Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

23.04.2024 року позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в особі уповноваженого представника звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що надаються у квартиру за адресою: [ADDRESS] . Покладені законодавством зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання відповідачі не виконували належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Позивач просив суд стягнути з відповідачів заборгованість в солідарному порядку за отримані послуги за період з 01.08.2021 року по 01.03.2024 року в розмірі 30008,31 грн., та понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 01.05.2024 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явилася надіслала до суду клопотання в якому прохала розгляд справи провести без участі представника позивача позовні вимоги підтримує та прохала їх задовольнити в повному обсязі. В судові засідання відповідачі, будучи повідомленими про день, місце та час слухання справи, не з`являлися, правом на подачу відзиву не скористалися, заяв чи клопотань не надсилали. Про причини своєї неявки суд не повідомили. Згідно ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав, суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст.223,280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суддя дійшла висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно дост.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до ч. 1-4ст. 263 ЦПК Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено, що відповідачі є споживачами послуг ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" по забезпеченню тепловою енергією у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Взаємовідносини підприємства «Полтаватеплоенерго» та відповідача по наданню послуг з теплопостачання врегульовані ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №830 від 21.08.2021 р., №1182 від 11.12.2019 р. Договір між сторонами не укладався, але підприємство надавало послуги теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , а відповідачі такі послуги прийняли та від їх отримання не відмовлялися. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з надання послуг теплопостачання, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні послуги теплопостачання, а друга зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами. Покладені законодавством зобов`язання, щодо оплати послуг з теплопостачання, боржник не виконував. Як визначено вст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч. 3 ст.14Закону України «Про житлово-комунальніпослуги» плата виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і електричної енергії) за індивідуальним договором складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України; плати за обслуговування, поточний ремонт внутрішньо-будинкових систем багатоквартирного будинку, які забезпечують надання такої послуги, що визначається договором між виконавцем та співвласниками. Нормою статті 67ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 525ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачі не розрахувалися за послуги з теплопостачання, за період з 01.08.2021 року по 01.03.2024 року, тому за ними утворилася заборгованість в розмірі 30008,31 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" про стягнення заборгованості з відповідача за послуги з теплопостачання є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а тому стягує з відповідача на користь ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved