Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким: розірвати шлюб, зареєстрований 06.08.2010 року у Відділі записів актів цивільного стану Тагілстроєвського району міста Нижній Тагіл Свєрдловської області за актовим записом №480 між [PERSON] та [PERSON] ; після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.08.2010 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб у Відділі записів актів цивільного стану Тагілстроєвського району міста Нижній Тагіл Свєрдловської області, про що видано свідоцтво про укладення шлюбу та складено акт про укладення шлюбу №480. Від шлюбу сторони мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що з листопада 2022 року подружжя не проживають однією сім`єю, спільного господарства не веде, не спілкується. Причиною розпаду сім`є стали непорозуміння з питань взаємного проживання та виховання спільної неповнолітньої дитини. Позивач вважає, що шлюб розпався остаточно і налагодження нормальних сімейних стосунків є недоречним та неможливим. Питання розподілу майна відсутнє. За викладених обставин позивач і звернулась до суду із даним позовом. Ухвалою судді Крюківського районного суду міста Кременчука від 24.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, при цьому належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, однак надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглянути справу без її участі та вказала, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, не надав суду пояснень про причини неявки, відзиву не надав. Відповідно до частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та відповідача на підставі письмових матеріалів справи, приймаючи до уваги думку позивача та оскільки відповідач повідомлявся належним чином про дату, час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов суду не направив. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, враховуючи думку позивача, проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 06.08.2010 між позивачем [PERSON] , [INFO] , та відповідачем [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб у Відділі записів актів цивільного стану Тагілстроївського району міста Нижній Тагіл Свердловської області РФ, про що здійснено актовий запис №480, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видано 06.10.2010. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 02.4.2011 Відділом записів актів цивільного стану Тагілстроївського району міста Нижній Тагіл Свердловської області РФ. Подружжя шлюбно сімейних відносин не підтримує, спільного господарства вони не веде, проживає окремо. Позивач не бажає здійснювати заходи щодо примирення подружжя. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог позивача [PERSON] і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач [PERSON] бажає залишити прізвище, набуте у шлюбі, « [PERSON] ». Оскільки, статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1\~211 грн. 20 коп., який було сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved