Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 62044,50 грн заборгованості за кредитом, а також витрат по сплаті судового збору. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 11.05.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 3667217. Відповідно до умов договору сума позики становить 3600,00 грн, термін позики 359 днів, процентна ставка 2,0 % за кожен день користування позикою. 28.11.2023 було укладено договір № 01.02-77/23 відповідно до якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3667217. Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконував, внаслідок чого станом на 18.04.2025 утворилася заборгованість у сумі 16632,00 грн, з яких 3600,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 13032,00 грн заборгованості за відсотками. Крім того.\~21.05.2023\~між ТОВ «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем було укладено кредитний договір № 31749-05/2023. Відповідно до умов договору сума позики становить 10500,00 грн, термін позики 360 днів, процентна ставка 2,0 % за кожен день користування позикою. 03.07.2023 було укладено договір № 3072023 відповідно до якого ТОВ «ІНВЕСТРУМ» відступило на користь ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС\~ГРУП» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 31749-05/2023. 29.11.2023 було укладено договір № 01.02-79/23 відповідно до якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС\~ГРУП» відступило на користь ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 31749-05/2023. Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконував, внаслідок чого станом на 18.04.2025 утворилася заборгованість у сумі 45412,50 грн, з яких 10500,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 34912,50 грн заборгованості за відсотками. Ухвалою суду від 29.04.2025 провадження по справі було відкрито. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовні заяві зазначивши про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він не пам`ятає про те, щоб укладав кредитні договора із зазначеними товариствами. Вказує на те, що він перебуває на обліку у лікаря-психіатра і має погану пам`ять. Кредити брав, але у інших товариствах, для сплати аліментів. Відповідач також вказував на те, що із його заробітку утримується 50% аліментів, на даний час його дохід становить біля 4500 грн. Просив це врахувати при ухваленні рішення. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Щодо договору № 3667217 Судом встановлено, що 11.05.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3667217. Пунктом 1.2 договору передбачено загальний розмір кредиту 3600,00 грн. Кредит надається строком на 360 днів (п. 1.3). Стандартна процентна ставка 2,0 % за день користування кредитом. (п. 1.4.1). Дата надання кредиту 11.05.2023 або 12.05.2023 (п. 2.2.) Згідно із п. 2.1 договору, кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, з використанням реквізитів платіжної картки № [NUMBER] ххх-хххх-4891. Відповідно до пункту 9.7, договір укладено в електронній формі, підписано електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. Додатком 1 до договору сторони передбачили графік розрахунків за кредитом та орієнтовну сукупну вартість кредиту. Договір укладено дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції. Договір підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором. Відповідно до довідки ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 04.03.2024 на платіжну картку відповідача було перераховано 3600 грн кредитних коштів. 28.11.2023 було укладено договір № 01.02-77/23 відповідно до якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3667217. Щодо договору № 31749-05/2023 Судом встановлено, що 21.05.2023\~між ТОВ\~«ІНВЕСТРУМ» та\~відповідачем було\~укладено договір\~про надання\~фінансового кредиту № 31749-05/2023. Пунктом 1.1 договору передбачено загальний розмір кредиту 10500,00 грн. Кредит надається строком на 360 днів (п. 1.2). Стандартна процентна ставка 2,5 % за день користування кредитом. (п. 1.4.1). Дата надання кредиту 21.05.2023 дата повернення кредиту 14.05.2024 (п. 1.2.) Згідно із п. 1.5 договору, кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, з використанням реквізитів платіжної картки № [NUMBER] ххх-хххх-4891. Додатком 1 до договору сторони передбачили графік розрахунків за кредитом та орієнтовну сукупну вартість кредиту. Договір укладено дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції. Договір підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором. Відповідно до довідки ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 18.03.2025 на платіжну картку відповідача було перераховано 10500 грн кредитних коштів. 03.07.2023 було укладено договір факторингу № 3072023 відповідно до якого ТОВ «ІНВЕСТРУМ» відступило на користь ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС\~ГРУП» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 31749-05/2023. 29.11.2023 було укладено договір факторингу № 01.02-79/23, відповідно до якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС\~ГРУП» відступило на користь ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 31749-05/2023. Доказів погашення кредитної заборгованості по всим договорам матеріали справи не містять. Оскільки відповідач не погасив кредитну заборгованість, позивач звернувся до суду із даним позовом. Вирішуючи спір, судом враховано таке. Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3,627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч. 1ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст.3,12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За вимогами ЦПК України суди повинні враховувати висновки, викладені у постановах Верховного Суду. Так, у пункті 141 Постанови від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду уточнила свій висновок зроблений у іншій справі таким, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом»(стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Щодо розрахунку суми заборгованості по вказаними договорами, то суд зазначає таке. Щодо кредитного договору № 3667217. Враховуючи те, що вказаний договір про надання позики підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами договору надання грошових коштів у позику. Тому позов у частині стягнення з відповідача на користь позивача основної суми заборгованості у розмірі 3600,00 грн. підлягає задоволенню. Судом перевірено правильність нарахування відсотків, з урахуванням висновків зроблених Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16, та встановлено, що їх розрахунок позивачем зроблено вірно. Отже із відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у сумі 16632,00 грн, з яких 3600,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 13032,00 грн заборгованості за відсотками. Щодо кредитного договору № 31749-05/2023. Враховуючи те, що вказаний договір про надання позики підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами договору надання грошових коштів у позику. Тому позов у частині стягнення з відповідача на користь позивача основної суми заборгованості у розмірі 3600,00 грн. підлягає задоволенню. Судом перевірено правильність нарахування відсотків, з урахуванням висновків зроблених Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16, та встановлено, що їх розрахунок позивачем зроблено вірно. Судом встановлено, що кредитні договори № 3667217та № 31749-05/2023були укладені в електронній формі та підписані з використанням одноразового ідентифікатора відповідачем. \~ \~ \~ \~Електронний підпис одноразовим ідентифікатором\~- дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ст. 1 Закону України "Про електронну комерцію"). За встановленими у цій справі обставинами кредитні договора між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому\~відповідач\~через особистий кабінет на вебсайті позивача подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту шляхом натискання відповідної кнопки, після чого кредитодавці, (за обома договорами), надіслали відповідачу за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який позивачка і використала для підтвердження підписання кредитного договору. Судом встановлено, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачкою та відповідачем не був би укладений, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано вважав, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивачки, цей правочин відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію»\~вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі...". Факт укладення договорів підтверджується сукупністю доказів по даній справі: самими договорами, які містять одноразові ідентифікатори у гафах «Підпис позичальника»; довідка про ідентифікацію відповідача,; довідки про факт зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача. За таких обставин, заперечення відповідача у тій частині, що він не укладав кредитних договорів та не отримував кредитних коштів, суд до уваги не приймає. Отже із відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у сумі 45412,50 грн, з яких 10500,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 34912,50 грн заборгованості за відсотками. Отже, позов слід задовольнити повністю, стягнути із відповідача: за договором № 3667217, 16632,00 грн, з яких 3600,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 13032,00 грн заборгованості за відсотками. за договором № 31749-05/2023, 45412,50 грн, з яких 10500,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 34912,50 грн заборгованості за відсотками. Всього: 62044,50 грн. У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі: 2422,40 грн

Outcome: approved