Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] , у якому зазначив, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27.06.2023 року. Як зазначає позивач сімейне життя між сторонами не склалось, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, що призвело до втрати почуттів один до одного. Позивач додатково зазначив, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, прохав не надавати строк на примирення. Прохав суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач надала відзив на позовну заяву, де зазначила, що проти розірвання шлюбу не заперечує, спільних дітей з позивачем не має. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи 09.04.2025 до електронного суду від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що позовні вимоги нею визнаються, однак щодо стягнення з неї на користь позивача судового збору в сумі 1211,20 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн вона категорично заперечує. З огляду на наступне. Як унормовує ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Справи про розірвання шлюбу неможна розглядати як спір у звичайному розумінні цивільного судочинства, оскільки звернення з позовом про розірвання шлюбу відбувається не внаслідок порушення прав позивача, а через необхідність зміни його юридичного статусу та фіксації припинення шлюбних відносин. Тому є хибним вважати, що рішення в таких справах ухвалюється на користь тієї чи іншої сторони, вирішальним є те, у кого з подружжя раніше виникла необхідність юридичного оформлення завершення стосунків. Під час розгляду справ про розірвання шлюбу неможливо достеменно встановити ступінь вини кожного з подружжя у настанні обставин, що призвели до розпаду сім`ї. Вважає, що підстави для стягнення з неї судового збору відсутні. Додатково зазначає, що згідно з ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. В даному випадку є підстави для застосування цієї норми закону, оскільки позивач, беззаперечно маючи право на розірвання шлюбу, допустив зловживання, не запропонувавши мені розірвати шлюб добровільно в органі державної реєстрації актів цивільного стану, звернувся одразу до суду та наполягає на стягненні саме з відповідача судових витрат у справі, таким чином намагаючись створити для неї несприятливі фінансові наслідки та задовольнити свою емоційну потребу образити відповідачку. В разі, якщо суд не погодиться із застосуванням положень ч. 9 ст. 141 ЦПК України, прохає відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України максимально зменшити розмір витрат на правничу допомогу, виходячи з такого: розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим адвокатом часом, обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, справа про розірвання шлюбу є найелементарнішою справою, складання позовної заяви в якій не потребує значного обсягу спеціальних знань, мережа Інтернет містить безліч зразків позовної заяви про розірвання шлюбу, тому її створення займає обмаль часу. Зазначення в позовній заяві про розірвання шлюбу посилань на правові позиції вищих судів та міркування представника навколо них є недоцільним в такій категорії справ, тому фактично вбачається штучним збільшенням обсягу викладеного з метою надати позовній заяві більш вагомий вигляд та створити ілюзію кропіткої роботи представника позивача. У справах про розірвання шлюбу відсутня ціна позову, будь-який публічний інтерес, її вирішення жодним чином не впливає на репутацію позивача, тому є очевидним суттєве завищення вартості правничої допомоги. У зв`язку із вищезазначеним прохала суд відмовити у стягненні з неї на користь позивача судового збору та витрат на правничу допомогу, або зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 200 грн. 15.04.2025\~року відповідачка\~надала до\~електронного суду\~клопотання про\~долучення наступних\~доказів: довідку ВПО, довідку з місця роботи, довідку з навчання її дитини [PERSON] , довідку з навчання її дитини [PERSON] , актовий запис про народження [PERSON] , актовий запис про народження [PERSON] Позивач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, однак 23.05.2025 представник позивача подав до суду заяву у якій зазначив про розгляд справи без участі позивача та його представника, додатково зазначив, що позовні вимоги підтримуються. Відповідач до судового засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, однак 19.05.2025 року надала до електронного суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала. Інших клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду. \~ \~ \~ \~ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 02.04.2025 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою судді від 03.04.2025 відкрито провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, розгляд справи по суті призначений на 09.15\~год.\~23\~травня 2025\~р. року, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 27.06.2023 року Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 231. Позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . V. Оцінка суду \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. \~ \~ \~ \~Вiдповiдно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслiдок його розiрвання. \~ \~ \~ \~За змістом ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б iнтересам одного з них, iнтересам їх дiтей, що має iстотне значення. \~ \~ \~ \~Таким чином, оцiнивши зiбранi по справi докази, суд вважає, що шлюб мiж сторонами слiд розiрвати, так як сторони створити мiцної сім`ї за час спiльного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подружнi стосунки припинилися, подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами Позивачем заявлено вимоги по стягнення судових витрат по справі, а саме витрат по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 рн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами\~ст.141 ЦПК України. При зверненні до суду з позовною заявою [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією від 18.03.2025 року № 9372-9310-5129-1910, що міститься у матеріалах справи. До початку розгляду справи по суті відповідачка надала заяву про визнання позову. Внаслідок того, що відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, позивачу належить повернути 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто у сумі 605 грн. 60 коп. Решту судового збору у сумі 605 грн. 60 коп. належить стягнути з відповідача на користь позивача, позовні вимоги якого задоволені. Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. В силу ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з наданими документами, позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн, яка складається з консультацій, складання та подачі позовної заяви, на що витрачено 5 годин. Відповідач у відзиві зазначила, що витрати на професійну правничу допомогу є завищеними, справа нескладна, аналізу великої кількості актів законодавства, судової практики та витрат часу на складання позовної заяви не потребує, зразки подібних позовних заяв перебувають у вільному доступі в Інтернеті, тому вважає, що 200 грн на покриття таких витрат є достатньою сумою. При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Щодо фінансового стану відповідача, то її середньомісячна заробітна плата (після сплати податків) за період грудень 2024 року квітень 2025 року складає 11545,36 грн. Відповідач є внутрішньо переміщеної особою, має на утриманні 2-х дітей, які продовжують навчання Враховуючи викладене, суд вважає визначити суму витрат на правову допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 1000 грн. На пiдставi ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved