Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості,\~мотивуючи свій\~позов тим,\~що 25.02.2021\~року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем\~укладено договір про споживчий\~кредит №103915761 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. За умова договору [PERSON] були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 15000,00 грн. Відповідач не виконала належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства в частині виконання договірних відносин. Внаслідок цього, 23.06.2021 року згідно з умовами договору відступлення прав вимоги №ОЗТ ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором №103915761 на користь ТОВ «Діджи Фінанс». 24.01.2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та позивачем було укладено договір факторингу №1/15, за яким останній набув право грошової вимоги до [PERSON] в розмірі 57002,25 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 13095,00 грн.; заборгованість за відсотками 43907,25 грн. Про відступлення права вимоги відповідача було повідомлено, проте остання припинила повертати наданий кредит. Тому позивач звернувся до суду з цим позовом. Ухвалою Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~від 26.03.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. У визначені\~судом строки,\~відзиву на\~позовну заяву\~відповідачем подано\~не було,\~судову кореспонденцію\~надіслано судом\~на зареєстроване\~місце проживання\~відповідача:\~ [ADDRESS] . Конверт з ухвалою про відкриття провадження повернувся на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Враховуючи викладене вище та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ЦК України. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 вказав, що важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінаціяцифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. Судом встановлено,\~що 25.02.2021\~року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] \~укладено договір про споживчий\~кредит №103915761 у формі електронного документа з використанням електронного підпису (а.с. 11, 27-32). Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 договору, кредитодавець зобов`язався на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути кредит,сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, що визначені договором. Згідно з\~умовами договору,\~сума кредиту\~становить 15000,00\~грн. Кредит надається\~строком на\~30\~днів з\~25.02.2021\~року.\~ Термін\~повернення кредиту\~і сплати\~комісії за\~надання кредиту\~та процентів\~за користування\~кредитом \~27.03.2021\~року (п.п.1.2, 1.3., 1.4. договору). Підпунктами 1.5.1.\~ п.\~1\~договорів визначено,\~що комісія\~за надання\~кредиту: 0.00 грн. Проценти за користування кредитом: 4500.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.п. 1.5.2. п. 1договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.п. 1.6. п.1 договору). Відповідно до п.п. 1.7. п.1 договору, тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Згідно з п.п. 2.1. п.2 договорів, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Відповідно до п.п. 2.2.2. п.2 договору, нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п. 2.2.3 договору. Відповідно до п.п. 6.3. п. 6 договору, підписанням цього договору позичальник підтверджує, що вона ознайомлена, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє та зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів товариством, що є невідємною частиною договору. Таким чином, підписавши вказаний договір, відповідач добровільно погодилася на визначені у ньому умови кредитування, взяла на себе відповідні зобов`язання. Факт виконання кредитором своїх зобов`язань в частині перерахунку поштів відповідачу, підтверджується платіжним дорученням №25638832 від 25.02.2021 року на суму 15000,00 грн. (а.с. 38). Таким чином, відповідач отримала кошти за спірним договором та використувала їх на власні потреби. Разом з\~тим, [PERSON] \~не виконала\~умов кредитного\~договору,\~заборгованість за\~кредитом у\~встановлений строк\~не погасила,\~у зв`язку\~з чим\~у неї\~перед ТОВ «Мілоан» виникла\~заборгованості станом\~на 13.06.2021\~року у\~розмірі 57002,25 грн.,\~з яких: 13095,00 грн.\~ сума\~заборгованості за тілом кредиту, 43907,25 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 13-14). 23.06.2021\~року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи\~Фінанс» укладено договір\~факторингу №0ЗТ, відповідно до\~умов якого\~кредитор передає\~(відступає)\~новому кредиторові\~за плату,\~а новий\~кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників. Внаслідок передачі портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. (а.