внаслідок чого запропонований розмір стягнення є необґрунтованим. Проте матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився саме з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов і Правил надання банківських послуг в АТ КБ "Приватбанк". А також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначених в цих документах, що залучені банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача, яка вказує на умови кредитування належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). З наданих Позивачем документів немає належних та допустимих доказів того, що саме вказана в позовній заяві процентна ставка була повідомлена Відповідачу. В Анкеті-заяві не вказано взагалі процентної ставки, тобто така є відсутня та користування коштами є безпроцентним. Розрахунок, наданий Позивачем, складається з кількох відокремлених частин з різними періодами, не пов`язаних між собою. Є незрозумілим, чому за одним договором надається не цілісний розрахунок заборгованості, а з якимись періодами. Вбачається, що самому позивачу невідомо, яку карту з якими саме умовами кредитування потрібно покласти в основу розрахунку, і за яких саме умов кредитування ним нараховано загальну суму боргу. Витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки, а також Умови та правила надання банківських послуг АТ КБ "ПриватБанк", не визнаються Відповідачем і не містять його підпису, а тому їх не можна розцінювати, як складову кредитного договору, укладеного між сторонами 16.02.2018 року шляхом підписання Анкети-заяви. Окремо звертали увагу суду на те, що Позивачем до позовної заяви надано документ під назвою "заява про приєднання до умов та правил надання послуг" від 26.02.2020 року, яка у графі "підпис споживача" нібито містить графічний підпис Відповідача. Також, Позивач додає документ під назвою "заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг" 20.02.2019 року, де у графі "підпис споживача" містить вже інший підпис. Таким чином, між сторонами не виникло кредитних правовідносин, а тому стягнення за кредитним договором № б/н від 16.02.2018 року є необґрунтованим та таким, що суперечить фактичним обставинам справи, тому у задоволенні позову слід відмовити. Додатково зазначав, що відсутність в матеріалах справи доказів видачі Відповідачу кредитних коштів є додатковою підставою для відмови в задоволенні позовних вимог у зв`язку з недоведеністю. Так, із розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку вбачається, що фактично з Відповідача було незаконно нараховано та списано грошові кошти в сумі 51 000 гривень. Такі грошові кошти були списані без належних на те правових підстав, оскільки в матеріалах справи відсутність будь-які двосторонні правочини між сторонами, якими погоджено нарахування та сплату відсотків за користування коштами. При підписанні Відповідачем анкети-заяви від 16.02.2018 року - АТ КБ "ПриватБанк" не дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Відповідно, АТ КБ "Приватбанк" не погодив з Відповідачем стягнення відсотків, а тому якщо такі відсотки були стягнуті без належної на те підстави. Крім того зазначав, що у відповідності з п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України Відповідач користується правничою допомогою адвоката Лисенка А. О. та розмір витрат на правничу допомогу визначений у фіксованому розмірі та складає 10 000, 00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок) за представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції. Докази понесення витрат на правничу допомогу будуть долучені до справи до ухвалення рішення суду або протягом 5-ти днів з дня його ухвалення. 05.08.2024 року від представника позивача Меркулової В.В. надійшла відповідь на відзив, в якій остання просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те що відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.Зміст кредитного договору зафіксований у декількох документах: у заяві позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 6 років, Позичальник в Банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. Як доказ підтвердження факту виконання умов кредитного договору- та здійснення погашення заборгованості може слугувати розрахунок заборгованості, виписка по рахунку. Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Відповідачем на сьогоднішній день не заявлялося клопотання про проведення почеркознавчої експертизи та експертиза не проводилася. Оскільки питання щодо підписання відповідачем договору не відносяться до предмету заявленого позову (про стягнення заборгованості за договором), наявність тверджень відповідача про те що підпис виконаний не ним, а іншою особою, не мають правового значення по даній справі. Доводи відповідача про те, що договір ним не підписувався та не укладався, можуть бути підставою для визнання його судом недійсним. Однак позов про визнання кредитного договору недійсним у встановленому порядку не заявлявся і предметом судового розгляду не був. Правом на оспорення даного договору у судовому порядку ще до звернення позивача з позовом жодна зі сторін не скористалася. З огляду на викладене відсутні підстави для з`ясування обставин, за яких можливе визнання правочину недійсним у зв`язку із не підписанням договору, невідповідності даних у анкеті-заяві та встановлення будь-яких висновків з приводу їх існування при вирішенні спору про стягнення заборгованості. Між Банком та Відповідачем в електронному вигляді було укладено Договір про надання банківських послуг, який складається із анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку особисто підписаної Позичальником за допомогою стилусу на планшеті, а також Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку. Підписавши анкету-заяву, Клієнт згоден на використання електронного підпису стилусом для завірення копій документів. Зазначаємо, що за технічними обставинами підпис клієнта не відображається. Укладення договору в електронному вигляді не суперечить нормам чинного законодавства. До позовної заява долучено паперовий вигляд електронної анкети-заяви. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" надав суду докази щодо наявності заборгованості за Договором (розрахунок заборгованості), Відповідач, в свою, чергу, не спростував докази надані Банком щодо цього факту. Відповідачем не доведено та матеріалами справи не встановлено, що грошовими коштами протиправно заволоділа інша особа. Також з розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки Відповідача - баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної з коштами операції). З матеріалів справи не вбачається, а Відповідачем не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином, а тому вимоги позовної заяви підлягають задоволенню в повному обсязі. Надана виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Також, звертали увагу суду, що представник відповідача не надав документів, що відображають обсяг виконаних робіт та витрачений час на їх виконання. Тому немає можливості дослідити обґрунтованість суми заявленої на стягнення. 13.08.2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] - адвоката Лисенка А.О. надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якому останній вважає, що у відповіді на відзив Позивачем не було наведено достатніх аргументів для задоволення позовних вимог, а тому правові підстави для задоволення позову відсутні. Додатково вказував, що представник Позивача зазначає, що нібито Відповідач не міг приєднатися до іншої редакції Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на сайті банку за посиланням https://privatbank.ua/terms. В той же час, якщо перейти за вказаним посиланням вбачається, зокрема, розділ "архів договорів", де розміщено документи із назвами, наприклад, Повний договір (актуальний з 01.08.2024 по 09.08.2024), Повний договір (актуальний з 24.07.2024 по 31.07.2024), Повний договір (актуальний з 18.07.2024 по 23.07.2024), Повний договір (актуальний з 06.07.2024 по 17.07.2024), Повний договір (актуальний з 03.07.2024 по 05.07.2024) тощо. Зазначене вище зайвий раз підтверджує те, що редакції Умов та правил надання банківських послуг є мінливими та повністю залежать від волі Позивача. Окремо звертали увагу суду на те, що у відповіді на відзив Позивач зазначає про те, що Відповідач нібито активно користувався саме кредитними коштами та зазначає про низку транзакцій, наприклад, розрахунки у торговельних мережах чи поповнення готівкою своєї карти в терміналі самообслуговування жодним чином не свідчить про те, що Відповідач використовує саме кредитні кошти та кредитний рахунок, про що свідчить власне призначення платежу у транзакціях. Навпаки, у виписці за рахунком, яка була надана Позивачем, вбачається низка транзакцій зі списання процентів за кредитним договором, на яке Відповідачем не було надано згоди та, як вже зазначалося вище, процентна ставка не була узгоджена з останнім, а отже, як було вказано у відзиві на позовну заяву, з урахуванням незаконного списання з рахунку Відповідача грошових коштів на погашення не погоджених в двосторонньому правочині процентів у сумі загалом 51 000 грн, відсутності будь-яких доказів укладення саме кредитного договору - позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з безпідставністю. Також твердження про те, що Відповідач отримав низку карток є бездоказовим, адже жодного доказу про отримання карток Позивач, знову ж таки, не надає. Так само він не надає жодного доказу узгодження із Відповідачем встановлення процентної ставки на рівні 36 % річних, а лише зазначає (цитата): "в процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки - 36%". 30.08.2024 року від представника позивача Меркулової В.В. надійшли письмові пояснення. 06.09.2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] - адвоката Лисенка А.О. надійшла заява про виключення документа з числа доказів. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.10.2024 року підготовче засідання у справі закрито та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. 11.04.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] - адвоката Лисенка А.О. надійшли заперечення на відповідь на відзив. 30.04.2025 року від представника позивача Тереняк В.І. надійшла письмові заява (пояснення) на заперечення від 10.04.2025 року. 07.05.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] - адвоката Лисенка А.О. надійшла заява про виключення документа з числа доказів. Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні. Вислухавши сторони, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 15, частина 1 статті 16 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що 16 лютого 2018 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та погодився із тим, що ця анкета-заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг складають між ним та банком Договір про надання банківських послуг на підставі ст. 634 ЦК України. Він ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, розміщених на офіційному сайті банка privatbank.ua, пам`яткою клієнта, тарифами та отримав їх примірник (шляхом самостійного роздрукування в електронній формі шляхом власноручного підписання цифровим підписом та направлення повідомлення про отримання). Погоджується зі збільшенням строку позовної давності, указаним в Умовах та правилах і з тим, що зміни в Умовах та правилах вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадку, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливе, банк повідомляє про зміни шляхом використання певних умов та правил каналами зв`язку. Продовження користування послугами банку після дати публікації на сайті банка змінених Умов та правил є підтвердженням її погодження та прийняття зміненої редакції Умов та правил. Підписанням цієї анкети-заяви він надає АТ КБ «ПриватБанк» згоду на обробку та використання його персональних даних, у тому числі конфіденційної інформації, а також її передачу третім особам в порядку, передбаченому діючим законодавством та Умовами і правилами. Ця згода є безстроковою. При використанні ним електронного підпису чи іншого аналога власноручного підпису для підписання цієї анкети-заяви такий підпис прирівнюється до його власноручного підпису. До кредитного договору Банк додав Витяг з Умов та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які відповідачем не підписані та в яких відсутні відомості від якого числа дана документація та в який проміжок часу вона діяла. 20.02.2019 року [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту, яким погоджено наступні умови кредитування для таких типів кредитного продукту: картка «Platinum», картка «МС World Elite», картка «VISA Infinite», картка «MC World Black Edition». У паспорті вказано, що викладена інформація зберігає чинність та є актуальною лише до 07 березня 2019 року. Відповідно до п. 2 Статуту Акціонерного Товариства Комерційного Банку «ПРИВАТБАНК», погодженого Національним банком України від 06 вересня 2019 року, Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК». Також, банк додав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 26.02.2020 року, підписану відповідачем. 12 листопада 2021 року [PERSON] підписав дві анкети-заяви клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, в якій зазначені анкетні дані відповідача, підпис позичальника та відповідальної особи банку, яка перевіряє правильність та достовірність відомостей позичальника. Також, 12 листопада 2021 року [PERSON] підписав анкету-заяву клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання банківських послугта погодився із тим, що ця анкета-заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг складають між ним та банком Договір про надання банківських послуг на підставі ст. 634 ЦК України. Він ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, розміщених на офіційному сайті банка privatbank.ua/terms, пам`яткою клієнта, тарифами та отримав їх примірник (шляхом самостійного роздрукування в електронній формі шляхом власноручного підписання цифровим підписом та направлення повідомлення про одержання). Погодився на те, що строк позовної давності щодо вимог банку, які виникають на підставі Умов та Правил, становить 15 років, якщо інше не встановлено у відповідному підрозділі Умов та Правил, що регулює умови надання відповідної послуги. Зобов`язується виконувати умови договору про надання банківських послуг і, підписавши цю анкету-заяву, підтверджує укладення договору про надання банківських послуг, зобов`язується не використовувати поточний рахунок, що відкривається для власних потреб, для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької та незалежної професійної діяльності. Із змінами Умов і правил надання банківських послуг зобов`язується ознайомлюватись самостійно на офіційному сайті банку https://privatbank.ua/tеrms/. Своїм підписом він підтверджує, що надані ним у цій анкеті-заяві відомості повні і правдиві, достовірні. Також, Банк та Клієнт (далі разом іменовані «Сторони») узгодили при наданні Банком будь-яких послуг Клієнту, в т.ч., але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між Сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Сторони визнають простим електронним підписом такі способи підписів Клієнта: ОТР-пароль, QR-код, підпис стілусом на планшеті у відділенні Банку, кнопки «Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах Банку у мережі Інтернет, де Клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення Банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного ПК Банку дає Клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої Клієнт надає Банку шляхом підписання способами, що узгоджені Сторонами вище. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для Сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження. При здійсненні будь-якої операцій та правочинів між Сторонами за допомогою OTP-паролю як простого електронного підпису Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта, яким є номер [NUMBER] . Сторони узгодили, що Банк самостійно приймає рішення про застосування того чи іншого виду електронного підпису. Також, банк додав заяву про приєднання до Умов та Прави надання банківських послуг від 22.08.2022 року, підписану відповідачем та додаткову угоду № SAMDNWFC00054251271_01 до Кредитного договору від 22.08.2022. З довідки, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що на підставі укладеного кредитного договору між позивачем та відповідачем № б/н, [PERSON] були видані кредитні картки: № [NUMBER] , дата відкриття 16.02.2018, термін дії якої до 02/19, тип картки MasterCard Platinum; кредитна картка № [NUMBER] , дата відкриття 11.04.2019, термін дії якої до 02/20, тип картки Visa Platinum; кредитна картка № [NUMBER] , дата відкриття 11.04.2019, термін дії якої до 11/20, тип картки MasterCard Platinum; кредитна картка № [NUMBER] , дата відкриття 11.04.2019, термін дії якої до 11/20, тип картки Visa Platinum; кредитна картка № [NUMBER] , дата відкриття 20.02.2019, термін дії якої до 02/23 тип картки MasterCard World Elite. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної кратки, оформленої на [PERSON] , вбачається, що 16.02.2018 року відповідачу була видана кредитна картка № 5218572220403864, та 12 вересня 2019 року був встановлений кредитний ліміт 210000 грн. Після чого кредитний ліміт неодноразово збільшувався і станом на 19.12.2019 року складав 245000 грн., а з 24 серпня 2022 року кредитний ліміт становив - 0.00. З виписки за договором № б/н за період 16.02.2018 року по 17.06.2024 року вбачається, що [PERSON] користувався кредитними коштами як шляхом зняття готівки у банкоматах, так і здійснював розрахунки за покупки в магазинах, аптеках, перераховував кошти на інші карткові рахунки, а також здійснював поповнення кредитної картки. Згідно наданого Банком розрахунку заборгованість [PERSON] станом на 16.06.2024 року становить 264216,77 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 254425,140 грн.; заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом у розмірі 9791,67 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина 1 статті 1055 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини 1 та 2 статті 633 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як вбачається з наданих банком доказів, анкета-заява від 16 лютого 2018 року містить лише підпис [PERSON] . Водночас, анкета-заява не містить відповідних істотних умов кредитного договору. В ній відсутні будь-які дані стосовно суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, визначення розміру процентів за користування кредитом, комісій та інших істотних умов. Разом з тим, банком надано належні докази на підтвердження отримання [PERSON] кредитного ліміту саме у розмірі 245 000,00 грн, зокрема, довідка про зміну кредитного ліміту, виписка. Наданий позивачем примірник Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови розумів [PERSON] та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання ним кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки та комісії саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини 1статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (16 лютого 2018 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (01 липня 2024 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною 2 статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19 (провадження № 61-20093св19) зазначено, що в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Встановивши, що анкета-заява не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками, пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19). Щодо паспорту споживчого кредиту, то він є інформацією, тобто довідкою для споживача, та така інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування. Підписання паспорта споживчого кредиту споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, адже у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін та його змісту. Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20. До того ж, паспорт споживчого кредиту підписано 20 лютого 2019 року, тобто значно пізніше підписання анкети-заяви від 16 лютого 2018 року, та в паспорті вказано, що викладена інформація зберігає чинність і є актуальною лише до 07 березня 2019 року. При цьому, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, що свідчить про порушення його прав, кредитор має право вимагати виконання в будь-який час, тобто він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За правилами статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За таких обставин суд не вбачає підстав для стягнення процентів, оскільки їх розмір не був погоджений сторонами. Крім того, позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, також посилався на заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, які підписані в електронному вигляді. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів регулюються Законом України «Про електронну комерцію». Згідно положень ч.ч. 3, 4, 6, 7 ст. 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Стаття 12 Закону «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом норм ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Так, 26.02.2020 року відповідач підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, у якій зазначені всі істотні умови кредитування (розмір відсотків та неустойки тощо), чим підтвердив отримання та ознайомлення із інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані із обраних ним умов кредитування. Розрахунок відсотків після узгодження умов кредитування з відповідачем здійснено відповідно до підписаної заяви із розрахунку 37,2 % річних. Таким чином, кредитодавець ознайомив відповідача з умовами споживчого кредитування в АТ КБ «Приватбанк». Відтак, умовами кредитного договору від 26.02.2020, що укладений між позичальником та АТ КБ «Приватбанк», визначено розмір відсоткової ставки 37.2 % на рік. Крім того, як вбачається зі змісту заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 22.08.2022 сторони визнають простим електронним підписом такі способи підпису клієнта: ОТР-пароль, QR-код, підпис стилусом на планшеті у відділені Банку, кнопки «Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах Банку в мережі інтернет, де клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідних послуг та підписати відповідний договір, дати доручення Банку на здійснення операції по переводу коштів і т.