Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» через свого представника Алієву Нурай звернулося до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовом до [PERSON] , в якому представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості: за кредитним договором № 7514676 від 25.01.2024 у розмірі 43636,00 грн, з яких: 12000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 31636,00 грн сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 1427010 від 06.02.2024 у розмірі 75500,00 грн, з яких: 10000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 60500,00 грн сума заборгованості за відсотками та 5000,00 грн сума заборгованості за пенею; за кредитним договором № 46812-01/2024 у розмірі 23400,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 17400,00 грн сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 46706-01/2024 у розмірі 42900,00 грн, з яких: 11000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 31900,00 грн сума заборгованості за відсотками, а всього стягнути заборгованості на суму 185436,00 грн. Також представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Ухвалою судді Городнянського районного суду Чернігівської області Бойко А. О. від 21\~березня 2025 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі за правилами загального позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без участі представника, проти заочного розгляду справи позивач не заперечує (а. с. 6 зв.). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце засідання повідомлявся належним чином за місцем його реєстрації. За даними з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 92). Згідно із відміткою поштового відділення поштові відправлення з судовою повісткою про виклик в судові засідання на 21.04.2025 та 19.05.2025 не отримані адресатом, наявна відмітка, що адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 98, 102). Від відповідача відзиву на позов не надійшло. Про поважні причини неявки суд не повідомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до статей 223, 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача. Враховуючи той факт, що відповідач в розумінні ст. 130 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, не подав відзиву на позов, представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась за відсутності всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, що мають значення для вирішення спору, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, суд встановив наступне. 1. 25 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 7514676, який був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (а. с. 8-16). Згідно із п. 1.2., п.1.3., п.1.4. указаного договору, на умовах, встановлених договором, Товариство надало споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 10 000 грн, тип кредиту кредит. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати відсотків кожні 30 днів (а. с. 8 зв.). Відповідно до п. 1.5.1. кредитного договору тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту за стандартною ставкою становить 2,30 % в день і застосовується в межах строку кредиту. Пунктом 2.1. договору передбачено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача за реквізитами платіжної картки, наданих клієнтом. 25.01.2024 [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту, який за змістом є тотожним договору про надання споживчого кредиту № 7514676 від 25.01.2024 (а. с. 18-20). 26.01.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] підписано Додаткову угоду до договору про надання споживчого кредиту №7514676 від 25.01.2025, за умовами якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 2000,00 грн, у зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до договору: сума кредиту складає 12000,00 грн; денна процентна ставка за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2,20% в день; загальні витрати за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом складають 94996,00 грн; денна процентна ставка за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженою процентної ставки 2,04%; загальні витрати за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженою процентної ставки складають 88301,40 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 106996,00 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженою процентної ставки 100301,40 грн. Додаткова угода до договору підписана електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора С9911 (а. с. 21, 22-23). 25.01.2024 [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту, який за змістом є тотожним Додатковій угоді до договору про надання споживчого кредиту № 7514676 від 25.01.2024 (а. с. 25). Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» кредитний договір був укладений сторонами у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.\~12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. За умовами договору відповідач отримав грошові кошти у сумі 4000,00 грн на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на свій банківський картковий рахунок та зобов`язувався повернути їх і сплатити позикодавцю (первісному кредитору) проценти за користування цими коштами. Проте, відповідач свої зобов`язання за договором не виконував належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31.01.2025 становить 43636,00 грн, з яких: 12000,00\~грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 31636,00 грн сума заборгованості за відсотками. 27 вересня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) було укладено договір факторингу № 27092024, за яким клієнт відступив факторові право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, що також підтверджується копією Акту прийому-передачі Реєстру боржників до договору факторингу № 27092024 від 27.09.2024 (а. с. 26-28, 29). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 27092024 від 27.09.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 43636 грн,з яких: 12000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 31636,00 грн сума заборгованості за відсотками (а. с. 30). 2. 06 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 1427010 (а. с. 37-41). Згідно із п. 1 договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача в ІТС Товариства здійснюється при вході споживача в Особистий кабінет в порядку передбаченому Законом України «Про електрону комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, що є електронним підписом споживача та направлений Товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації доступу і підключення до Веб- сайту/ ІТС Товариства. Відповідно до пункту 1.3. умов укладеного договору сума кредиту складає 10 000 грн. Строк кредиту 360 днів. Періодичність сплати процентів кожні 30 днів (п. 1.4. договору). Пунктом 1.5. договору передбачено тип процентної ставки фіксована. Згідно з п.1.5.1. договору стандартна процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Знижена процентна ставка 0,750 % в день. Відповідно п. 2.1. договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної карти № [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» кредитний договір був укладений сторонами у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. За умовами договору відповідач отримав грошові кошти у сумі 4000,00 грн на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок клієнта (відповідача) та зобов`язувався повернути їх і сплатити товариству проценти за користування цими коштами. Факт перерахування відповідачу кредитних коштів підтверджується листом фінансового провайдера ТзОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» від 05.11.2024 № 20241105-957, згідно з яким ТОВ «Слон Кредит» поінформовано про укладення договору про організацію переказу грошових коштів №06062022-1 від 06.06.2022. Відповідно до даного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта 06.02.2024 о 16:12:29 на суму 10000,00 грн, призначення платежу зарахування на картку, маска картки [NUMBER] (а. с. 44). Проте, відповідач свої зобов`язання за договором не виконував належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 14.10.2024 становить 75500,00 грн, з яких: 10000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 60500,00 грн сума заборгованості за відсотками та 5000,00 грн сума заборгованості за пенею. 14 жовтня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладено договір факторингу №14102024, у відповідності до умов якого TOB «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту) плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі право на одержання яких належить клієнту (копія витягу з договору відступлення права вимоги додається). Згідно п. 1.2. договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовне заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 27092024 від 27.09.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 43636 грн, з яких: 12000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 31636,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а. с. 30). 3. 30.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» (первісним кредитором, товариством за договором) та [PERSON] (відповідачем, клієнтом за договором) укладено договір про надання фінансового кредиту №46812-01/2024 (а.\~с.\~55-57). Договір було укладено в електронній формі, підписано електронним підписом клієнта, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, що підтверджується реквізитами, зазначеними у п. 8 кредитного договору. Відповідно до п. 1.1., 1.2. договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 6000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 30.01.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту 28.05.2024. За користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2. цього договору. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору (п. 1.4., п.п. 1.4.1., 1.5.). У п. 1.6. договору визначено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №3331-11хх-хххх-2138 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. Згідно із п. 2. 3. договору визначено, що для отримання кредиту клієнт відвідує сайт товариства та ознайомлюється з відповідною інформацією, а саме Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту; кредитними продуктами товариства, документами щодо взаємодії з споживачами, Примірним договором про надання кредиту, інформацією про істотні характеристики послуги з надання мікрокредиту/ споживчого кредиту та іншою інформацією про фінансову послугу, яка розміщується товариством на сайті товариства, відповідно до вимог чинного законодавства України та нормативно-правових актів Національного Банку України. Нарахування процентів за цим договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п. 1.2. договору, починаючи з дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом). При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня (п. 3.3. договору). Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання клієнтом зобов`язань за ним. (п. 7.1. договору). Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» кредитний договір був укладений сторонами у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. За умовами договору відповідач отримав грошові кошти у сумі 6000,00 грн на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок клієнта (відповідача) та зобов`язувався повернути їх і сплатити товариству проценти за користування цими коштами. Факт перерахування позивачем кредитних коштів у сумі 6000,00 грн на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] підтверджується інформацією ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» № 3466_250130181333 від 30.01.2025 щодо здійснення транзакції в системі iPay.ua 337557087 та свідчить про виконання позивачем своїх зобов`язань своєчасно та в повному обсязі (а. с. 61). Проте, відповідач свої зобов`язання за договором не виконував належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка становить 23400,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 17400,00 грн сума заборгованості за відсотками. 4. 30 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» (первісним кредитором, товариством за договором) та [PERSON] (відповідачем, клієнтом за договором) укладено договір про надання фінансового кредиту №\~46706-01/2024 (а. с. 64-67). Договір було укладено в електронній формі, підписано електронним підписом клієнта, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, що підтверджується реквізитами, зазначеними у п. 8 кредитного договору. Відповідно до п. 1.1., 1.2. договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 11000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 10.11.2023. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту 28.05.2024. За користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2. цього договору. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору (п. 1.4., п.п. 1.4.1., 1.5.). У п. 1.6. договору визначено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №\~4441-11хх-хххх-2138 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. Згідно із п. 2. 3. договору визначено, що для отримання кредиту клієнт відвідує сайт товариства та ознайомлюється з відповідною інформацією, а саме Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту; кредитними продуктами товариства, документами щодо взаємодії з споживачами, Примірним договором про надання кредиту, інформацією про істотні характеристики послуги з надання мікрокредиту/ споживчого кредиту та іншою інформацією про фінансову послугу, яка розміщується товариством на сайті товариства, відповідно до вимог чинного законодавства України та нормативно-правових актів Національного Банку України. Нарахування процентів за цим договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п. 1.2. договору, починаючи з дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом). При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня (п. 3.3. договору). Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання клієнтом зобов`язань за ним. (п. 7.1. договору). Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» кредитний договір був укладений сторонами у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.\~12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. За умовами договору відповідач отримав грошові кошти у сумі 11000,00 грн на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок клієнта (відповідача) та зобов`язувався повернути їх і сплатити товариству проценти за користування цими коштами. Факт перерахування позивачем кредитних коштів у сумі 11000,00 грн на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] підтверджується інформацією ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» № 3466_250130181332 від 30.01.2025 щодо здійснення транзакції в системі iPay.ua 337529625 та свідчить про виконання позивачем своїх зобов`язань своєчасно та в повному обсязі (а. с. 70). Проте, відповідач свої зобов`язання за договором не виконував належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка становить 42900,00 грн, з яких: 11000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 31900,00 грн сума заборгованості за відсотками. Надалі, як вбачається із матеріалів справи, 24 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» (клієнт за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (позивач у справі, фактор за договором)укладено договір факторингу № 24052024 (а. с. 73-75), відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Факт набуття права вимог позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до відповідача [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 46812-01/2024 від 30.01.2024 та за договором про надання фінансового кредиту № 46706-01/2024 від 30.01.2024 підтверджується витягом з Реєстру боржників до договору факторингу № 24052024 від 24.05.2024 (а. с. 77). Актом прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу №24052024 від 24.05.2024 підтверджується, що клієнт (ТОВ «Аванс Кредит») передав, а фактор (ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів») прийняв реєстр боржників, після чого, з урахуванням п.1.2. договору факторингу № 24052024 від 24.05.2024, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а. с. 76). Отже, позивач як правонаступник має право вимог щодо стягнення нарахованої заборгованості з відповідача за договором про надання фінансового кредиту № 46812-01/2024 від 30.01.2024 та за договором про надання фінансового кредиту № 46706-01/2024 від 30.01.2024. Суд, дослідивши умови та зміст кредитних договорів № 7514676 від 25.01.2024, № 1427010 від 06.02.2024, № 46812-01/2024 від 30.01.2024 та № 46706-01/2024 від 30.01.2024, дійшов висновку, що за своєю правовою природою правовідносини, які виникли між відповідачем у цій справі та первісними кредиторами Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит», є кредитними, а тому вони підпадають під правове регулювання норм §2 глави 71 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за наведеними договорами застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, які регулюють відносини за договором позики, якщо інше не встановлено §2 глави 71 Цивільного кодексу України, або не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається з письмових доказів ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Аванс Кредит», відповідачу були перераховані грошові кошти за укладеними між ними договорами: - № 1427010 від 06.02.2024 у сумі 10000,00 грн; - № 46812-01/2024 у сумі 6000,00 грн; - № 46706-01/2024 у сумі 11000,00 грн. Отже, наведені вище первісні кредитори виконали взяті на себе зобов`язання відповідно до умов зазначених кредитних договорів шляхом надання відповідачу грошових коштів у визначеному розмірі. В силу ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач, всупереч умовам вказаних кредитних договорів і договорів позики, взяті на себе зобов`язання виконував неналежним чином, допустивши порушення умов цих договорів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитними договорами: - за кредитним договором № 1427010 від 06.02.2024 на загальну суму 75500,00 грн, з яких: 10000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 60500,00 грн сума заборгованості за відсотками та 5000,00 грн сума заборгованості за пенею; - за кредитним договором № 46812-01/2024 на загальну суму 23400,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 17400,00 грн сума заборгованості за відсотками; - за кредитним договором № 46706-01/2024 на загальну суму 42900,00 грн, з яких: 11000,00\~грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 31900,00 грн сума заборгованості за відсотками. Надалі, первісними кредиторами ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Аванс Кредит», з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» позивачем у справі, укладені договори факторингу №14102024 від 14.10.2024 та 24052024 від 24.05.2024, на підставі яких у останнього з`явилося право вимоги щодо стягнення заборгованості з відповідача по зазначеним вище договорам. Частиною 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із статтями 513, 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 статті 1078 ЦК України). Набуття права вимоги позивачем до відповідача підтверджується витягами з Реєстрів боржників, що є додатками до договорів факторингу. Факт прострочення відповідачем сплати заборгованості за наведеними кредитними договорами та договорами позики не спростовано, доказів оплати відповідачем заборгованості суду не надані. