Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

28.03.2025 до Літинського районного суду Вінницької області із вищезазначеним позовом звернувся представник позивача - адвокат Данилюк П.П. (уповноважений представляти інтереси позивачки на підставі ордеру серії АВ № 1193051 від 26.03.2025 (а.с. 18) мотивуючи його тим, що [INFO] померла [PERSON] спадщину після смерті якої прийняла - [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав. У свою чергу [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельних ділянок, що знаходяться на території Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області і позивачка у справі являється спадкоємцем за законом після смерті останньої. Коли позивачка звернулася до Літинської державної нотаріальної контори, щоб отримати свідоцтво про право власності на вказане майно, їй було відмовлено у його видачі з причини відсутності правовстановлюючих документів. У інший спосіб позивачка не має можливості оформити дане спадкове майно. Тому вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав та просила визнати за нею право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] . Позивачка [PERSON] до судового засідання не з`явилася. Її представник - адвокат Данилюк П.П. подав до канцелярії суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи провести у відсутність позивачки та її представника. Позовну заяву підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити. Судові витрати просить залишити за позивачкою (а.с. 49). Представник відповідача Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області до судового засідання не з`явився. Надіслали на електронну адресу суду листа, відповідно до якого просили розгляд справи проводити у відсутність представника селищної ради. Проти позову не заперечують (а.с. 25). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про смерть (а.с. 6) [PERSON] померла [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть (а.с. 7), [PERSON] померла [INFO] . Згідно заповіту від 13.10.2019 (а.с. 8) [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, відповідно до якого усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буле належати їй на день смерті, і на що вона матиме право за законом, заповідає [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Літинської державної нотаріальної контори за № 168/02-14 від 17.03.2021 (а.с. 9) [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Зазначена інформація також підтверджується матеріалами спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 33-47). Окрім того зазначено інформацію, що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. 07.06.2023 рішенням Літинського районного суду Вінницької області (а.с. 10-11) визнано за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , в порядку спадкування право на земельну частку (пай) в СВАТ "Жовтень" розміром 1,46 в умовних кадастрових гектарах, право на яку належало померлій [INFO] [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ВН № 993230 виданого згідно розпорядження Літинської районної державної адміністрації Вінницької області № 232 від 05.07.2002, який зареєстрований за № 680 від 21.10.2002. Рішення набрало законної сили 07.07.2023. Рішенням Вербівської сільської ради Літинського району Вінницької області від 01.04.1994 (а.с. 12) [PERSON] передано в приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,50 га, в тому числі: для обслуговування житлового будинку -0,25 га; для ведення особистого підсобного господарства 0,25 га. Згідно витягу від 30.11.2023 (а.с. 13) земельна ділянка площею 0,2500 га із кадастровим номером 0522481300:05:001:0192 розташована по [ADDRESS] . Згідно витягу від 04.12.2023 (а.с. 14) земельна ділянка площею 0,2500 га із кадастровим номером 0522481300:05:001:0193 розташована по [ADDRESS] . Згідно довідки Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 133 від 18.03.2025 (а.с. 17) на земельній ділянці, яка розташована на території Бруслинівського старостинського округу Літинської селищної ради за адресою [ADDRESS] площею 0,25 кадастровий номер 0522481300:05:001:0192, вісутні об`єкти житлової забудови Згідно довідки Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 154 від 14.04.2025 (а.с. 27) [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS] . Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до абз. 2 п.1 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України (2001 року), рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Державний акт (сертифікат) на земельні ділянки спадкодавцями за життя не виготовлений, що є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на право на земельні ділянки. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI).Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК). Оскільки [PERSON] за життя не отримала державного акту на земельні ділянки, хоча земельні ділянки і передані останній у приватну власність, відтак позивачка в порядку спадкування після смерті [PERSON] та [PERSON] вправі порушувати питання про успадкування права власності на ці земельні ділянки. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] , яка померла [INFO] належало право приватної власності на земельні ділянки на території с. Новоселиця Вінницького (Літинського) району Вінницької області, а позивачка [PERSON] має намір успадкувати майно [PERSON] , (яка у свою чергу прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті [INFO] [PERSON] ), проте успадкувати майно не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому з метою захисту майнових прав позивачки, за останньою слід визнати право власності на зазначені земельні ділянки право власності на які належали [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після смерті якої прийняла - [PERSON] , у свою чергу після смерті якої спадщину прийняла спадкоємець за заповітом [PERSON] (позивачка у справі). Згідно ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати, за клопотанням представника позивача (а.с. 49) слід залишити за позивачкою [PERSON] ..

Outcome: approved