Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 06.08.2011 року він уклав шлюб з відповідачкою. За час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у них з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння, тривалий час вони проживають окремо один від одного більше 10 років відповідачка проживає окремо, з ним не спілкується. Позивач зазначає, що вони стали зовсім чужими людьми з відповідачкою, між ними втрачено всі фізичні та духовні зв`язки. Вважає, що можливості зберегти сім`ю немає, а подальше їхнє спільне життя як подружжя є неможливим. А тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, з підстав наведених у позовній заяві та просив задовольнити позов. Зазначив, що примирення між ним та відповідачкою неможливе та просив строк на примирення не надавати. Відповідач у судовому засіданні позов визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі,\~ 06.08.2011 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видане виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. У сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 18.10.2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області відповідно. Як встановлено згідно пояснень позивача у позовній заяві та у судовому засіданні, і не спростовано відповідачкою, сторони більше 10 років проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Сторони мають пізні погляди на життя та між ними відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого вони стали чужими людьми та втратили фізичні та духовні зв`язки між собою. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачкою,\~про що свідчить зміст позовної заяви. Відповідач позов визнала. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~ і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно\~ст. 24 цього Кодексу\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст.\~112\~ СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved