Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовну заяву тим, що 19.11.2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем було укладено електронний договір\~про надання\~споживчого кредиту №1302366, за яким товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки , передбачені договором. Строк кредиту 360 днів. Відсоткова ставка фіксована згідно п. 1.5 договору. ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 4900,00 грн. шляхом переказу на його банківську карту, яку він вказав в ІТС при оформленні договору. Проте, відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, не здійснивши повернення суми наданого кредиту і процентів в повному обсязі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 24.07.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу №2407-24, відповідно до умов якого клієнт відступив фактору права вимоги, а фактор набув права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення права вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановленні цим договором. Відповідно до додатку 1 до вказаного договору заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги складає 35280,00 грн. Позичальник на користь нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснював, в той час як новий кредитор скористався своїм правом здійснити донарахування суми. Таким чином, станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором №1302366 становить 49000,00 грн. та складається з: 4900,00 грн. заборгованості по тілу кредиту та 44100,00 грн. заборгованості по відсотках. Оскільки у\~добровільному порядку\~вказана заборгованість\~відповідачем не\~погашена,\~тому позивач\~звернувся до\~суду з\~цим позовом\~та просив\~стягнути з\~відповідача заборгованість\~за договорами №1302366\~від 19.11.2023\~року у розмірі 49000,00 грн. та судові витрати. Ухвалою Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~від 26.03.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. У визначені\~судом строки,\~відзиву на\~позовну заяву\~відповідачем подано\~не було,\~судову кореспонденцію\~надіслано судом\~на зареєстроване місце\~проживання відповідача:\~ [ADDRESS] . Конверт з\~ухвалою про\~відкриття провадження\~повернувся на\~адресу суду\~з відміткою\~«адресат відсутній\~за вказаною\~адресою» (а.с. 57-58). Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.\~12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст.\~81\~ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Статтями 526, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. Судом встановлено,\~що між ТОВ «Слон Кредит»\~та [PERSON] у формі\~електронного документа\~з використанням\~електронного підпису 19.11.2023 року було укладено договір №1302366 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», за умовами якого товариство надало споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язався одержати та повернуи кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 4900,00 грн. Строк кредиту 360 днів. Періодичні платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору. Тип процентної ставки фіксована (а.с. 8-11). За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору (п. 1.5. договору). Згідно з п. 1.8. договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 49000,00 грн. Відповідно до умов п. 2.1. договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, укладаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, вихдячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Згідно з п. 9.8 договору, підписуючи цей договір, споживач підтверджує, що ввін ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «Слон Кредит», що розміщенні на Веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Таким чином,\~підписавши вказаний\~договір, відповідач добровільно погодився на визначені у ньому умови кредитування, взяв на себе відповідні зобов`язання. ТОВ «Слон Кредит» умови кредитного\~договору виконало\~в повному\~обсязі,\~надавши відповідачу кредит про\~що свідчить лист ТОВ «Пейтек Україна» про перерахування коштів (а.с. 21). Проте,\~відповідач не\~виконав умов\~договору,\~заборгованість за\~тілом кредиту\~та відсотками\~у встановлений\~строк не\~погасив,\~у зв`язку\~з чим\~у нього\~виникла заборгованості\~ станом\~на 04.02.2025\~року у\~розмірі 49000,00 грн.,\~яка складається: 4900,00\~грн.\~ заборгованість\~по тілу\~кредиту; 44100,00\~грн.\~ заборгованість за відсоками по кредиту (а.с. 19, 20). Суд звертає увагу, що відповідач доказів щодо спростування суми заборгованості не надав. З матеріалів\~справи вбачається,\~що 24.07.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу №2407-24, відповідно до умов якого клієнт відступає фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта тасплатує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором (а.с. 22-26, 27). Згідно з п. 3.1.1. договору, права вимоги відступаються в розмірі заборгованостей, що зазначений у пункті 2.2 цього договору на дату відступлення з правом подальшого нарахування (отримання) майбутніх процентів, штрафних санкцій, комісій та інших платежів, що передбачені кредитними договорами. Право вимоги переходить до фактора з моменту підписання цього договору після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за кредитними договорами. Разом з правом вимоги фактору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав та передбачені цим договором (п. 3.1.3. договору). Відповідно до\~витягу з\~реєстру боржників, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за договором №1302366 на загальну\~суму заборгованості\~ 35280,00\~грн.,\~яка складається\~з: 4900,00\~грн.\~ суми\~основного боргу\~за кредитом;\~30380,00\~грн \~суми нарахованих\~процентів;\~29400,00\~ суми\~прострочених процентів\~(а.с.\~ 29). Слід відзначити, що вказана сума заборгованості була нарахована первісним кредитором та вподальшому позивачем збільшувалась. Договір факторингу є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює, припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність цього договору матеріали справи не містять. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц. Отже, до позивача перейшло право кредитора за вказаним вище кредитним договором, що підтверджується дослідженими доказами. За викладених\~обставин,\~суд дійшов\~висновку про\~неналежне виконання\~позичальником своїх\~зобов`язань,\~внаслідок чого\~права позивача\~порушенні,\~існує заборгованість\~за кредитним\~договором,\~розмір якої\~встановлений судом,\~яка і\~підлягає стягненню\~з відповідача\~в розмірі 49000,00 грн. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved