Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовом до [PERSON] і просить винести рішення, яким стягнути на його користь заборгованість за кредитним договором №475007-КС-002 від 13.12.2023 в сумі 173058,76 грн , яка складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту 42004,27 грн, суми прострочених платежів по процентам 129704,49 грн, суми прострочених платежів за комісією 1350,00 грн та сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.12.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір №475007-КС-002 про надання\~кредиту, договір\~укладено у\~письмовій формі\~у виді\~електронного документа,\~створеного та\~підписаного,\~шляхом використання\~одноразового ідентифікатора,\~ згідно\~з вимогами,\~визначеними Законом\~України «Про\~електронні документи\~та електронний\~документообіг».Відповідно до умов договору ТОВ «Бізнес Позика» надало позичальнику кредит у сумі 38000,00 гривень на умовах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та повернути проценти за користування кредитом. ТОВ «Бізнес Позика» виконало умови кредитного договору та перерахувало на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 38000 гривень на вказану останньою банківську картку № [NUMBER] . У подальшому, 22.02.2024, між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до договору №475007-КС-002, відповідно до умов якої позивач надає позичальнику додатково кредит в розмірі 9000 гривень, комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту становить 1350 гривень. [PERSON] на виконання умов вказаного договору здійснила часткову оплату на суму 45250,72 грн. Однак, у подальшому, оплати припинились, позичальник не виконала умови договору щодо повернення кредитних коштів у повному обсязі, внаслідок чого, станом на 03.11.2024 утворилась заборгованість в загальному розмірі 173058,76 грн , яка складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту 42004,27 грн, суми прострочених платежів по процентам 129704,49 грн, суми прострочених платежів за комісією 1350,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, при подачі позову надав заяву, згідно якої просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, поважних причин своєї неявки суду не повідомила і від неї не надійшло заяви про відкладення розгляду справи, в зв`язку з чим, згідно з ухвалою суду розгляд цивільної справи проводився заочно. Відповідно до вимог ч.4 ст.223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін Суд, оголосивши заяву представника позивача, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, встановив наступне. Статтею 4 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних бо оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Із змісту\~ст.12 ЦПК України\~вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 13.12.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір №475007-КС-002про надання кредиту відповідно до умов якого ТОВ «Бізнес Позика» надав позичальнику кредит у сумі 38000 гривень на вказану останньою банківську картку № [NUMBER] строком на 24 тижні з фіксованою відсотковою ставкою 2,00000000 % в день, комісія за надання кредиту становить 5700 грн. Позивач 13.12.2023 направив відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір №475007-КС-002про надання кредиту. [PERSON] в той же день прийняла (акцептувала) пропозицію щодо укладення договору №475007-КС-002про надання кредиту на умовах визначених офертою. Таким чином, договір кредиту укладений з відповідачем в електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. 22.02.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до договору №475007-КС-002, відповідно до умов якої позивач надав позичальнику додатково кредит в розмірі 9000 гривень. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту становить 1350 гривень. Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти, та сплатити проценти до закінчення строку надання кредиту. Факт отримання позичальником грошових коштів підтверджується випискою з особового рахунку про рух коштів по банківській картці, яка надана на ухвалу суду АТ КБ «ПриватБанк». Позичальник не виконав умови договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості складає в загальному розмірі 173058,76 грн , яка складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту 42004,27 грн, суми прострочених платежів по процентам 129704,49 грн, суми прострочених платежів за комісією 1350,00 грн. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ч.1 та ч.2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість, чим порушені майнові права позивача, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved