Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача та стягнення безпідставно списаних коштів у розмірі 50005,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 2015 року позивач має статус учасника бойових дій, є пенсіонером та інвалідом ІІ групи з 2020 року. 04.05.2023 о 09:27 год. з карткового рахунку, який відкрито на його ім`я було списано 20 000 грн та комісія 205 грн. Також, на протязі цієї ж хвилини було проведено ще одне списання у розмірі 29500 грн та комісія 300 грн. Дозволу на проведення вказаних транзакцій банку позивач не надавав. О 09-33 год. позивач звернувся до АТ «Ощадбанк» через Viber чат бот з метою блокування вказаних транзакцій, але йому було надано список телефонів для вирішення цього питання та порадили звернутися до правоохоронних органів. 04.05.2023 позивач звернувся до правоохоронних органів. 05.05.2023 позивач звернувся у письмовій формі до АТ «Ощадбанк» з метою оскарження вказаних транзакцій, проте представники відповідача не змогли вирішити це питання. Позивач жодних операцій не здійснював, всі вони були здійснені без його згоди самостійно відповідачем. Для підтвердження здійснюваних транзакцій відповідачем не було зроблено жодного запиту до позивача, ні шляхом введення спеціального коду надісланого смс-повідомлення, ні шляхом підтвердження операції під час дзвінка банку. Позивач, як користувач вказаної картки жодними своїми діями чи бездіяльністю не сприяв втраті картки та не надавав доступу до неї третім особам, не повідомляв персональних даних картки і не сприяв незаконному використанню іншими особами персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Картка ніколи не вибувала з його володіння, вона й надалі фізично знаходиться у позивача і доступ до неї будь-яких сторонніх є неможливий. Картковий рахунок використовується для отримання державної пенсії та її зберігання, грошові кошти, що надходять на рахунок, накопичуються та/або знімаються через банкомат. Ухвалою суду від 03.12.2024 відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін. 19.12.2024 надійшов відзив на позовну заяву з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки за даними автоматизованої системи АТ "Ощадбанк" 04.05.2023 через Систему дистанційного банківського обслуговування «Ощад 24/7» (новий мобільний додаток FLUMO) по картковому рахунку Позивача відбулись наступні успішні операції з переказу коштів (спірні операції): рахунок № [NUMBER] картка [NUMBER] ( [NUMBER] ) 04.05.2023 09:27:21 - 20 000,00 переказ на картку іншого банку, Конкорд Банк, картка отримувача № [NUMBER] ( [NUMBER] ), 04.05.2023 09:27:42 - 29 500,00 переказ на картку іншого банку, Конкорд Банк, картка отримувача № [NUMBER] ( [NUMBER] ). На заяву від 05.05.2023, стосовно спірних операцій від 04.05.2023, позивач отримав відповідь АТ «Ощадбанк» від 23.05.2023, в якій повідомлялось, що вивчення та аналіз авторизаційних документів по вказаних транзакціях свідчить про те, що вони проводились в системі ДБО Mobile-банкінг «Ощад 24/7» з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки позивача з правильним введенням паролів та іншої інформації, доступ до якої мав виключно позивач як клієнт Банку (СМС-повідомлення, пароль для входу до облікового запису тощо). Вищезазначені операції були здійснені з використанням усіх необхідних реквізитів платіжних карток, ідентифікацією/верифікацією, з використанням коду доступу до мобільного додатку/біометрії та з правильним введенням одноразового коду доступу для входу в мобільний додаток Банку, який надсилався 04.05.2023 о 09:20 на фінансовий номер Клієнта. Дані операції відносяться до операцій типу P2P (Person to Person), які не можуть бути оскаржені. З урахуванням інформації про подання заяви за фактом шахрайства до Національної поліції, встановлення факту шахрайських дій та винних осіб має бути здійснено правоохоронними органами у процесуальному порядку. Питання відшкодування шкоди, яка була завдана внаслідок здійснення несанкціонованих операцій має бути вирішено шляхом пред`явлення цивільного позову в рамках кримінального провадження до третьої особи у випадку доведення вини такої особи у здійсненні несанкціонованих фінансових операцій. В мобільному додатку «Ощад 24/7» (Система дистанційного банківського обслуговування, нова версія "Мобільний ощад" - Flumo) 04.05.2023 о 09:24:34 здійснена перереєстрація за банківською карткою Позивача [NUMBER] ( [NUMBER] ), рахунок № [NUMBER] та його фінансовим номером телефону [NUMBER] . Для реєстрації (перереєстрації) в системі «Ощад 24/7» (нова версія "Мобільний ощад" - Flumo) необхідно використання номеру телефону Клієнта, прив`язаного до картки (фінансовий номер), коду від Банку, чотири останні цифри номеру картки та PIN-код до неї. В подальшому Клієнт встановлює відомий тільки йому логін та пароль до мобільного додатку, а також створює код швидкого доступу та може налаштувати на мобільному пристрою Touch/Face ID (ідентифікація за допомогою відбитка пальця або обличчя) - в цьому випадку наступні входи у додаток та оплати здійснюються без підтвердження за допомогою паролю чи коду з SMS (копія Інструкції з реєстрації користувача у Мобільному Ощаді, яка мається у вільному доступі у мережі інтернет на сайті Банку https://www.oschadbank.ua/mob-oschad додається до Відзиву). На фінансовий номер Позивача [NUMBER] 04.05.2023 о 09:20:33 був наданий код доступу для входу в мобільний додаток Банку. Враховуючи вищенаведене, реєстрація позивача в системі «Ощад 24/7» (нова версія "Мобільний ощад" - Flumo) здійснена коректно, що можливо лише за наявності реквізитів банківської картки (останні чотири цифри, PIN-код до неї) та коду від банку, який був повідомлений на фінансовий телефон Клієнта. Відповідно дана інформація могла бути відома виключно Позивачу. Як було зазначено вище, в подальшому спірні операції з переказу коштів в Системі дистанційного банківського обслуговування Mobile-банкінг (нова версія "Мобільний ощад" - Flumo) без підтвердження за допомогою паролю чи коду з SMS, підтверджувались біометричними даними (Face ID / Touch ID) або ж кодом доступу, який встановлюється на етапі реєстрації в мобільному додатку. Для підтвердження обставин отримання позивачем текстових повідомлень та дзвінків на його фінансовий номер [NUMBER], що безпосередньо пов`язані з реєстрацією в мобільному додатку та відповідно проведенням спірних операцій, необхідна інформація щодо таких текстових повідомлень та дзвінків, яка мається у ПрАТ «ВФ Україна». Згідно з п. 17.3.8. ДКБО банк не несе відповідальності за наслідки операцій в системі ДБО, здійснених з використанням облікового запису клієнта, відповідальність за такі операції несе особисто Клієнт, а не Банк. Обліковий запис - набір реквізитів клієнта, за якими здійснюється доступ в системі ДБО до продуктів клієнта та додаткового сервісу: пароль, логін, одноразовий цифровий пароль/ біометрія, в т.ч. по технології біометричної ідентифікації клієнта Touch ID (та подібні)/ Face ID (та подібні) (пп. 126 п. 2.1 ДКБО). Саме з використанням облікового запису [PERSON] після реєстрації в Системі дистанційного банківського обслуговування «Ощад 24/7» (Мобільний Ощад) здійснені спірні операції, які оскаржуються позивачем. Відповідно до п. 17.4.4. договору, клієнт персонально відповідає за зберігання і не розголошення третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних при роботі ДБО, компрометацію ідентифікаційних / авторизаційних даних за допомогою вірусів і програм-шпигунів на персональному програмному забезпеченні Клієнта. Банк не несе відповідальності за операції з Картковим рахунком Клієнта при розголошенні третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних, відсутності сертифікованого антивірусного забезпечення. Таким чином, вхід до системи дистанційного банківського обслуговування «Ощад 24/7» (нова версія "Мобільний ощад" - Flumo) та операції з переказу коштів здійснені коректно, що можливо лише за наявності інформації для реєстрації в мобільному додатку, яка направлялась на фінансовий телефон Клієнта [NUMBER] , та реквізитів облікового запису, які були відомі виключно позивачу. При зверненні до контакт-центру АТ «Ощадбанк» 04.05.2023 о 09.33 позивач повідомив оператору про спілкування з невідомою особою перед проведенням спірних операцій та розголошення невідомій особі останніх чотирьох цифр номеру банківської карти, PIN-коду та чотирьох цифр коду, який надійшов від банку. Вищенаведеним повністю спростовуються твердження позивача в позовній заяві про те, що він як користувач картки не повідомляв персональних даних картки і не сприяв незаконному використанню іншими особами персонального ідентифікаційного номеру (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Про