Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 28 900 грн., сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 11 березня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» було укладено електронний договір № 4463200 про надання споживчого кредиту. Згідно умов кредитного договору, сума кредиту складає 4 000 грн, строк кредиту 360 днів. ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 4 000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . 25 жовтня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна», як клієнтом та ТОВ «ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», як фактором було укладено договір факторингу № 25.10/2024, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту, зазначену при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає загальну суму 28 900 грн., з яких: 4 000 грн. - тіло кредиту; 22 900 грн. - нараховані проценти; 2 000 грн. - штрафні санкції. Ухвалою від 02 квітня 2025 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. Одночасно у позові у прохальній частині позову представник позивача просить судове засідання проводити без її участі, позовні вимоги задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час розгляду справи вважається повідомленим своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 11 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] укладений договір № 4463200 про надання споживчого кредиту, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 34823 11.03.2024 16:49:29 (далі - кредитний договір). Відповідно до п.1.2. кредитного договору, на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно з п.1.2.1. кредитного договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 4 000 грн. Відповідно до п.1.3. кредитного договору, строк кредиту 360 днів. Пунктом 1.4.1. кредитного договору передбачено, що стандартна процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3. цього договору. ТОВ "ЛІНЕУРА Україна" 11 березня 2024 року надало відповідачу кредит в сумі 4 000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку [NUMBER] , що підтверджується повідомленням ТОВ "Фінансова компанія "Пейтек Україна" № 20241101-5574 від 01.11.2024. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 4463200 від 11 березня 2024 року, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 4 000 грн. - тіло кредиту; 22 900 грн. - нараховані проценти; 2 000 грн. - штрафні санкції. Таким чином, у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором № 4463200 у розмірі 29 800 грн, що складається з: тіла кредиту - 4 000 грн.; суми процентів за користування кредитом - 22 900 грн. та штрафних санкцій - 2 000 грн. 25 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІНЕУРА Україна" укладений договір факторингу № 25.10/2024, відповідно до умов якого ТОВ "ЛІНЕУРА україна" відступило ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" право грошової вимоги, серед інших, до боржника [PERSON] за кредитним договором № 4463200 в розмірі 28 900 грн. загальної суми заборгованості, що підтверджується договором факторингу № 25.10/2024 від 25 жовтня 2024 року, актом прийому-передачі реєстру боржників, актом прийому-передачі документації, витягом з реєстру боржників. Таким чином, у позивача виникло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4463200 у розмірі 28 900 грн. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.610, 611 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). За положеннями ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, суд вважає, що з відповідача на користь позивача за договором № 4463200\~від 11.03.2024 стягненню\~підлягає заборгованість\~частково на\~загальну суму26 900 грн. 00 коп., а саме: по тілу кредиту в розмірі 4 000 грн. та суми процентів за користування кредитом в розмірі 22 900 грн грн. Згідно із Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18. Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч.2 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необгрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3 ст.141 ЦПК України). На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано договір про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, укладений між ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" та адвокатом Столітнім М.М., актом № 7365 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року від 21.03.2025, заявкою № 7365 на виконання доручення до Договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року від 19.20.2025. Повноваження адвоката Столітнього М.М. підтверджуються ордером на надання правничої допомоги серії АІ № 1852788 від 10 грудня 2024 року. Враховуючи складність справи, ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг та

Outcome: approved