Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

02 грудня 2024 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша» звернулося в суд через систему «Електронний суд» із позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування у порядку суброгації в розмірі 186\~211, 83 гривень. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13 січня 2021 року між ПрАТ «СК «Перша» та [PERSON] було укладено договір страхування № 06-12.00.21.00002 від 13 січня 2021 року, відповідно до умов якого об`єктом страхування є автомобіль марки «VOLKSWAGEN Tiguan» державний номерний знак [NUMBER] , а страховим випадком, крім інших, вважаються також збитки: пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу або його частини в результаті ДТП. Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва № 759/456/22 від 17.01.2022 року 14 грудня 2021 року в м. Києві по шосе Брест-Литовське сталася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої був пошкоджений автомобіль марки «VOLKSWAGEN Tiguan» державний номерний знак [NUMBER] , а водій [PERSON] визнаний винним у її скоєні та притягнутий до відповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно до звіту № 427 від 04.01.2022 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «VOLKSWAGEN Tiguan» державний номерний знак [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає 791733, 07 гривень. У результаті настання страхового випадку ПрАТ «СК «Перша» виплатила страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 451\~950 гривень, що підтверджується платіжним дорученням. 21 січня 2022 року ПрАТ «СК «Перша» звернулося до ПрАТ «СК «УСГ» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації № ТР-00-9329, оскільки цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «УСГ» згідно полісу № ЕР/202308523. Таким чином 07 вересня 2022 року ПрАТ «СК «УСГ» здійснило оплату за вказаною заявкою та виплатило страхове відшкодування на користь ПрАТ «СЕ «Перша» у розмірі 265\~738, 17 гривень. Таким чином, невідшкодованими залишились 186\~211, 83 гривень. Тому просить вказану суму стягнути із відповідача, а також судові витрати. Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 08 січня 2025 року цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» до [PERSON] про стягнення грошового відшкодування у порядку суброгації передано за підсудністю до Крижопільського районного суду Вінницької області. 30 січня 2025 року дана справа надійшла до Крижопільського районного суду Вінницької області і згідно протоколу розподілу передана судді для розгляду. Ухвалою суду від 31 січня 2025 року дану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу термін для усунення недоліків. 03 лютого 2025 року недоліки усунуто позивачем. Ухвалою суду від 04 лютого 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалами суду від 27 березня 2025 року та 06 травня 2025 року були витребуванні докази по справі за клопотанням представника відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив заяву до суду через систему «Електронний суд» про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити, оскільки як вбачається із витребуваних доказів [PERSON] перебував у трудових відносинах із ТОВ «Сільпо-Фуд» під час скоєння ДТП. Крім того автомобіль, який був під керуванням відповідача ТОВ «Сільпо-Фуд» використовував на підставі фінансового лізингу. Відповідно до цивільного законодавства юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов`язків. Тому, з огляду на це [PERSON] є неналежним відповідачем. Як встановлено судом, 31 січня 2021 року між ПрАТ «СК «Перша» та [PERSON] було укладено договір страхування № 06-12.00.21.00002. Відповідно до вказаного договору об`єктом страхування є автомобіль марки «VOLKSWAGEN Tiguan» державний номерний знак [NUMBER] . Як заначено в договорі страхування страховим випадком вважаються також збитки пошкодження або знищення транспортного засобу внаслідок ризиків в тому числі і дорожньо-транспортною пригодою. 14 грудня 2021 року о 08 годині 20 хвилин в м. Києві по шосе Брест-Литовське, водій ( [PERSON] ), керуючи автомобілем марки «MERCEDES-Benz Actros 1841LS» державний номерний знак [NUMBER] , н/пр Реффрижиратор KRONESO державний номерний знак [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції та скоїв наїзд на автомобіль марки «VOLKSWAGEN Tiguan» державний номерний знак [NUMBER] , який зупинився, чим порушив вимоги п. 2.3 б, 13.1 Правил дорожнього руху. Згідно постанови Святошинського районного суду м. Києва від 17 січня 2022 року водій [PERSON] визнаний винним у її скоєні та притягнутий до відповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно до звіту № 427 від 04.01.2022 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «VOLKSWAGEN Tiguan» державний номерний знак [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає 791733, 07 гривень. В порядку прямого врегулювання між ПрАТ «СК «Перша» і ПрАТ «СК «УСГ», останньою в рахунок відшкодування матеріальної шкоди було перераховано ПрАТ «СК «Перша» 265\~738, 17 гривень. Також встановлено, що згідно наказу № 48/УТЛ-к/гр від 02.02.2021 року ТОВ «Сільпо-Фуд», [PERSON] був прийнятий на роботу на посаду водія автотранспортних засобів. Так, згідно із відповіді № ФР-2259 від 21 травня 2025 року ТОВ «Сільпо-Фуд» вбачається, шо станом на 14 грудня 2021 року [PERSON] перебував у трудових відносинах із ТОВ «Сільпо-Фуд» та о 08 годині 20 хвилин 14 грудня 2025 року виконував свої трудові обов`язки. Разом з тим, зазначено, що станом на 14 грудня 2021 року автомобіль марки «MERCEDES-Benz Actros 1841LS» державний номерний знак [NUMBER] не належав ТОВ «Сільпо-Фуд», а останній використовував вказаний автомобіль на підставі договору фінансового лізингу № 16996-FL від 16 червня 2014 року. Відповідно до полісу № ЕР-202308523 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, де страховиком вказано ПАТ «СК «УСГ», страхувальник ТОВ «ОТП ЛІЗИНГ», строк дії Договору з 31.01.2021 року по 30.01.2022 року включно, забезпечений транспортний засіб - «MERCEDES-Benz Actros» державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до частини другої\~статті 8 Закону України "Про страхування"\~страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У\~статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України). У разі наявності юридичних фактів, передбачених\~статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну "перехід" означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, відповідно до\~статті 993 ЦК України\~та\~статті 27 Закону України "Про страхування"\~до ПрАТ «СК «Перша» після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга\~статті 1187 ЦК України). Тобто нормами частини другої\~статті 1187 ЦК України\~визначено особливого суб`єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, це є його законний володілець. Однак, згідно із частиною першою\~статті 1172 ЦК України\~юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Аналіз норм статей 1187 та 1172\~ЦК України\~дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки\~\~- роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року (справа № 6-108цс13). Виняток із загального правила, визначеного частиною другою\~статті 1187 ЦК України, викладено у частинах третій та четвертій цієї статті, відповідно до яких особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах; якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Зі свого боку, фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша\~статті 1191 ЦК України). Зібрані у справі докази свідчать проте, станом на 14 грудня 2021 року (на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди) автомобілем марки «MERCEDES-Benz Actros» державний номерний знак [NUMBER] на праві фінансового лізингу № 1696-FL від 16 червня 2014 року володіло ТОВ «Сільпо-Фуд», страхувальником зазначеного автомобіля згідно поліса було ТОВ «ОТП ЛІЗИНГ» На момент ДТП, а саме 14 грудня 2021 року о 08 годині 20 хвилин [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Сільпо-Фуд», працював на посаді водія автотранспортних засобів, та в силу своїх трудових обов`язків користувався та керував автомобілем марки «MERCEDES-Benz Actros 1841LS» державний номерний знак [NUMBER] . Цих обставин представник відповідача не заперечував, і вони були підтверджені листом ТОВ «Сільпо-Фуд». З урахуванням викладеного слід дійти висновків про те, що за встановлених у справі обставин, [PERSON] не є належним відповідачем у справі, у зв`язку із чим слід відмовити у задоволенні вимог до нього, оскільки він керував транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача;\~2) у разі відмови в позові - на позивача;\~3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних до відповідача [PERSON] у повному обсязі, тому понесені судові витрати у вигляді судового збору суд залишає за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed