Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

13.01.2025 представник позивача [PERSON] [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є спадкоємцем за законом своєї мами [PERSON] , яка померла [INFO] , яку він має намір прийняти. Інших спадкоємців немає, оскільки його рідна сестра та донька спадкодавця [PERSON] своєю заявою відмовилась від прийняття спадщини. Зазначає, що до складу спадщини, яка відкрилась після смерті мами, входить право спадкодавця на житловий будинок [ADDRESS] . Однак, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на будинок, він не може оформити спадкові права в нотаріальному порядку, а тому звернувся до суду. За результатами автоматизованого розподілу справи від 13.01.2025, оформленого відповідним протоколом, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Котормус Т.І. Ухвалою суду від 17.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 01.04.2025 підготовче засідання закрито та призначено справу до судового розгляду. У судове засіданні позивач [PERSON] не з`явився, через канцелярію суду від його представника [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить суд справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Новояричівської селищної ради Львівської області в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, вказав також, що не заперечує щодо задоволення позову. З урахуванням заяв сторін у справі про розгляд справи без їх участі, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Згідно з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.04.1989, [INFO] народився [PERSON] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Як видно з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.01.2006, [INFO] померла [PERSON] , актовий запис №3 (а.с. 55 зворотня сторона). За життя [PERSON] заповіт не складала. Відповідно до свідоцтва про право власності на будівлю від 28.02.1989, житловий будинок [ADDRESS] належав до колгоспного двору, головою якого була [PERSON] (а.с.12). Як видно з довідки Новояричівської селищної ради №424 від 23.10.2024, рішенням сесії [ADDRESS] (а.с.22). Одночасно, судом згідно з довідки №487 від 02.12.2024 виданої Новояричівською селищною радою встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] була єдиним та останнім членом колгоспного двору в [ADDRESS] (а.с.24). Будучи спадкоємцем за законом після смерті його мами [PERSON] , позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, проте постановою приватного нотаріуса Львівського РНО Львівської області від 06.12.2024 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа на нерухоме майно та через те, що спадкове майно відносилось до колгоспного двору (а.с.25). Як вказано в позовній заяві позивача [PERSON] , він не може оформити спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки в нього відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок [ADDRESS] і. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими та регулюються Книгою шостою Спадкове право Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування згідно зі ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, як визначено ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Тобто спадкоємці за законом, за вказаних обставин, одержують право на спадкування почергово. Так, як зазначено у ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Беручи до уваги те, що позивач [PERSON] належить до числа спадкоємців за першою чергою, після смерті [INFO] його мами [PERSON] , не заявив відмови від спадщини, тому, в силу положень ст. 1268 ЦК України, він вважається таким, що прийняв спадщину. Оцінюючи коло спадкоємців після смерті [PERSON] , суд встановив, що позивач, як син покійної самостійно виразив намір оформити свої спадкові права, оскільки спадщину прийняв. Інших спадкоємців окрім позивача не має, оскільки як видно із заяви доньки спадкодавця від 31.10.2008, яка посвідчена приватним нотаріусом Львівського МНО, [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті мами [PERSON] , яка померла [INFO] . Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який має право на спадкування до майна його покійної мами. Також суд встановив, що до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] входив житловий будинок, який відносився до суспільної групи господарства - колгоспний двір, який розташований по [ADDRESS] і. У Постанові Верховного Суду України N 20 від 22.12.1995р. "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" зазначено, що до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Враховуючи, що будинковолодіння по [ADDRESS] , яке відносилось до суспільної групи - колгоспний двір, належало покійній [PERSON] , то суд дійшов висновку, що [PERSON] підставно просить про визнання за ним права власності на будинковолодіння в цілому. За таких обставин, суд дійшов переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових та майнових прав, позивач позбавлений права на таке оформлення в позасудовому порядку, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved