Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

у березні 2025 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ "Повітрофлотський сервіс" до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку із несплатою ним коштів за житлово-комунальні послуги у період з 31 травня 2024 року по 31 січня 2025 року, у нього утворилася заборгованість, яка складає 19 061, 35 грн. Наразі позивач просить суд стягнути із відповідача суму вказаної заборгованості, а також 3% річних від суми боргу у розмірі 384,00 грн та інфляційні втрати у сумі 1861, 83 грн, що загалом становить 21 307, 18 грн. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 753/5345/25 між суддями від 18 березня 2025 року головуючим суддею обрано Шаповалову К.В. 31 березня 2025 року до суду з електронного реєстру територіальної громади м. Києва "ГІОЦ/КМДА надійшла інформація про те, що [PERSON] не значиться зареєстрованим ні за адресою: [ADDRESS] , яку зазначив у позові позивач, ні за жодною іншою у місті Києві. Відсутня інформація про місце реєстрації відповідача й в Єдиному державному демографічному реєстрі. Ухвалою суду від 31 березня 2025 року позов було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. 03 квітня 2025 року до суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою від 07 квітня 2025 року суд (із врахуванням положень частини дев`ятої статті 28 ЦПК України) відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 29 квітня 2025 року на 14:30 год. Судове засідання призначене на 29 квітня 2025 року було відкладено у зв`язку із неявкою сторін на 20 травня 2025 2025 року на 12:30 год. У судове засідання призначене на 20 травня 2025 року сторони не з`явилися. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності. Повістка, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками повторно адресовані відповідачу на адресу місцезнаходження майна власником якого він є та стосовно якого виник спір: [ADDRESS] , повернулися до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Оголошення про виклик відповідача в судове засідання було розміщено на офіційному веб-сайті судової влади України. Оскільки суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, ухвалою суду від 20 травня 2025 було року вирішено провести заочний розгляд справи, проти чого й не заперечував позивач у заяві, яка міститься у матеріалах справи. Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 30 червня 2021 року між ТОВ "Повітрофлотський сервіс" та [PERSON] було укладено договір № 151б/4/109 про компенсацію за надані послуги з управління багатоквартирним будинком, на підставі якого управитель зобов`язується надавати споживачу послуги з управління багатоквартирним будинком, а споживач зобов`язується відшкодувати оплату управителю послуг з управління згідно з вимогами законодавства та умовами договору. На виконання умов договору щодо сприяння в забезпеченні якісного та своєчасного отримання житлово-комунальних послуг, ТОВ «Повітрофлотський сервіс» уклало договори з підрядними організаціями, а саме: -договір № 0110/23-3 про надання послуг охорони об`єкту від 01 жовтня 2023року з ТОВ «Інноваційна охорона міста»; -договір № 01/05-Ж-24 про надання послуг з вивезення побутових відходів з урахуванням операцій поводження з побутовими відходами від 01 травня 2024 року укладений з ТОВ «Фірма-«Володар-Роз»; -тимчасовий договір № 7560230 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 11 листопада 2021 року. Разом з тим, позивачем до матеріалів позову додано копії актів виконаних робіт за вказаними договорами, а також копії графіків прибирань. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої статті 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Згідно із статтею 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Статтею 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. За приписом статті 162 ЖК Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно пунктів 5, 10 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказів ТОВ «Повітрофлотський сервіс», протягом періоду з 01 травня 2024 року по 31 січня 2025 року застосовувалися такі тарифи на утримання будинку: -наказ 7/3 від 31 травня 2024 року застосувати тариф - 10 грн. 69 коп. -наказ 9/3 від 28 червня 2024року застосувати тариф - 9 грн. 98 коп.; -наказ №10/2 від 31 липня 2024 року застосувати тариф - 9 грн 52 коп.; -наказ № 11/3 від 30 серпня 2024 року застосувати тариф - 10 грн. 30 коп.; -наказ № 14/3 від 29 листопада 2024 року застосувати тариф - 10 грн 30 коп.; -наказ № 21 від 31 грудня 2024 року застосувати тариф - 10 грн 04 коп.; -наказ № 15 від 31 січня 2025 року застосувати тариф - 10 грн 69 коп. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Разом з тим, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач не належним чином виконує свої зобов`язання перед позивачем з оплати спожитих житлово-комунальних послуг, в результаті чого за період з 31 травня 2024 року по 31 січня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 19 061, 35 грн. Відповідачем не надано суду заперечень щодо наданих/отриманих послуг, відсутність обов`язку щодо сплати коштів за надані послуги, відсутність заборгованості з оплати комунальних послуг чи наявність її в у меншому розмірі, ніж визначено позивачем. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача за несвоєчасну сплату коштів за отримані комунальні послуги інфляційні втрати в розмірі 1861,83 грн та 3% річних в розмірі 384,00 грн. Відповідно до частини першої статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши розрахунок інфляційного збільшення та 3% річних, наданий позивачем, судом встановлено вірність здійсненого нарахування. Відповідачем не надано доказів на спростування обставин та розрахунків наданих позивачем. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, зважаючи на встановлені обставини та наведені положення Закону, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ТОВ "Повітрофлотський сервіс" до [PERSON] про стягнення заборгованості у загальному розмірі 21 307, 18 грн, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved