Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Позивач\~звернувся в суд з позовом до відповідачів, в якому просить виділити в його користування кімнату [ADDRESS] , площею 17,1 кв.м; кімнату № [NUMBER] площею 16.7 кв.м залишити в користуванні інших співвласників [PERSON] та [PERSON] ; кухню, туалет, ванну, коридор, комору, балкон залишити в загальному користуванні усіх співвласників. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що\~йому належить 5/24 частки у квартирі [ADDRESS] . Співвласниками квартири є його рідний брат [PERSON] , якому належить 5/24 частки, племінниця [PERSON] - 1/12 частки, племінник [PERSON] - 1/12 частки. Між ним та відповідачами постійно виникають суперечки з приводу того, яким чином вони повинні користуватися квартирою, яка належить їм на праві спільної часткової власності. Рішенням апеляційного суду від 28 січня 2020 року [PERSON] виділено кімнату № 3 площею 14.4 кв.м, а решту кімнат та місця загального користування залишено у спільному користуванні. Однак між сторонами наділ існує конфлікт щодо визначення порядку користування іншими кімнатами в квартирі. Ухвалою від 14 січня 2025 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав та пояснив, що свого часу його не пускали до квартири, тому був змушений звернутися в суд. Рішенням суду йому виділили кімнату № 3 площею 14,4 кв.м. Кімнату № 4 зайняв [PERSON] зі своєю дочкою, яка закрита металевими дверима. В 2024 році до суду стали звертатися комунальні служби про стягнення заборгованості за надані послуги. На його прохання йому перерахували заборгованість відповідно до частки у праві власності та площі квартири, якою він користується. Племінниця зараз за кордоном, але її речі зберігаються в кімнаті [ADDRESS] . За комунальні послуги [PERSON] та батько [PERSON] не платять, а тому заборгованість стягують з нього та позивача. Відповідач [PERSON] та законний представник відповідача [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Про місце, дату і час судового засідання вважаються повідомленими своєчасно та належним чином. Відзивів на позовну заяву до суду не надходило. Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності: [PERSON] - 5/12, [PERSON] - 5/12, [PERSON] - 1/12, [PERSON] - 1/12, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 02 лютого 2017 року, виданим приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Торкуновою Т.А., зареєстрованим в реєстрі за № 76, свідоцтвом про право на спадщину від 21 грудня 2017 року, виданим державним нотаріусом Першої рівненської державної нотаріальної контори Сергатюк О.В., зареєстрованим в реєстрі за № 5-369. Квартира [ADDRESS] складається з: житлової кімнати № 2 площею 17,1 кв.м, житлової кімнати № 3 площею 14,4 кв.м, житлової кімнати № 4 площею 16.7 кв.м, кухні № 5 площею 5.4 кв.м, коридора № 1 площею 5,4 кв.м, ванни № 6 площею 2,0 кв.м, туалета № 7 площею 1,0, комори № 8 площею 0,2 кв.м, балкона площею 2,5 кв.м, про що свідчить технічний паспорт на спірну квартиру, виготовлений станом на 30 вересня 2014 року. Постановою Рівненського апеляційного суду від 28 січня 2020 року у справі № 569/9036/19 [PERSON] виділено в користування кімнату [ADDRESS] , площею 14,4 кв.м. Кімнати № 2 та [ADDRESS] згідно плану квартири залишено в користуванні інших співвласників: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Інші приміщення у квартирі залишити в загальному користуванні усіх співвласників. Частиною\~першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч.1 ст.356 ЦК України). Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. За приписами ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Сторони у справі є співвласниками спірної квартири, яка складається з трьох житлових кімнат. Кімнату № 3 виділено у користування відповідачу [PERSON] Кімната № 4 перебуває у користуванні відповідача [PERSON] , яка нині проживає за кордоном, однак зберігає в ній свої речі. Неповнолітній [PERSON] проживає за іншою адресою і приміщеннями у спірній квартирі не користується. Позивач просить виділити йому в користування кімнату № 2 площею 17.1 кв.м та залишити у користуванні відповідачів [PERSON] і [PERSON] кімнату № 4 площею 16,7 кв.м. З огляду на площу житлових кімнат, їх розташування у спірній квартирі та порядок користування кімнатами, який фактично склався між сторонами, наявні підстави для виділення позивачу у користування кімнати № 2, а відповідачам [PERSON] і [PERSON] - кімнати № 4, а отже, позов належить задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved