Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

До суду, 14 січня 2025 року надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , в якому він просить: визнати його батьком [PERSON] , [INFO] ; виключити з актового запису про народження №207 від 16 жовтня 2024 року складеного Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) всі відомості про батька малолітнього [PERSON] , а саме відомості про [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до вказаного актового запису про народження №207 від 16 жовтня 2024 року, зазначити відомості про батька дитини: [PERSON] , [INFO] , змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » та по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] , з 14 листопада 2018 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 13 липня 2022 року, яке набрало чинності 13 серпня 2022 року. Під час шлюбу [PERSON] мала прізвище « [PERSON] » та таке прізвище їй було залишено і після розірвання шлюбу. На момент офіційного розірвання шлюбу [PERSON] перебувала у відносинах з позивачем та була вагітна. У зв`язку з повномасштабною збройною агресією російської федерації проти України [PERSON] виїхала за межі України до Федеративної Республіки Німеччина, де [INFO] у місті Каменц Федеративної Республіки Німеччина народила сина - [PERSON] , про що було видано первинне свідоцтво народження (реєстраційний номер) G283/2022 від 23 серпня 2022 року відділом реєстрації актів цивільного стану міста Каменц Федеративної Республіки Німеччина, де відомості про дитину були зазначені: [PERSON] . Повернувшись до України, 01 травня 2024 року [PERSON] уклала шлюб з позивачем, відповідно набула прізвище « [PERSON] ». 29 жовтня 2024 року Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) повторно у зв`язку з поновленнян на території України запису про народження, видано свідоцтво про народження, актовий запис №207 від 16 жовтня 2024 року. У свідоцтві зазначено: прізвище, ім`я, по батькові дитини - [PERSON] , [INFO] . Батьками вказані: [PERSON] , [PERSON] . Як випливає із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (№ витягу: 00047705240, сформовано 29 жовтня 2024 року) під час внесення відомостей та змін до актового запису про народження малолітнього [PERSON] , [INFO] , відділом реєстрації актів цивільного стану були внесені зміни до відомостей актового запису в частині: відомості про дитину (по батькові) - [PERSON] змінено на [PERSON] ; відомості про батька (прізвище) - змінено на [PERSON] ; відомості про батька (власне ім`я) - змінено на Нарек; відомості про батька (дата народження) - змінено на [INFO] ; відомості про матір (дата народження) - змінено на [INFO] ; відомості про матір (громадянство) - змінено на Україна. Разом з цим, [PERSON] не є біологічним батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відомості про нього як про батька були вказані в актовому записі на підставі ч.2 ст.122 СК України, оскільки, син народився до спливу десяти місяців після припинення шлюбу з [PERSON] . Біологічним батьком малолітнього [PERSON] , є позивач - [PERSON] , що підтверджується висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження від 27 листопада 2024 року №45424, згідно з яким ймовірність того, що останній є біологічним батьком дитини [PERSON] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999%. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] як і його представник - адвокат Терещенко Л.В. у судове засідання не з`явилися, представник позивача подала заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Цурка Н.О. у судове засідання не з`явилися, подали заяви, в яких позовні вимоги визгнали у повному обсязі, просили провести судове засідання за їх відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у розумінні ч.11 ст.128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив. Відзив на позов, зустрічний позов, як і будь-які заяви, докази чи клопотання від нього до суду також не надходили. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності з ухваленням рішення на розсуд суду. З огляду на належне повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи, подання позивачем та відповідачем 1 заяви про розгляд справи за їх відсутності, приймаючи до уваги положення ст.223, 280 ЦУПК України, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за необхідне провести судовий розгляд за відсутності сторін, за наявними в ній матеріалами. Суд, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, встановив, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 29 жовтня 2024 року Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з відміткою «повторно, запис поновлено», [PERSON] , народився [INFO] у місті Каменц Федеративної Республіки Німеччина, про що 16 жовтня 2024 року Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) складено відповідний актовий запис за №207. Його батьками записані [PERSON] , [PERSON] (а.с. 54). З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження сформованого 29 жовтня 2024 року №00047705240 вбачається, що Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 16 жовтня 2024 року за №207 поновлено актовий запис про народження дитини [PERSON] , [INFO] , місце народження: Федеративна Республіка Німеччина, Каменц. Актовий запис поновлено за заявою [PERSON] , на підставі висновку про поновлення актового запису цивільного стану про народження від 13 серпня 2024 року, Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Первинний актовий запис про народження (реєстраційний номер) G 283/2022 від 23 серпня 2022 року, виданий відділом реєстрації актів цивільного стану міста Каменц Федеративної Республіки Німеччина. Актовий запис поновлюється у зв`язку з відсутністю відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та необхідністю внесення змін, у відповідності до первинного свідоцтва народження (реєстраційний номер) G 283/2022 від 23 серпня 2022 року, відділом реєстрації актів цивільного стану міста Каменц Федеративної Республіки Німеччина, яке посвідчено Литвиновою Л.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за номером 24059 від 10 травня 2024 року. Графи 7,9,14,15,16,17 документально не підтверджені. Графи для батька 13-16 документами не підтверджені. У зв`язку із зазначеним до відомостей актового запису на підставі висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану №377 від 23 жовтня 2024 року Голосіївським відділом ДРАЦС у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ), заява №377/33.1-63 від 16 жовтня 2024 року внесені 23 жовтня 2024 року наступні виправлення (зміни). Відомості про дитину: по батькові - [PERSON] змінено на « [PERSON] ». Відомості про батька: прізвище, власне ім`я, дата народження - інформація відсутня, змінено на « [PERSON] , [INFO] ». Відомості про матір: дата народження, громадянство - інформація відсутня, змінено на « [INFO] , громадянство України» (а.с. 55-58). Відповідно до рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 13 липня 2022 року (справа №545/1242/22), [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 14 листопада 2018 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано цим рішенням суду. Рішення набрало законної сили 13 серпня 2022 року (а.с. 21). Згідно зі свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим 01 травня 2024 року, Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 01 травня 2024 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] . Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] (а.с. 17). У висновку молекулярно - генетичного експертного дослідження №45424, яке проведене 27 листопада 2024 року Медико-генетичним центром «МАМА ПАПА», ліцензія МОЗ №1168 від 03 жовтня 2016 року зазначено, що ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999%. Вказане експертне дослідження проведене за зверненням [PERSON] (а.с.24-37). Малолітній [PERSON] щодо суті спору в силу віку не заслуховувався. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до ч.1 ст.52 Конституції України, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Згідно зі ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з ч.1 та 2 ст.122 СК України дитина, яка зачата (або) народжена ушлюбі, походить відподружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Тобто, згідно з презумпцією батьківства чоловіка, саме він є батьком дитини, народженої його дружиною. Презумпція батьківства чоловіка (шлюбного батьківства) поширюється на три групи дітей: 1) тих, які були зачаті і народжені в шлюбі; 2) тих, які були зачаті до шлюбу, але народжені в шлюбі; 3) тих, які були зачаті у шлюбі, але народжені після його припинення або визнання недійсним. При цьому, презумпція шлюбного батьківства стосовно третьої групи дітей діє протягом десяти місяців з моменту розірвання шлюбу. Згідно з частиною третьою статті 122 СК України подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Відповідно до ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. У відповідності до ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За змістом ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов провизнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першоїстатті 135 цього Кодексу. Водночас, згідно з приписами ч.1 ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України). Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (ч.2 ст.128 СК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2023 року у справі № 180/568/19 (провадження № 61-11401св22), зазначено, що «питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Європейський суд з прав людини зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення від 7 травня 2009 року у справі «Калачова проти Російської Федерації», заява № 3451/05, § 34). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2020 року в справі № 572/2515/15-ц (провадження № 61-1051св17) вказано, що «відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову». Враховуючи сукупність зібраних у справі доказів, суд вважає, що підстави ставити під сумнів відповідні обставини щодо батьківства позивача стосовно дитини відсутні. Мати дитини позовні вимоги визнала, не оспорювала викладені в позовній заяві обставини та не спростовувала докази, навпаки при реєстрації народження дитини у Німечинні (за місцем народження) відомості щодо по батькові дитини зазначила - [PERSON] . Відповідно до висновку молекулярно - генетичного експертного дослідження ймовірність батьківства [PERSON] стосовно малолітнього [PERSON] , складає 99,999999%. Доказів на підтвердження протилежного, або ж наявності кровного споріднення дитини з відповідачем [PERSON] , суду не надано. Отже, суд приходить до переконання, що [PERSON] є біологічним батьком малолітнього [PERSON] , а відтак позовні вимоги щодо визнання його батьком підлягають задоволенню. У п.6 постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від 15 травня 2006 року № 3«Про застосуваннясудами окремихнорм Сімейногокодексу Українипри розглядісправ щодобатьківства,материнства тастягнення аліментів» зазначено, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Підпунктом 2.13.1 п.2.13 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду (п. 2.16.4 Правил). Пунктом 2.18 розділу ІІ правил передбачено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у пункті 2.28 цього розділу. У відповідності до ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Виходячи з наведеного, враховуючи, що судом визнано позивача батьком дитини [PERSON] , заявлені позовні вимоги про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про відповідача [PERSON] як батька та внесення змін до актового запису про народження дитини, також підлягають задоволенню. Разом з цим, на думку суду належним відповідачем у справі є відповідач 2 - Габанян Нарек. До відповідача 1 - [PERSON] , яка є матір`ю дитини, позовні вимоги заявлені безпідставно, з огляду на положення ст.129 СК України де зазначено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. На підставі викладеного та

Outcome: approved