п., якщо інтерфейс відповідного ПК Банку дає можливість клієнту зробити однозначний висновок про зміст операції, довіреність на здійснення якої клієнт надає Банку шляхом підписання способами, узгодженими сторонами вище. Сторони визнають правочин у вигляді електронних документів з використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження. Таким чином, суд вважає, що наданими позивачем доказами підтверджено підписання [PERSON] заяв про приєднання до Умов та Правил надання послуг, які підписані в електронному вигляді 26.02.2020 та 22.08.2022. В підписаній відповідачем 22.08.2022 заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг, яка підписана в електронному вигляді зазначено, що [PERSON] згідно зі статтею 634 ЦК України, приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою», Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua /terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять змішаний договір: Договір банківського рахунка та Генеральний кредитний договір в частині надання споживчих кредитів «Кредитна картка», «Оплата частинами», «Миттєва розстрочка» (далі - Договір), приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. Відповідач з викладеними у заяві умовами погодився без будь-яких зауважень або застережень, на підтвердження чого на примірнику заяви ним проставлено свій електронний підпис. Отже, суд вважає, що сторони спочатку 26.02.2020 року, а потім з 22.08.2022 року погодили умови договору кредиту в частині розміру процентів за користування кредитом. Відповідно, банк правомірно нараховував відсотки за користування кредитом, починаючи з 26.02.2020 року, з тих підстав, що відповідач був ознайомлений з умовами та порядком кредитування, про що свідчить його підпис. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що загальний залишок заборгованості за кредитом становить 264216,77 грн, з яких: заборгованість за простроченим тілом кредиту 254425,10 грн, заборгованість за простроченими відсотками 9791,67 грн. Із виписки за договором № б/н за період з 16.02.2018 року по 17.06.2024 року (в самій виписці першою зазначеною датою є 16.02.2018 року, останньою 25.04.2024 року), в якій міститься повна інформація про рух коштів на рахунку, відображення всіх операцій за кредитним договором за даними балансу, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей, вбачається, що за вказаний період усього надходжень було 1 828 735,50 грн, усього витрачено: 2 092 952,27 грн, баланс на кінець періоду становить: - 264 216.77. З аналізу розрахунку заборгованості та виписки по рахунку відповідача, які надані позивачем, вбачається, що банк самостійно у період часу з 16.02.2018 року по 26.02.2020 року збільшував розмір основної заборгованості, а саме - нараховував відповідачу відсотки та комісію, списував з рахунку відповідача необумовлені умовами договору відсотки за використання кредитного ліміту, а також комісію та відносив їх на заборгованість за тілом кредиту. Застосування такого алгоритму розрахунку суми боргу призвело до штучного збільшення обліковуваної суми (тіла) кредиту. Саме в такий спосіб позивач (з урахуванням сум, які вносилися відповідачем на погашення заборгованості) визначив заборгованість за сумою кредиту в розмірі 264216,77 грн. Разом з тим позивач не надав суду доказів наявності у нього права відповідно до закону та/або належного укладеного договору здійснювати нарахування в зазначений спосіб, доказів належного узгодження цього з відповідачем, доведення до його відома таких умов нарахувань. Банк просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 264216,77 грн. При цьому, як встановив суд, банк безпідставно списав з клієнта в рахунок сплати процентів, які він не мав права нараховувати, грошові кошти у розмірі 86775,43 грн, а також комісію в сумі 23400 грн. Тобто фактично з відповідача було списано 110176,18 грн. Приймаючи до уваги, що позивач безпідставно нараховував відсотки у період часу з лютого 2018 року по лютий 2020 року за користування кредитом і їх погашення відбувалося за рахунок тіла кредиту, а також нараховував комісію, внаслідок чого тіло кредиту безпідставно збільшено банком на суму нарахованих відсотків та комісії, судвважає неправомірним та безпідставним списання банком внесених боржником коштів на погашення кредиту в рахунок погашення відсотків за користування кредитом і комісії, та вважає правильним зарахування цих коштів на погашення тіла кредиту, а тому стягненню підлягає сума в розмірі 144248,92 грн (254425,10 - 110176,18) за тілом кредиту та 9791,67 грн. за відсотками, тобто, різниця між фактично витраченими коштами та внесеними коштами в межах кредитного ліміту. Отже, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 16.02.2018 року в розмірі 154046,59 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 144248,92 грн; заборгованості за простроченими відсотками - 9791,67 грн. Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010). Щодо вимоги представника відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн., слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У відзиві на позов було зазначено про орієнтований розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу та зазначено про те, що до ухвалення рішення або протягом 5 днів після ухвалення рішення буде доведено розмір фактично понесених судових витрат з долученням доказів. В зв`язку із викладеним, питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу на даний час не розглядається. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial