Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

Представниця [PERSON] [PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатною, звільнення [PERSON] від повноважень опікуна та призначення [PERSON] опікуном [PERSON] . Заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на диспансерному обліку в лікаря-психіатра КНП «Козельщинська центральна лікарня» Козельщинської селищної ради, що підтверджується довідкою від 25.03.2024 року. Останній встановлено діагноз «Розумова відсталість тяжкого ступеня». У зв`язку із захворюванням, вона не пристосована до самостійної праці та не може керувати своїми діями, не здатна усвідомлювати їх значення. Не дивлячись на свій вік, [PERSON] не розмовляє, спілкується з членами нашої сім`ї тільки за допомогою жестів. Вона розуміє дуже обмежену кількість умовних знаків: тільки ті, які визначають нагальні потреби їсти, пити та інше. Контакт у спілкуванні формальний, на питання вона відповідає окремими звуками. Вона не вміє читати, писати, рахувати, словесно висловити свої бажання та потреби. Сестра заявниці може самостійно вдягнутися чи роздягнутися, але зав`язати шнурки, гудзики та доглянути за своїм зовнішнім виглядом вона не в змозі. Самостійний прийом їжі також неможливий. З чужими людьми вона не спілкується, оскільки не може їх зрозуміти. Таким чином, [PERSON] потребує постійного догляду зі сторони. [PERSON] доводиться заявниці [PERSON] рідною сестрою, що підтверджується свідоцтвами про їх народження та свідоцтвом про шлюб самої заявниці. Відповідно заінтересована особа [PERSON] доводиться [PERSON] рідним племінником. Рішенням Козельщинського районного суду від 25.08.2008 року [PERSON] було визнано недієздатною, а заявницю [PERSON] визнано опікуном останньої. Однак, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, [PERSON] не може надалі здійснювати обов`язки опікуна відносно [PERSON] , у зв`язку з чим заявниця вимушена звернутись до суду з даною заявою. Заінтересована особа [PERSON] завжди допомагав матері опікуватись тіткою та фактично здійснює за нею догляд на даний час, оскільки стан здоров`я його матері погіршився, що є перешкодою для виконання обов`язків опікуна, а тому заявниця просить суд призначити його опікуном над [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Козельщинської селищної ради затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність призначення останнього опікуном над [PERSON] . Ухвалою суду від 10.05.2024 відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження у складі одного судді та двох присяжних. Доручено призначення адвоката для представлення інтересів [PERSON] 20.05.2024 відповідно до доручення Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, адвоката Чуя А.І. призначено для надання безоплатної вторинної правової допомоги [PERSON] . Ухвалою суду 10.06.2024 клопотання представниці заявниці про призначення судово-психіатричної експертизи було задоволено. Призначено у цивільній справі \~судово-психіатричну експертизу, провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 26.02.2025\~на адресу\~ суду\~надійшли матеріали\~справи разом\~з висновком судово-психіатричного експерта № 101 за результатами експертизи, проведеної на підставі ухвали від 10.06.2024. Ухвалою суду від 06.03.2025 поновлено провадження у цивільній справі. У судовому засіданні заявниця [PERSON] вимоги заяви підтримала у повному обсязі. Зазначила, що вона призначена опікуном сестри [PERSON] , яка потребує постійного догляду. Вона за станом здоров`я не може виконувати обов`язки опікуна, має гіпертонічну хворобу, цукровий діабет, часто проходить лікування у стаціонарі. [PERSON] може бути опікуном, він допомагаю доглядати [PERSON] , розуміє її, також [PERSON] впізнає його, що має значення, оскільки остання спілкується мовою жестів. Представниця заявниці [PERSON] \~у судовому засіданні заяву підтримала, просив її задовольнити. Зазначила, що [PERSON] за психічним станом не може керувати своїми діями, не здатна усвідомлювати їх значення. Рішенням суду [PERSON] було визнано недієздатною та призначено опікуном [PERSON] . Враховуючи стан здоров`я [PERSON] вона не може виконувати обов`язки опікуна, тому звертається до суду та просить звільнити її від них та призначити опікуном рідного племінника [PERSON] - [PERSON] , який за станом здоров`я та встановленими з [PERSON] зв`язком може бути опікуном. Він допомагає у догляді за нею та фактично здійснює догляд. Також зазначила, що вимога про визнання особи недієздатною заявлена з підстав змін у законодавстві та встановленню строку дії рішення суду про визнання особи недієздатною. Тому задля інтересів [PERSON] та підтвердження наявності на даний час психічної хвороби у особи та наявності підстав для опікунства просять визнати [PERSON] недієздатною. Представник особи, яка визнається недієздатною [PERSON] , у судовому засіданні зазначив, що не заперечує проти визнання [PERSON] недієздатною, у вирішенні питання припинення повноважень опікуна [PERSON] та призначення опікуном [PERSON] покладався на розсуд суду. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити. Зазначив, що [PERSON] за станом здоров`я не може виконувати обов`язки опікуна над сестрою [PERSON] . Він допомагає доглядати тітку, розуміє її, вона його впізнає, бажає виконувати обов`язки опікуна. Представник заінтересованої\~особи виконавчого\~комітету Козельщинської\~селищної ради, у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлені про день та час розгляду справи. Заяв та клопотань до суду не надходило. Представник заінтересованої особи Козельщинської центральної лікарні Козельщинської селищної ради у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлені про день та час розгляду справи. Надав суду 27.05.2025 заяву про розгляд справ без участі представника за наявними у справі доказами. Представник заінтересованої особи [INFO] у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлені про день та час розгляду справи. Заяв та клопотань до суду не надходило. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку. [PERSON] , народився [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] , що вбачається з даних Витягу з реєстру територіальної громади (а.с. 7). Заявниця [PERSON] , [INFO] є рідною сестрою [PERSON] , що підтверджується даними її свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про одруження [NUMBER] та свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 11-13). [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , має батьків: батько [PERSON] , мати [PERSON] , є племінником [PERSON] (а.с. 14). Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 25.06.2008, [PERSON] визнана недієздатною, визначено над нею опіку, здійснення якої покладено на орган опіки і піклування - Козельщинську районну державну адміністрацію. Призначено опікуна [PERSON] (а.с.15). Відповідно до довідки Л-76 № 008063 від 15.04.1983, [PERSON] має першу групу інвалідності (а.с. 16). Згідно висновку № 6 лікарської комісії щодо необхідності стороннього догляду, [PERSON] , інвалід І групи, внаслідок психічного розладу установленого 15.04.1983, проживає разом з [PERSON] , потребує постійного стороннього догляду (а.с. 17). З даних довідки № 26 від 25.03.2024 КНП «Козельщинська центральна лікарня», [PERSON] перебуває на обліку у лікаря психіатра (а.с. 27). Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 101 від 18.02.2025, [PERSON] , [INFO] , на даний час виявляє ознаки стійкого, хронічного психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості. Наявний у [PERSON] стійкий, хронічний психічний розлад є таким, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 98-100). Частиною 1 ст. 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 30 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. За змістом ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 вказаного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону). Згідно з ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ч. 7, 8 ст. 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування непізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Таким чином, оскільки [PERSON] на даний час виявляє ознаки стійкого, хронічного психічного розладу та внаслідок чого позбавлена можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому її необхідно визнати недієздатним, а заяву [PERSON] в цій частині задовольнити. Щодо вимоги заявниці про припинення обов`язків опікуна та призначення опікуном [PERSON] , суд зазначає наступне. Згідно висновку затвердженого рішенням виконавчого комітету Козельщинської селищної ради №23 від 29 лютого 2024 року виконавчий комітет вирішив затвердити висновок опікунської ради про можливість виконувати обов`язки опікуна [PERSON] відносно [PERSON] та змінити опікуна [PERSON] від 27.02.2024. Звернутись із поданням до Козельщенського районного суду Полтавської області про призначення [PERSON] опікуном відносно тітки [PERSON] у разі визнання останньої недієздатної. У поданні виконавчого комітету Козельщинської селищної ради від 18.03.2024 № 02-13/600, опікунська рада з питань забезпечення прав малолітніх осіб, які потребують опіки, вносить подання про призначення [PERSON] , 1990 року народження, опікуном над його тіткою [PERSON] , 1964 року народження, в разі визнання останньої судом недієздатної (а.с. 21-23). Відповідно до довідки про склад сім`ї [PERSON] від 25.03.2024 та акту обстеження житлових умов, вбачається що за адресою його фактично проживання: [ADDRESS] , мешкає його дружина [PERSON] , син [PERSON] , та тітка [PERSON] . Разом з тим, у судовому засіданні [PERSON] зазначав, що [PERSON] проживала у нього з вересня 2024 з підстав перебування опікуна [PERSON] у лікарні. Суд також критично ставиться до пояснень [PERSON] щодо догляду за [PERSON] , що виражається у придбання ліків, оскільки жодної назви ліків у судовому засіданні ним зазначено не було. На підтвердження неможливості здійснювати обов`язки опікуна [PERSON] , суду надана виписка із медичної карти хворого [PERSON] від 14.02.2024, про наявність у останньої гіпертонічної хвороби ІІ ст. ІХС, кардіосклероз атеросклеротичний, інсулінонезалежний цукровий діабет, хронічний холецисто-панкреатит. За висновком про стан здоров`я від 14.02.2024 № 487 КНП «Кременчуцька міська лікарня», [PERSON] може бути опікуном. Разом з тим, з даних висновку судом встановлено, що [PERSON] також має гіпертонічну хворобу ІІ ст. 2р (а.с. 19). Окрім того, у судовому засідання встановлено, що [PERSON] працює, має роботу по сезону більшості у літній час, за його відсутності здійснювати догляд може дружина. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому за відсутності у справі відповідних доказів про те, що у даному випадку йдеться про зловживання правом, - для такого висновку у суду не було достатніх підстав, вони судом всупереч вимог ст. 89 ЦПК України належним чином не вмотивовані. Відповідно до частин першої, другої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України). Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016). Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (частина перша статі 60 ЦК України). Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Як зазначено Верховним Судом у постанові від 07 квітня 2022 року у справі №712/10043/20, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна, що також указується і в Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Таке подання не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення у справі не має пріоритетного значення та може бути враховане на розсуд суду. Опіка є особливою формою державної турботи про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їхніх прав та інтересів. Значення опіки полягає в забезпеченні особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Опіка встановлюється для здійснення замість особи в її інтересах цивільних прав та виконання цивільних обов`язків її представниками. У постановах Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 та від 07.04.2022 у справі № 712/10043/20 зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Такий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі № 736/1508/17, від 28 лютого 2024 року в справі №372/3474/21 . Відповідно до п. 3.1 Правил опіки та піклування при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Разом з тим, у висновку затвердженому рішенням виконавчого комітету Козельщинської селищної ради, взагалі не обгрунтовано питання щодо можливості (необхідності) звільнення опікуна [PERSON] від виконання обов`язків опікуна, подання не містить відомостей про інших близьких родичів, які могли б виконувати обов`язки опікуна. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази засвоїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У судовому засіданні [PERSON] зазначено, що він є військовозобов`язаним. Згідно із ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається опікунам осіб, визнаних судом недієздатними. Отже, саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань у цьому напрямку та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном недієздатної особи та, перш за все, необхідність такого. При цьому, на переконання суду, конституційний обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України має перевагу над бажанням заявника бути опікуном недієздатної особи за обставин існування в останньої інших членів сім`ї, які також можуть бути опікунами. У статті 62, частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99р. № 34/166/131/88 (далі-Правила), опіка (піклування) встановлюється також для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається у межах їх компетенції на відповідні відділи й управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. У селищах і селах справами опіки і піклування безпосередньо відають виконавчі комітети сільських і селищних рад. Органи опіки та піклування, вирішують в тому числі питання про встановлення і припинення опіки та піклування; ведуть облік щодо осіб, які потребують опіки (піклування); здійснюють нагляд за діяльністю опікунів і піклувальників; забезпечують тимчасове влаштування неповнолітніх та непрацездатних осіб, які потребують опіки (піклування); розглядають скарги на дії опікунів (піклувальників); вживають заходи щодо захисту особистих та майнових прав неповнолітніх дітей і осіб, які перебувають під опікою (піклуванням); беруть участь у розгляді судами спорів, пов`язаних із захистом прав неповнолітніх дітей та осіб, які перебувають під опікою (піклуванням); установлюють опіку над майном у передбачених законом випадках; оформлюють належні документи щодо особи підопічного та щодо майна, над яким установлюється опіка; провадять іншу діяльність щодо забезпечення прав та інтересів неповнолітніх дітей та повнолітніх осіб, які потребують опіки і піклування (пункт 1.7 Правил). Згідно з п.1.8 Правил рішення органів опіки і піклування про призначення чи звільнення опікунів і піклувальників від виконання своїх обов`язків, а також з інших питань опіки і піклування можуть бути оскаржені в установленому законом порядку. Пунктом 3.1 Правил передбачено, що для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням (частина перша статті 67 ЦК України). При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. За наявності висновку органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуном певної особи суд зобов`язаний перевірити відповідність цього висновку вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, зокрема чи складений такий висновок на підставі документів, передбачених Правилами опіки та піклування. Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21),від 28 лютого 2024 року у справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23), від 24 липня 2024 року у справі № 727/597/24 (провадження № 61-6720св24). При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанови Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20, від 26 січня 2024 року у справі №742/887/23). У частині 1статті 300 ЦПК України закріплено вимогу про вирішення рішенням суду питання про призначення піклувальника чи опікуна за поданням органу опіки та піклування. Подання органу опіки та піклування має оцінюватися судом з точки зору його обґрунтованості і не є обов`язковим для суду. Таке подання має для суду лише рекомендаційний характер. Суд вважає, що зі змісту подання органу опіки та піклування, яке долучено до матеріалів справи, неможливо встановити наявність дотримання вимог, передбачених статтею 63 ЦК України, крім непідтверджених кваліфікованими висновками відомостей про те, що у опікуна [PERSON] погіршився стан її здоров`я, та про можливість призначення [PERSON] опікуном недієздатного [PERSON] не містить належної мотивації, а саме чи є у [PERSON] інші близькі родичі, які могли би виконувати обов`язки опікуна, і чому саме [PERSON] необхідно призначити опікуном, а не іншу особу, та що [PERSON] створив необхідні умови для проживання [PERSON] , забезпечує її постійним доглядом, враховуючи надані [PERSON] пояснення в суді щодо часу проживання у нього [PERSON] з вересня 2024, що суперечать доказам наданим суду в довідці про склад сім`ї. Отже, подання є формальним, поверхневим, без належної мотивації та обґрунтування і не відповідає вимогам закону, встановленим для вирішення подібних питань. Заявниця належними і допустимими медичними висновками спеціалістів, або висновками судово-медичної експертизи не довела, що вона за станом здоров`я невзмозі виконувати обов`язки опікуна. Таким чином, [PERSON] не надано жодного доказу на підтвердження передбачених законом підстав для звільнення її від обов`язків опікуна над недієздатною [PERSON] та призначення опікуном [PERSON] , тому вказані вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial