Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін у справі. Позивачка [PERSON] 29.04.2025 року засобами поштового зв`язку скерував у Сколівський районний суд Львівської області позовну заяву, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві 30.04.2025 року за вх. № 2885, в якій просить ухвалити рішення про визнання за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Львів, право власності на об`єкт нерухомого майна домоволодіння у складі житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1) загальною площею 45,1 кв. м., з котрої житлова площа 25,3 кв. м. та нежитлова площа 19,8 кв. м., господарських будівель двох сараїв (позначені у технічній документації літерами Б, Г), навісу (позначений у технічній документації літерою В), убиральні (позначена у технічній документації літерою Д), та господарських споруд вимощення І, вимощення ІІ, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Питання щодо стягнення на свою користь з відповідачів [PERSON] та [PERSON] судових витрат у справі, котрі полягають у справлянні судового збору у розмірі 2\~117 грн. 71 коп., позивач [PERSON] не порушує. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] ум.\~Львіві у віці [INFO] померла матір сторін у справі [PERSON] , яка за життя розпорядилася усіма своїми правами й обов`язками на випадок смерті, зокрема 18.04.2022 року у с-щі. Славсько Стрийського району Львівської області спадкодавиця [PERSON] склала заповіт, котрий був посвідчений у встановленому порядку секретарем Славської селищної ради Стрийського району Львівської області Даниляком О.В., номер у реєстрі 25, й цей заповіт до дня смерті спадкодавиці [PERSON] нею не змінювався та не скасовувався. За змістом вказаного заповіту, спадкодавиця [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та прилеглою земельною ділянкою, розташовані по [ADDRESS] , заповіла у рівних частинах своїм синам та дочці сторонам у справі. Після смерті спадкодавиці [PERSON] відкрилася спадщина за вказаним заповітом, у тому числі й на належне їй право на спірне домоволодіння. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за вказаним заповітом усіх прав та обов`язків, котрі залишились після смерті спадкодавиці [PERSON] , у тому числі й на спірне домоволодіння, при цьому він прийняв спадщину та не відмовився від неї, а інші спадкоємці за заповітом, зокрема ще один син спадкодавиці [PERSON] [PERSON] та дочка спадкодавиці [PERSON] [PERSON] , від своїх часток у встановленому порядку відмовилися на користь позивача [PERSON] .. Проте оформити відповідне право на спадщину за вказаним заповітом після смерті спадкодавиці [PERSON] на спірне домоволодіння позивач [PERSON] не може у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нього. З огляду на вказане, отримавши 26.03.2025 року постанову про відмову приватної нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Алперіної О.Ю. у вчиненні нотаріальної дії, пов`язаної із видачою свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавиці [PERSON] на спірне домоволодіння, позивач [PERSON] змушений був звертатися за захистом своїх спадкових прав до суду із даним позовом. Відповідачка 1 [PERSON] відзиву на позовну заяву [PERSON] до неї та до відповідача 2 [PERSON] про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за заповітом, у запропоновані судом строки та порядку не подала. Однак зазначена відповідачка у своїй поданій на адресу суду письмовій заяві про проведення підготовчого засідання за її відсутності, одночасно зазначила про те, що викладені позивачем [PERSON] у своїй позовній заяві обставини не оспорює, а позов визнає. Зазначена відповідачка вказала також про обізнаність із наслідками визнання позову. Відповідач 2 [PERSON] відзиву на позовну заяву [PERSON] до відповідачки 1 [PERSON] та до нього про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за заповітом, у запропоновані судом строки та порядку не подав. Однак зазначений відповідач у своїй поданій на адресу суду письмовій заяві про проведення підготовчого засідання за його відсутності, одночасно зазначив про те, що викладені позивачем [PERSON] у своїй позовній заяві обставини не оспорює, а позов визнає. Зазначений відповідач вказав також про обізнаність із наслідками визнання позову. Заяви та клопотання учасників справи. Відповідачка 1 [PERSON] 24.05.2025 року засобами поштового зв`язку скерувала у Сколівський районний суд Львівської області заяву про визнання позову, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві 27.05.2025 року за вх. № 3566, в якій одночасно просила проводити підготовче засідання у цій справі за її відсутності, обізнана із наслідками визнання нею позову та можливості ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог у підготовчому засіданні. Відповідач 2 [PERSON] 24.05.2025 року засобами поштового зв`язку скерував у Сколівський районний суд Львівської області заяву про визнання позову, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві 27.05.2025 року за вх. № 3569, в якій одночасно просив проводити підготовче засідання у цій справі за його відсутності, обізнаний із наслідками визнання ним позову та можливості ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог у підготовчому засіданні. Позивач [PERSON] у порядку представництва, котре здійснює адвокатка Павкович О.В., 28.05.2025 року, сформувавши документ у системі «Електронний суд», подав у Сколівський районний суд Львівської області клопотання про проведення підготовчого засідання у цій справі за його відсутності та відсутності його представниці адвокатки Павкович О.В.. Інших заяв та/чи клопотань від сторін у цій справі до Сколівського районного суду Львівської області не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді\~Сколівського районного\~суду Львівської\~області Микитина\~В.Я.\~від 02.05.2025\~року вищевказану\~позовну заяву\~прийнято до\~розгляду та\~відкрито провадження\~у справі.\~Розгляд справи\~ухвалено проводити\~за правилами\~загального позовного\~провадження.\~Визначено місце,\~дату та\~час підготовчого\~засідання у\~справі \~зал судових\~засідань у\~приміщенні Сколівського\~районного суду\~Львівської області,\~що за\~адресою:\~вул.\~Д.\~Галицького,\~8,\~м.\~Сколе,\~Стрийський район,\~Львівська область,\~28.05.2025\~року,\~11:00\~год.. Витребувано приватної нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Алперіної О.Ю. належно засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Львів, якщо така спадкова справа заводилась. Від приватної нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Алперіної О.Ю. 28.05.2025 року на відповідну ухвалу у частині витребування доказів засобами електронного зв`язку до Сколівського районного суду Львівської області надійшла належно засвідчена копія спадкової справи № 52/2024, заведеної 03.10.2024 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Львів, разом із супровідним листом, що був зареєстрований у діловодстві за вх. № ЕП-998. Сторони у справі належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного у ній підготовчого засідання. Судом також було задоволено клопотання та заяви усіх сторін про проведення підготовчого засідання за їх відсутності та, виходячи з положень ч. 3 ст. 200, ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а також враховуючи неявку у підготовче засідання усіх учасників справи, суд не вбачав перешкод для здійснення розгляду цієї справи у підготовчому засіданні за відсутності сторін у справі й ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні, на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами. Усі заяви та клопотання були вирішені Сколівським районним судом Львівської області у встановленому порядку. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до\~ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~4,\~ч.\~1\~ст.\~5\~ЦПК України,\~кожна особа\~має право\~у порядку,\~встановленим цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів,\~а суд,\~здійснюючи правосуддя,\~захищає права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу,\~у межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках.\~Згідно ст.\~81\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Своєю чергою, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Відповідно до ч. 3\~ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог частин 1, 4\~ст.\~206\~ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дотримуючись положень\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи у підготовчому засіданні порушення прав позивача [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, зокрема щодо спадкування, та причетність до порушення таких його прав обох відповідачів, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Сторонами у цій справі у позовній заяві та у заяві про визнання позову визнаються, а, отже, в силу приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, згідно з котрими вони є між собою рідними братами та сестрою, а їх матір`ю є [PERSON] , й суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання сторонами у справі. Судом встановлено, що матір сторін у справі [PERSON] , після смерті якої позивач [PERSON] має намір оформити спадщину за заповітом, померла [INFO] у віці 71 року у м. Львів, що стверджується свідоцтвом про смерть на бланку серії [NUMBER] , виданим Славською селищною радою Стрийського району Львівської області у відповідності до актового запису про смерть за № 111 від 11.06.2024 року (копія міститься у справі, а. с. 9). За життя спадкодавиця [PERSON] зробила розпорядження щодо належних їй прав й обов`язків на випадок своєї смерті, зокрема 18.04.2022 року у с-щі. Славсько Стрийського району Львівської області спадкодавиця [PERSON] склала заповіт, котрий був посвідчений у встановленому порядку секретарем Славської селищної ради Стрийського району Львівської області Даниляком О.