Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

У січні 2025 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача за період з 09.06.2022 по 14.05.2024 інфляційні втрати у розмірі 82 333,77 грн. та 3% річних у 24 911,10 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 21 листопада 2014 року було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Сторони договору: продавець [PERSON] , покупець [PERSON] . Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Атаманюк В. А. та зареєстровано у реєстрі за № 1475. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19.06.2016 у справі №758/6082/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання довіреності і договорів купівлі-продажу недійсними, витребування майна -визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 30 грудня 2010 року, укладений між [PERSON] , в інтересах якої діяв [PERSON] , та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леонтьєвою Н. Й. та зареєстрований в реєстрі за номером 2880; витребувано із володіння [PERSON] у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] , що складається з 2 житлових кімнат, загальною площею 54,0 кв.м, в тому числі житловою площею 31,40 кв.м. Ріщенням Подільського районного суду м. Києва від 14.05.2024 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти у розмірі 429 299 (чотириста двадцять дев`ять тисяч двісті дев`яносто дев`ять) гривень 00 копійок, які сплачені згідно договору купівлі - продажу квартири від 21.11.2014, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Атаманюк В.А., зареєстрованого в реєстрі за №1475. Таким рішенням також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні втрати у розмірі 379 225 гривень 99 копійок та 3% річних у розмірі 79 567 гривень 34 копійки за період з 20.04.2016 по 09.06.2022. Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] посилається на те, що сума 429299,00 грн., яка сплачена нею згідно договору купівлі - продажу квартири від 21.11.2014 на корись [PERSON] їй не повернута. Відтак, за період з 09.06.2022 по 14.05.2024 з відповідачки як боржника у грошових зобов`язаннях мають бути стягнуті інфляційні втрати та 3% річних, що стало підставою для звернення з даним позовом, у якому [PERSON] просить стягнути з [PERSON] за період з 09.06.2022 по 14.05.2024 інфляційні втрати у розмірі 82 333,77 грн. та 3% річних у 24 911,10 грн. Третя особа у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. У судове засідання сторона позивача не з`явилися, представник позивачки просив справу розглядати без їх участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся відповідно до ч.7 ст. 128 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи за його відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідача не надходили. Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю ухвалення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Суд установив, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 14.05.2024 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти у розмірі 429 299 (чотириста двадцять дев`ять тисяч двісті дев`яносто дев`ять) гривень 00 копійок, які сплачені згідно договору купівлі - продажу квартири від 21.11.2014, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Атаманюк В.А., зареєстрованого в реєстрі за №1475. Таким рішенням також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні втрати у розмірі 379225 гривень 99 копійок та 3% річних у розмірі 79 567 гривень 34 копійки за період з 20.04.2016 по 09.06.2022. Даний позов заявлений у зв`язку з тим, що у період з 09.06.2022 по 14.05.2024 грошові кошти є неповернутими, відповідачка [PERSON] є боржником за грошовим зобов`язанням та повинна нести відповідальність, передбачену ст. 625 ЦК України за його невиконання. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 входить до розділу I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах №703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц. Таким чином, 3 % річних та індекс інфляції мають компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника, а тому при його обрахунку береться за основу прострочена сума. Аналогічний висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц, від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц, від 19.06.2018 у справі № 646/14523/15-ц. Тобто, дія статті 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення (договір чи делікт), у тому числі й на позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі статті 1212 ЦК України. За змістом статей 625, 1212 ЦК України положення статті 625 ЦК України поширюють свою дію на всі види грошових зобов`язань, а тому в разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема, щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 (справа № 910/10156/17). Позивач просить стягнути три відсотки річних та інфляційні втрати за період з 09.06.2022 (до цієї дати інфляційні втрати та 3% річних вже стягнуто судовим рішенням) до 14.05.2024. За змістом ст.ст. 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. У постанові Верховного Суду від 31 липня 2024р. суд зазначив, що після рішення суду договірні правовідносини сторін трансформувалися у зобов`язальні, пов`язані із стягненням грошових коштів на підставі рішення суду, невиконання якого зумовлює застосування положень частини другої статті 625 ЦК України. Наведені правові позиції дають підставу для висновку, що з дати набрання судовими рішеннями законної сили про стягнення суми боргу, зобов`язання відповідачки сплатити кошти на користь позивача стали грошовими; та несвоєчасне їх виконання є підставою для застосування до боржниці відповідальності, передбаченою частиною 2 статті 625 ЦК України. Позивач вірно розраховував 3 % річних та інфляційне збільшення боргу. Розрахунки позивача відповідачкою спростовані не були. Відтак, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та необхідність задоволення його позовних вимог та стягнення з відповідачки 24911,10 гривень як 3% річних за період з 09.06.2022 по 14.05.2024; а також 82333,77 грн. - інфляційного збільшення боргу за червень 2022 - травень 2024 року. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у розмірі 1211,20 грн. На підставі статей 526-530, 625 ЦК України,

Outcome: approved