Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

24 березня 2025 року представник позивача в особі керівника Сердійчук Я.Я. звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором про споживчий кредит № 4236995 від 19.12.2021 у загальному розмірі 63 862,5 грн, а також судові витрати: судовий збір в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн. В обґрунтування позову представник зазначила, що 19.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 4236995 в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця. Позичальник прийняв пропозицію кредитодавця на укладання договору та надав відповідь (акцепт) у виді анкети-заявки, яку підписав шляхом відправлення кредитодавцю електронного повідомлення із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (алфавітно цифрову послідовність знаків), який направлений кредитодавцем на мобільний телефонний номер позичальника. За умовами договору п. 1.1 кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, та на строк, визначений п. 1.3 договору (30 днів), надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2 договору (19 500,00 грн), а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитом (плата) у встановлений п. 1.4 договору термін до 18.01.2022 та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Кредитодавець ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредит у розмірі - 19 500,00 грн шляхом зарахування коштів у день укладення договору (19.12.2021) на вказану ним платіжну картку. Відповідно до п. 1.5.2 договору проценти за користування кредитом складають 7312,5 грн, що нараховуються за ставкою 1,25 % за кожен день користування кредитом протягом погодженого сторонами строку кредитування 30 днів. Окрім цього у п. 1.6 договору передбачена стандартна (базова) процентна ставка - 5,0 % від залишку кредиту за кожен день користування, яка застосовується у разі неповернення кредиту у визначений договором строк. У такому випадку згідно п. 2 договору діють правила пролонгації договору на стандартних умовах у відношенні позичальника, який кредит не повернув та продовжив користування ним після спливу визначеного в договорі строку. Відповідач не виконав своє грошове зобов`язання за кредитним договором, грошові кошти не повернув, проценти за користування коштами не сплатив. 26.07.2024 ТОВ «Мілоан» на підставі Договору факторингу № 26-07/2024 та Реєстру боржників до нього відступило позивачу ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 4236995 від 19.12.2021. Сума грошової вимоги до позичальника [PERSON] , яку первісний кредитор відступив ТОВ «Факторинг Партнерс», визначена кредитодавцем ТОВ «Мілоан» та складає 63 862,5 грн, з яких: 19 500,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням; 42 412,5 грн - заборгованість за відсотками; 1 950,00 грн - заборгованість за комісією. З моменту отримання кредиту та на день звернення до суду з даним позовом відповідач не погасив кредитну заборгованість ні первісному, ні наступному кредитору. А тому позивач, як новий кредитор, просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 4236995 від 19.12.2021 у розмірі 63 862,5 грн. Ухвалою суду від 28.03.2025 у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Поштове відправлення на ім`я відповідача [PERSON] з копією ухвали про відкриття провадження надіслане за адресою зареєстрованого місця проживання, наведеною у позовній заяві та згідно даних Єдиного державного демографічного реєстру, повернулося до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Інформація про інші адреси відповідача у суду відсутня. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Крім того, при спробі повідомити відповідача 02.04.2025 про розгляд справи в телефонному режимі за номером телефону, зазначеним в матеріалах справи, оператор повідомив, що номер абонента не обслуговується. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи. Своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, будь-яких клопотань на адресу суду від нього не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. За приписами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. 19.12.2021 [PERSON] шляхом реєстрації через особистий електронний кабінет, що створений в ІТС на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан» подав анкету-заявку на отримання кредиту № 4236995, в якій містяться: відомості про особу позичальника; суму кредиту 19 500,00 грн; строк на який надається кредит - 30 днів; дата повернення кредиту 18.01.2022; загальна сума до повернення (сукупна вартість кредиту) - 28 762,5 грн, до якої включено: 19 500,00 грн - сума кредиту; 1 950,00 грн - комісія за надання кредиту, що нараховується одноразово за ставкою 10,00 % від суми кредиту; 7312,5 грн - проценти за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. В анкеті-заяві наявна інформація, яка відображає процес оформлення та розгляду заяви позичальника № 4236995 в ІТС товариства. По заяві позичальника № 4236995 кредитодавцем прийнято рішення 19.12.2021 про погодження умов кредитування. Згідно з довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено договір № 4236995 від 19.12.2021 ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником здійснено підписанням аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора: L11203, який 19.12.2021 відправлено позичальнику на номер телефону [NUMBER] . 19.12.2021 о 12:18 був підписаний договір про споживчий кредит № 4236995 у формі електронного документа між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , текст якого направлений кредитодавцем в електронний кабінет позичальника. Згідно з пунктами 6.1 ? 6.3 договору, кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний, зокрема через сайт товариства та/або мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору про його укладення. Приймаючи пропозицію товариства на укладення цього договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами договору (у т.ч. Правилами, паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. За змістом кредитного договору сторони погодили такі основні умови: сума кредиту 19 500,00 грн (п. 1.2); строк надання кредиту 30 днів з 19.12.2021 (п. 1.3); термін повернення кредиту, сплати комісії та процентів: 18.01.2022 (п. 1.4); комісія за надання кредиту: 1 950,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 % від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1); проценти за користування кредитом: 7 312,5 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2); тип процентної ставки фіксована (п. 1.7); орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 28 762,5 грн, до якої включено розмір кредиту та загальні втрати (п. 1.5). Згідно з п. 2.4.1 договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого п. 1.4 договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду, на який продовжено строк кредитування. Можливість продовження кредитування (пролонгація) на умовах надання кредиту із застосуванням процентної ставки, визначеної у п. 1.5.2 договору (1,25 %), врегульовано п. 2.3.1.1 договору, де передбачено періоди, на який може бути продовжено, визначений у п. 1.3 договору строк кредитування: на 3, 7, 15 днів - максимально, а також вказана ставка комісії, яка підлягає сплаті позичальником кредитодавцю за таке продовження. Окрім цього, пунктом 1.6 договору передбачена стандартна (базова) ставка за користування кредитом 5,00% в день від фактичного залишку кредиту, яка згідно положень п. 2.2.3 застосовується у випадку неповернення кредиту у строк визначений договором, що може бути розцінена кредитодавцем як пролонгація строку кредитування на стандартних умовах (п. 2.3.1.2 договору) або мати характер відповідальності за прострочення позичальником грошового зобов`язання (п. 4.2 договору). Пунктом 3.2.6 договору передбачено право кредитодавця відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати свої права за цим договором на користь третіх осіб у будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. За змістом п. 7.1 кредитного договору сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутися не пізніше дати, встановленої п. 1.4, тобто 18.01.2022. Додатком до договору є Графік платежів, згідно з яким у день закінчення строку, на який надано кредит: 18.01.2022 позичальник повинен повернути кредит - 19 500,00 грн, сплатити комісію - 1 950,00 грн та проценти - 7 312,5 грн, а всього: 28 762,5 грн. Аналогічні відомості містить Паспорт споживчого кредиту № 4236995. За змістом п. 2.1 договору кредит надається позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. TOB «Мілоан» свої зобов`язання виконало, перерахувавши позичальнику [PERSON] згідно договору № 4236995 кредитні кошти у розмірі 19 500,00 грн на картку MONOBANK 5375-41хх-хххх-5358, що слідує з електронної квитанції системи «Fondy» ID платежу № 472639729. Дата платежу 19.12.2021. 26.07.2024 ТОВ «Мілоан» (клієнт) та ТОВ «Фінансова Компанія «Факторинг Партнерс» (фактор) уклали договір факторингу № 26-07/2024, за умовами якого та відповідно до Витягу з Додатку (Реєстру боржників) до якого ТОВ «Мілоан» відступило, а ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до боржника [PERSON] за договором № 4236995 від 19.12.2021 на загальну суму боргу 63 862,5 грн, з яких: 19 500,00 грн - заборгованість за кредитом; 1 950,00 грн. - комісія; 42 412,5 грн - відсотки. На підтвердження суми кредитної заборгованості, яку позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» просить стягнути з відповідача, до позовної заяви долучено складений ТОВ «Мілоан» розрахунок заборгованості під назвою: «Відомість про щоденні нарахування та погашення» за договором № 4236995 [PERSON] за період з 19.12.2021 по 24.02.2022. Розрахунок заборгованості свідчить, що у день укладання кредитного договору ? 19.12.2021 окрім суми кредиту 19 500,00 грн (п. 1.2 договору) , позичальнику нарахована та включена до заборгованості комісія за надання кредиту - 1 950,00 грн (п. 1.5.1), які разом з процентами, що становлять розмір 7 312,5 грн (19 500,00 грн х 1,25 % х 30 днів) за період з 20.12.2021 по 18.01.2022 (30 днів), нарахованими за ставкою у п. 1.5.2, підлягали поверненню позичальником через 30 днів, тобто до 18.01.2022. 18.01.2022 відповідачем умови кредитного договору по поверненню кредитних коштів не були виконані. Вважаючи договір пролонгований на стандартних умовах, позивач з 19.01.2022 по 23.02.2022 нарахував відсотки за користування кредитом за ставкою 5 % (п. 1.6), що становить - 36075,00 грн (19 500,00 грн х 5 % х 36 днів). З урахуванням вищенаведеного, у підсумку свого розрахунку кредитодавець ТОВ «Мілоан» визначив заборгованість позичальника [PERSON] в сумі 63 862,5 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 19 500,00 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом - 42 412,5 грн (7 312,5 грн + 36 075,00 грн); заборгованість по комісії за надання кредиту - 1 950,00 грн. Позивач ТОВ «Факторинг Партнерс», до якого на підставі договору факторингу від 26.07.2024 перейшло право вимоги до боржника [PERSON] по заборгованості за кредитним договором № 4236995 від 19.12.2021, суму боргу не змінював та просить суд стягнути з відповідача на свою користь 63 862,5 грн кредитного боргу. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 1, ч. 2 ст. 631 ЦК України). Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»; 2) електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 6 ст. 3 цього Закону підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 641 ЦК України пропозицією укласти договір (офертою) є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться. За змістом ч.2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції (акцептом), якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 («Позика»), якщо інше не встановлено параграфом 2 («Кредит») і не випливає із суті кредитного договору. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно положень ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксована або змінювана. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України). У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За правилом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Письмовими матеріалами доведено, що 19.12.2021 між кредитодавцем ТОВ «Мілоан» та позичальником [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 4236995 у формі електронного документу, який направлено позичальнику в особистий кабінет, створений в ІТС товариства після надання відповіді про прийняття пропозиції та підписання заявки на кредит з використання аналогу ЕЦП одноразовим ідентифікатором та отримання кредитних коштів відповідачем. Також позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору та утворення, у зв`язку із цим, заборгованості за кредитом. 26.07.2024 ТОВ «Мілоан» відступив позивачу ТОВ «Факторинг Партнерс» за договором факторингу за плату право вимоги до боржника [PERSON] та визначив при цьому загальний розмір заборгованості у розмірі 63 862,5 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 19 500,00 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом - 42412,5 грн; заборгованість по комісії за надання кредиту - 1 950,00 грн. Сума грошової вимоги до позичальника [PERSON] , яку первісний кредитор відступив ТОВ «Факторинг Партнерс», визначена кредитодавцем ТОВ «Мілоан». З розрахунку заборгованості вбачається, що після закінчення, погодженого сторонами строку кредитування, який сплив 18.01.2022, кредитодавець продовжив нарахування процентів на суму неповернутого кредиту із застосуванням ставки 5,00 % в день (по 97500 грн), яка зазначена у п. 1.6 договору, на стандартних (базових) умовах пролонгації, що зазначені у п. 2.3.1.2 Договору. З урахуванням наведеного, вимоги позову про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 63 862,5 грн слід задовольнити. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду. За правилами ч. 1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати: на професійну правничу допомогу. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За правилами ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір 2 422,40 грн, у розмірі визначеному у ст. 4 Закону про судовий збір, що підтверджується банківською квитанцією. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав Договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024, укладений між ТОВ «Факторинг Партнерс» з адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», в якому наведена тарифікація надання послуг клієнту; заявку на надання юридичної допомоги № 97 від 01.02.2025, яким погоджено надання правових (юридичних) послуг Адвокатським об`єднанням ТОВ «Факторинг Партнерс» по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] ; витяг з акту № 5 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025 на суму 16 000,00 грн. При вирішенні заяви про компенсацію понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд оцінивши додані представником позивача до заяви документи щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача таких витрат у розмірі 16 000,00 грн.

Outcome: approved