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. У ч. 2 ст. 16 ЦК України законодавець визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, а також зазначив, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Першочергово захист цивільних прав та інтересів полягає в з`ясуванні того, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. Суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Згідно із ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з вимогами чинного законодавства України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов`язанні строк (термін) його виконання (статті 526, 527, 530 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачена заборона односторонньої відмови від зобов`язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (статті 79, 80 ЦПК України). Згідно із ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за\~за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У протилежному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь іншої сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Звертаючись до суду, позивачем надані належні, достатні та допустимі докази на підтвердження заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами № 1427010 від 06.02.2024, № 46812-01/2024 від 30.01.2024 та № 46706-01/2024 від 30.01.2024 Доказів розірвання або визнання недійсними договорів № 1427010 від 06.02.2024, № 46812-01/2024 від 30.01.2024 та № 46706-01/2024 від 30.01.2024 (на підставі яких виникли зобов`язання у відповідача перед позивачем щодо сплати кредиту) та/або договорів факторингу (на підставі яких до позивача перейшло право вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами) в судовому порядку на час розгляду даної справи сторонами не надано, а тому в силу ст. 629 Цивільного кодексу України зазначені договори є обов`язковими для виконання сторонами, що також не оспорювалось жодною із сторін в ході розгляду справи. Розмір заборгованості за кредитними договорами № 1427010 від 06.02.2024, № 46812-01/2024 від 30.01.2024 та № 46706-01/2024 від 30.01.2024 відповідачем не спростований, будь-яких нових нарахувань кредитної заборгованості позивач не проводив. У свою чергу, відповідачем будь-яких належних та допустимих доказів на спростування доводів та вимог позивача щодо розміру заборгованості суду не надано. Враховуючи, що відповідачем були порушені взяті зобов`язання щодо порядку та строків оплати за кредитними договорами, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню за договорами: - № 1427010 від 06.02.2024 у розмірі 70500,00 грн, з яких: 10000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 60500,00 грн сума заборгованості за відсотками; - № 46812-01/2024 у розмірі 23400,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 17400,00 грн сума заборгованості за відсотками; - № 46706-01/2024 у розмірі 42900,00 грн, з яких: 11000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 31900,00 грн сума заборгованості за відсотками. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] 5000,00 грн пені за невиконання ним зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 1427010 від 06.02.2024, суд зазначає наступне. Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Приписами ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Водночас суд бере до уваги, що особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина четверта статті 14 ЦК України). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24\~лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на вказані положення закону, вимога позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 5000,00 грн, нарахованої за прострочення повернення кредитних коштів, задоволенню не підлягає. Щодо вимоги позивача про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 7514676 від 25.01.2024 у розмірі 43636,00 грн, суд зазначає таке. Представником позивача на підтвердження вказаної позовної вимоги надано договір про надання споживчого кредиту № 7514676 від 25.01.2024, паспорт споживчого кредиту, Додаткову угоду від 26.01.2024 до договору про надання споживчого кредиту № 7514676 від 25.01.2025, таблицю обчислення загальної вартості кредиту, договір факторингу №27092024, акт прийому-передачі боржників до договору факторингу №27092024 від 27.09.2024, витяг з Реєстру боржників від 27.09.2024 та розрахунок заборгованості за кредитним договором №7514676 від 25.01.2024, які були досліджені судом у судовому засіданні. Разом з тим, суд вказує, що належних та допустимих доказів перерахування первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» на банківський картковий рахунок відповідача [PERSON] [NUMBER] (вказаний у п.2.1. договору) грошової суми у розмірі 12000,00\~грн, як це визначено умовами кредитного договору №7514676 від 25.01.2024 та Додаткової угоди до нього від 26.01.2024, позивачем суду не надано. При цьому визначення суми кредиту в кредитному договорі № 7514676 від 25.01.2024 не свідчить про фактичне отримання відповідачем кредитних коштів, зокрема саме у такому розмірі та, відповідно, про виконання ТОВ «Авентус Україна» своїх зобов`язань за договором щодо перерахування таких коштів. Суд зазначає, що Законом передбачено відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором у зобов`язанні за недійсність переданої йому вимоги (ч. 1 ст. 519 ЦК України). Відповідно, укладення договору факторингу не може бути беззаперечним доказом наявності дійсного грошового зобов`язання. Відсутність доказів перерахування на банківський картковий рахунок відповідача грошових коштів за вказаним кредитним договором унеможливлює встановлення суми наданого кредиту та правильність нарахування процентів, які нараховуються від суми наданого кредиту з дати його отримання. Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позивачем не надано доказів того, що на момент переходу до нього права вимоги за кредитним договором № 7514676 від 25.01.2024 на підставі договору факторингу у нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» існувало право вимоги до відповідача саме в тому обсязі та на умовах, зазначених у Реєстрі боржників, в тому числі щодо суми кредиту і нарахованих відсотків. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Належність доказів правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором № 7514676 від 25.01.2024 не є належним доказом видачі та отримання кредиту, оскільки не є первинним документом, а також не є безспірними доказами розміру заборгованості, а лише констатує суму заборгованості, визначену первісним кредитором і вказує на відсутність будь-яких нарахувань з моменту укладення договору факторингу між первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» та позивачем. Вказаний розрахунок з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не можуть бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів з власної ініціативи та зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів і в межах заявлених позовних вимог. Таким чином, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» в частині стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 7514676 від 25.01.2024 у розмірі 43636,00 грн є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №\~101295 від 21.02.2025, керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, де вказано, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з огляду на те, що позов підлягає частковому задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2233,76 грн (3028,00 грн сума сплаченого позивачем судового збору х 0,7377 коефіцієнт задоволених вимог). З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: partial