факт спілкування з невідомою особою перед проведенням спірних операцій та повідомлення їй інформації необхідної для реєстрації та входу в систему дистанційного банківського обслуговування, в тому числі отриманого коду від банку позивач в позовній заяві взагалі не зазначив. Таким чином, позивач своїми діями сприяв втраті та незаконному використанню ПІН - коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, представник відповідача заперечував у задоволенні позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного. 28 липня 2017 року між [PERSON] та ПАТ «Державний ощадний банк Україна» укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкрито поточний рахунок з використанням електронного платіжного засобу (платіжна карта). Позивач у договорі вказано фінансовий номер «[NUMBER]». Згідно виписки по рахунку та квитанцій з карти позивача № [NUMBER] - 04.05.2023 о 09:27 год. переказано грошові кошти у розмірі 20 000 грн та 29 500 грн. За повідомленням АТ «Державний ощадний банк України» від 23.05.2023 зазначені безготівкові перекази проводилися в системі Mobile-банкінг «Ощад 24/7» з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки позивача, з правильним введенням пароля, а також іншої інформації, доступ до якої мав виключно позивач. Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Частиною першою статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Закон України «Про платіжні послуги» визначає поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлює права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначає загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури. Пунктом 6 частини дев`ятнадцятої статті 38 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що емітент зобов`язаний повідомляти користувача про виконання операцій з використанням електронного платіжного засобу. Згідно з частиною двадцятою статті 38 Закону України «Про платіжні послуги» користувач зобов`язаний зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом, не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права, не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації. Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 42 Закону України «Про платіжні послуги» надавач платіжних послуг платника зобов`язаний отримати згоду платника на виконання кожної платіжної операції, крім випадків, передбачених цим Законом. Порядок надання згоди на виконання платіжної операції визначається договором між платником та надавачем платіжних послуг платника. Платіжна операція вважається акцептованою після надання платником згоди на її виконання. Якщо немає згоди платника на виконання платіжної операції, - така операція вважається неакцептованою, якщо інше не передбачено цим Законом. Згідно з ч. 1 ст. 66 Закону України «Про платіжні послуги» банки та небанківські надавачі платіжних послуг зобов`язані затвердити та дотримуватися внутрішніх правил щодо ефективного зниження та контролю за операційними ризиками, кіберризиками та ризиками безпеки, пов`язаними з наданням платіжних послуг (виконанням платіжних операцій). Під кіберризиком для цілей цієї частини розуміється ризик виникнення внаслідок реалізації кіберзагроз збитків та/або додаткових втрат банків, інших осіб, які здійснюють діяльність на ринках фінансових послуг, державне регулювання та нагляд за діяльністю яких здійснює Національний банк України, операторів платіжних систем та/або учасників платіжних систем, технологічних операторів платіжних послуг. Зазначені правила мають також містити процедури забезпечення безпеки виконання платіжних операцій, вжиття заходів з ідентифікації помилкових та неналежних платіжних операцій (суб`єктів таких платіжних операцій) та заходів із запобігання або припинення таких платіжних операцій, реагування на інциденти безпеки, здійснення моніторингу та ведення бази даних операційних інцидентів, кіберінцидентів та інцидентів безпеки, пов`язаних з наданням платіжних послуг (виконанням платіжних операцій). Згідно з ч. 1-5 ст. 68 Закону України «Про платіжні послуги» електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачем здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, або уповноваженого представника користувача, який є юридичною особою. Під час виконання автентифікації надавачі платіжних послуг зобов`язані виконувати вимоги Національного банку