Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина посилаючись на те, що сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який навчається на 1 курсі денної форми навчання у Полтавському державному аграрному університеті , термін навчання з 01.09.2024 року по 18.07.2028 року , за контрактом. Позивач потребує матеріальної допомоги на утримання сина, яку відповідач може надавати. Просила стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 01.09.2024 року і до досягнення сином 23-річного віку. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 04 квітня 2025 року відкрито провадження по справі. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що відповідач не спілкується з сином. Син навчається за контрактом, вона оплачує його навчання, а тому просить стягнути аліменти за минулий період починаючи з 01.09.2024 року. З 2022 року ним сплачуються аліментів розмірі 2\~500 грн., що є недостатнім. Вона зверталась до відповідача усно щодо сплати аліментів починаючи з 01.09.2024 року. Просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач позовні вимоги щодо стягнення аліментів визнав, проте заперечує стягнення з 01.09.2024 року. З 2020 року ним сплачуються аліменти позивачу у розмірі 2\~500 грн. щомісячно. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки № 11618 від 12 березня 2025 року [PERSON] навчається на у Полтавському державному аграрному університеті,факультет обліку та фінансів, спеціальність 071 Облік і оподаткування, ступінь ВО «бакалавр», 1 курс денної форми навчання, терміном з 01.09.2024 по 18.07.2028 , за контрактом. Згідно\~ст.\~199\~Сімейного Кодексу\~України \~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року\~\~" Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання) виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних факторів: - досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, -\~продовження ними навчання, -\~потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, - наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно до ч.2\~ст. 199 СК України\~право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до\~статті 200 Сімейного Кодексу України, суд при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів враховує обставини, зазначені у\~статті 182 СК України, та бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків. Повнолітній син сторін навчається, не досяг 23 років і потребує матеріальної допомоги. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Тож стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200, 201цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Судом встановлено той факт, що у зв`язку з навчанням, [PERSON] потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати, як позивач, так і відповідачка. Що стосується\~періоду стягнення,\~то згідно\~ч.1\~ст.\~191\~СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. За змістом ч.3,4\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивач у судовому засіданні пояснила, що вона усно зверталась до відповідача з приводу сплати аліментів, належних доказів звернень немає. Крім того, позивач у ході судового розгляду не заперечувала, що відповідачем сплачувались аліменти у розмірі 2\~500 грн. у зазначений період. Щодо заперечень відповідача про період стягнення аліментів, то суду не надано доказів щодо розміру заробітної плати відповідача , що дало б суду можливість з`ясувати розмір сплачених аліментів. Відповідачем не надано суду доказів у розумінні ст. ст. 76-80 ЦПК України, на підтвердження своєї позиції щодо періоду стягнення аліментів. Стаття 201 СК України\~передбачає, що до правовідносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми\~статті 191 цього Кодексу, в якій зазначено, що аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову, а саме з 26 грудня 2024 року. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2\~ст. 430 ЦПК України\~рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Також з відповідача відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Outcome: approved