В., номер у реєстрі 25, й цей заповіт до дня смерті спадкодавиці [PERSON] нею не змінювався та не скасовувався (копія міститься у справі. а. с. 10). За змістом вказаного заповіту, спадкодавиця [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та прилеглою земельною ділянкою, розташовані по [ADDRESS] , заповіла у рівних частинах своїм синам та дочці сторонам у справі. Судом встановлено й те, що позивач [PERSON] , який бажає оформити спадщину після смерті спадкодавиці [PERSON] , прийняв спадщину, так як упродовж шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, а саме 03.10.2024 року, звернувся до приватної нотаріуса\~Стрийського районного\~нотаріального округу\~Львівської області\~Алперіної О.Ю.\~із заявою\~про видачу\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом(копія мітиться у справі, а. с. 44). Як вбачається\~з витребуваної\~від приватної нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Алперіної О.Ю. спадкової справи № 52/2024, заведеної 03.10.2024 року після смерті спадкодавиці [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Львів (копія міститься у справі, а. с. 43-64), інші спадкоємці за вказаним заповітом ще один син спадкодавиці [PERSON] відповідач 2 [PERSON] та дочка спадкодавиці [PERSON] відповідачка 1 [PERSON] , у визначені законом строки та порядку з відповідними заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до приватної нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Алперіної О.Ю. не звертався, ба більше, вони обоє 03.10.2024 року подали до приватної нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Алперіної О.Ю. заяви про відмову від спадщини за вказаним заповітом на користь свого брата позивача [PERSON] (копії містяться у справі, а. с. 45, 48). Відтак, саме позивач [PERSON] за вказаним заповітом вправі успадкувати усі права та обов`язки, які належали спадкодавиці [PERSON] на момент відкриття спадщини після її смерті і не припинилися внаслідок її смерті, а також входили до складу спадщини. Так, детально перевіряючи відповідні права та обов`язки, які належали спадкодавиці [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, а також входили до складу спадщини, зокрема прав на домоволодіння, котре розташоване по [ADDRESS] , та котре є предметом спору у межах пред`явлених позовних вимог, судом встановлено, що таке домоволодіння в цілому складається з житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1) загальною площею 45,1 кв. м., з котрої житлова площа 25,3 кв. м. та нежитлова площа 19,8 кв. м., господарських будівель двох сараїв (позначені у технічній документації літерами Б, Г), навісу (позначений у технічній документації літерою В), убиральні (позначена у технічній документації літерою Д), та господарських споруд вимощення І, вимощення ІІ, воно збудоване у 1974 році із добудовами у 1990 році, в цілому не є об`єктом самочинного будівництва. Наведені вище обставини стверджуються технічним паспортом, виготовленим 20.08.2024 року суб`єктом господарювання КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» на замовлення позивача [PERSON] із реєстраційним номером у Реєстрі будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації ЄДЕСуСБ ТІ01:9560:8969:7881:4321 (копія містяться у справі, а. с. 13-18), а довідками, сформованими керуючою справами виконавчого комітету Славської селищної ради Стрийського району Львівської області Х. Лесів 09.08.2024 року за вих. № 24/393 та начальником відділу архітектури та містобудування Славської селищної ради Стрийського району Львівської області О. Кончевичем 28.04.2025 року за вих. № 25/203 (копії містяться у справі, а. с. 12, 21). Як уже йшлося вище, позивач [PERSON] , який прийняв спадщину у встановленому порядку після смерті спадкодавиці [PERSON] , 03.10.2024 року звертався до приватної нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Алперіної О.Ю. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак 26.03.2025 року одержав по станову про відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії за вих. № 22/02-31, через відсутність правовстановлюючих документів (копія міститься у справі, а. с. 20). Релевантні норми та джерела права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування. Встановлені судом цивільні правовідносини щодо визнання права на об`єкти нерухомого мана у порядку їх спадкування регулюються\~Конституцією України, Цивільним кодексом\~України (надалі ЦК України), іншими актами цивільного законодавства. Так,\~за загальним правилом, наведеним у статтях 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частин 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (договорів). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України особа може пред`явити позов про визнання за нею права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В силу статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом частин 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до\~змісту статей\~1233-1234\~ЦК України\~заповітом є\~особисте розпорядження\~фізичної особи\~на випадок\~своєї смерті. Право\~на заповіт\~має фізична\~особа з\~повною цивільною\~дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до частин 1, 3 ст. 1268, частин 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину, або ж не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, тобто шести місяців, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частина 1 ст. 1270 ЦК України встановлює строк для прийняття спадщини, який складає шість місяців і починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу. Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог за результатами розгляду цієї справи у підготовчому засіданні. Узагальнюючи оцінку доводів та аргументів позивача [PERSON] , виходячи з відсутності у господарства, до котрого входить спірне домоволодіння, фактично статусу колгоспного двору, суд враховуючи також час побудови спірного домоволодіння (1974 рік із добудовами у 1990 році), а також ту обставину, що незаконність набуття за життя спадкодавицею [PERSON] права на спірне домоволодіння не встановлена судом і такий факт не оспорюється сторонами у справі, то суд вважає, що право на спірне домоволодіння було набуте спадкодавицею [PERSON] правомірно. При цьому,\~оскільки судом\~було також\~встановлено,\~що правовстановлюючі\~документи на\~спірне домоволодіння\~відсутні в\~силу того,\~що спадкодавиця\~ [PERSON] \~не зареєструвала\~за життя\~своє право\~на спірне\~домоволодіння,\~що,\~відповідно,\~унеможливлює здійснити\~спадкування позивачем\~ [PERSON] \~прав та\~обов`язків на\~цей об`єкт\~нерухомого майна\~у приватної\~нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Алперіної О.Ю., то у суду немає перешкод для можливості захисту зазначених порушених прав позивача [PERSON] як єдиного спадкоємця за заповітом, який прийняв спадщину після смерті спадкодавиці [PERSON] та не відмовився від такої спадщини, у спосіб визнання за ним відповідного права у порядку спадкування. Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення. Зокрема, слід визнати за позивачем [PERSON] право власності на домоволодіння у складі житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1) загальною площею 45,1 кв. м., з котрої житлова площа 25,3 кв. м. та нежитлова площа 19,8 кв. м., господарських будівель двох сараїв (позначені у технічній документації літерами Б, Г), навісу (позначений у технічній документації літерою В), убиральні (позначена у технічній документації літерою Д), та господарських споруд вимощення І, вимощення ІІ, розташоване за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавиці [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Львів. Щодо розподілу судових витрат у справі. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем [PERSON] судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру у розмірі 2 117 грн. 71 коп. і підтверджуються квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки одного з відділень АТ «Ощадбанк» від 28.04.2025 року за № 21 (оригінал міститься у справі, а. с. 1), з урахуванням відповідної позиції цього позивача з вказаного приводу, який не ставить питання про їх стягнення на свою користь пропорційно з обох відповідачів у випадку задоволення вимог його позовної заяви, слід залишити за ним, відступивши таким чином від порядку розподілу судових витрат, визначеного у ст. 141 ЦПК України. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати позивачем [PERSON] судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру, матеріали цієї справи не містять. Окремо належить наголосити, що відповідно до роз`яснень, котрі містяться у пункті 12\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»,\~при пред`явленні позову та ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно, судовий збір визначається судом, виходячи із загальної вартості майна, і витрати на його оплату покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки. Отож, наведені вище судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору, з урахуванням роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», й так належало б покласти на позивача [PERSON] , як спадкоємця за заповітом спірного майна пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто у повному обсязі.

Outcome: approved