України щодо захисту конфіденційності та цілісності індивідуальної облікової інформації користувачів. Надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію користувача під час: 1)отримання користувачем доступу до рахунку за допомогою засобів дистанційної комунікації; 2) ініціювання дистанційної платіжної операції; 3) будь-яких інших дій у разі підозри вчинення шахрайства (або існування ризику шахрайства) чи інших неправомірних дій (або існування ризику вчинення інших неправомірних дій). Надавачі платіжних послуг зобов`язані розробити та застосовувати елементи посиленої автентифікації, які мають бути незалежними, щоб виявлення факту несанкціонованого доступу до одного захищеного елемента або його розголошення не загрожувало надійності інших елементів, а також запровадити заходи із забезпечення захисту конфіденційності даних автентифікації. Для проведення дистанційних платіжних операцій надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію платника, що включає використання унікальних для кожної окремої операції даних, які дають змогу пов`язувати (в результаті виконання алгоритму співставляти контрольний показник з даними операції) операцію на певну суму і конкретного отримувача. Відповідно до пункту 136 розділу VII Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою правління НБУ від 29 липня 2022 року № 164 (далі - Положення), користувач зобов`язаний: зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень. Згідно з пунктом 5 частини двадцятої статті 38 Закону України «Про платіжні послуги» користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації. За положенням пункту 140 розділу VII Положення, користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом. Власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІН у або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Власник рахунку має право на відшкодування в судовому порядку шкоди, заподіяної надавачем платіжних послуг унаслідок помилкової, неналежної платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених законодавством України строків (пункти 146, 147 Положення). Верховний Суд неодноразово виснував, що лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності. Тобто, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІН у або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно роздруківки ПрАТ «ВФ Україна» на фінансовий номер позивача здійснювалися виклики та надходили вхідні виклики, о 09:23 год. 04.05.2023 надійшло вхідне повідомлення від «OSCHADBANK», що відповідає копії інформації з автоматизованої системи банку щодо направлених на телефон позивача повідомлень, при цьому о 09:20 год. на телефон позивача направлено підтвердження для входу в систему. У судовому засіданні прослухано запис телефонного звернення позивача до контакт-центру відповідача під час якого, позивач повідомив оператору, що в телефонному режимі до цього повідомив особі, яка представилася працівником служби безпеки банку, чотири цифри коду. Таким чином, операції з переказу грошових коштів були здійснені сторонній особі у зв`язку з наданням їм відповідного доступу саме з вини позивача, оскільки він не забезпечив належного зберігання інформації, яка дає змогу ініціювати та виконувати платіжні операції, що підтверджується роздруківкою з фінансового номеру телефону позивача, звукозаписом розмови з оператором та інформацією з автоматизованої системи банку. Враховуючи викладене, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки вина відповідача у переказі грошових коштів відсутня, перекази не були несанкціонованими, відбувались за правилами банку та позивач надав фактичну згоду на здійснення таких переказів шляхом розголошення інформації відомої лише йому та спірні операції відбувалися після успішної реєстрації в системі та ідентифікації клієнта. При цьому, суд роз`яснює позивачу, що відмова у задоволенні позовних вимог у цій справі не перешкоджає захисту цивільних прав позивача у разі встановлення складу кримінального правопорушення за обставинами, викладених у позовній заяві, шляхом пред`явлення у кримінальному провадженні № 12023221200001069 цивільного позову в порядку ст. 128 КПК України про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у позові особі, яка звільнена від сплати судового збору, судовий збір підлягає відшкодування за рахунок держави.

Outcome: dismissed