с. 19-24, 42). Відповідно до\~6.2.3 договору факторингу, права вимоги переходять до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Відповідно до\~витягу з додатку\~до договору\~відступлення прав\~вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права\~вимоги до\~відповідача за\~договором №103915761\~від 25.02.2021\~року на\~суму 57002,25\~грн.\~(а.с. 8). Згодом, 24.01.2022\~року між\~ТОВ «Діджи Фінанс»\~та позивачем\~укладено договір факторингу №1/15,\~відповідно до\~якого фактор\~зобов`язався передати\~грошові кошти\~в розпорядження\~клієнта за\~плату,\~а клієнт\~зобов`язався відступити\~факторові свої\~права грошової\~вимоги до\~боржників,\~зазначених у\~відповідних реєстрах\~прав вимоги\~(а.с. 33-35, 44). Права грошової вимоги вважаються відступленими фактору в день підписання відповідного реєстру. Відповідно до\~витягу з додатку\~до договору\~факторингу №1/15\~від 24.01.2022\~року ТОВ «ФК «Пінг-Понг» набуло права\~вимоги до\~відповідача за\~договором №103915761\~ від 25.02.2021\~року на\~суму 57002,25 грн. (а.с. 9). Дана сума заборгованості встановлена на підставі наданих суду доказів та не оспорюється відповідачем. 02.11.2024 року відповідачу було надіслано досудову вимогу, в якій повідомлялось про відступлення права вимоги позивачу (а.с. 40). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Отже,\~до ТОВ «ФК «Пінг-Понг» перейшло право кредитора за вказаним вище договором, що підтверджується дослідженими доказами. Тому суд\~вважає вимоги\~позивача про\~стягнення з\~відповідача [PERSON] \~заборгованості в\~загальній сумі 57002,25\~грн.\~за кредитним\~договором обґрунтованими\~та такими,\~що засновані\~на законі,\~оскільки позичальник\~не виконував умови\~договору та\~має заборгованість,\~тому повинна відповідати за порушення взятих на себе зобов`язань. При подачі\~позову до\~суду позивачем\~було сплачено\~судовий збір\~в розмірі 2422,40 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо вимоги\~позивача про\~відшкодування витрат\~на професійну правничу\~допомогу в\~розмірі 6000,00\~грн.,\~то вона\~підлягає задоволенню з таких підстав. За ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Слід відзначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог. До суду\~на підтвердження\~витрат на професійну правничу\~допомогу позивачем надано: копію свідоцтва\~про право\~на заняття\~адвокатською діяльністю\~(а.с. 45), копію договору\~про надання правової\~допомоги №43657029\~від 01.11.2024\~року (а.с. 16-18), додаткову угоду\~(а.с.\~37), детальний опис\~робіт (а.с.\~15), акт про підтвердження факту надання правничої допомоги (а.с. 10). Згідно з п. 4.9. договору про надання правової допомоги, у разі прийняття судом по матеріалам позовної заяви позитивного рішення, клієнт зобов`язується сплатити гонорар на користь адвоката у розмірі 6000 грн. Проте, додатковою угодою було внесено зміни до п. 4.9. договору, згідно з якими за здійснення представництва та захисту інтересів клієнта в суді у справі про стягнення кредитної заборгованості, відповідно до умов цього договору, клієнт виплачує адвокату гонорар, у порядку та строки за погодженням сторін. Виплата гонорару здійснюється на умовах попередньої оплати та/або, що підтверджується підписанням сторонами відповідним актом про надання професійної правничої допомоги, складеним та підписаним сторонами на підставі детального опису робіт, виконаних адвокатом. Відповідно до\~акту про підтвердження\~факту надання\~правничої допомоги,\~адвокатом було\~надано наступні\~юридичні послуги: правовий аналіз\~обставин спірних\~правовідносин та\~надання правових\~рекомендацій щодо\~захисту інтересів\~позивача вартістю 2250,00\~грн.\~(витрачено 1,5\~години); складання позовної\~заяви вартістю 3000,00\~грн.\~(витрачено\~3\~год.); формування додатків\~до позовної\~заяви вартістю 750,00\~грн. (витрачено 1 год.). Оцінюючи надані стороною позивача докази, зважаючи на результати розгляду справи та ухвалене судом рішення про задоволення позову, суд вважає, що існують підстави для стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме на професійну правничу (правову) допомогу. Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу, відповідно до вимог ст.137, 141 ЦПК України суд враховує, що дані витрати пов`язані із розглядом цієї справи, витрати відповідають обсягу наданих послуг та виконаних робіт, є неминучими (у зв`язку із виконанням умов договору про правничу допомогу), докази про їх неспівмірність відсутні, відповідачем клопотання про їх неспівмірність не заявлялося, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 6000,00 грн витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved