Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

20 березня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] мотивуючи\~тим, що 10 липня 2010 року між сторонами укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, актовий запис № 02. Дітей від шлюбу не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність порозуміння та протилежні погляди та сімейні відносини та обов`язки. Сторони припинили спільне проживання, шлюб носить формальний характер. Просить шлюб розірвати. 24.03.2025 ухвалою суду відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач надала заяву в якій просили справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судові засідання призначені на 21.04.2025 та 15.05.2025 відповідач не з`явився, поштове відправлення адресоване відповідачу з інформацією про час та місце розгляду справи повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач також повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на веб-порталі судової влади України. Причини неявки до суду відповідач не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позов не надав. На підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 10 липня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, про що складений актовий запис № 02 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8) За твердженням позивача, сторони припинили спільне проживання, спільного господарства не ведуть, шлюб має формальний характер. Відповідач проти задоволення позову не заперечує. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оцінивши шлюбні стосунки сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, оскільки сторони разом не проживають, та позивач наполягає на розірванні шлюбу. На переконання суду подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення в даній справі.

Outcome: approved