Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~\~ [PERSON] звернулася до Березанського міського суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності. \~ \~ \~ \~Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що в її сім`ї в користуванні з 1989 року на праві власності, відповідно до договору купівлі-продажу, який на даний час не зберігся у зв`язку з великим проміжком часу, знаходиться земельна ділянка на якій розмішена тимчасова споруда некомерційного призначення (металевий гараж) за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] шлях. Дане гаражне приміщення було придбано за особисті кошти її матері [PERSON] , яке в подальшому перейшло їй в користування за її згодою. \~ \~ \~ \~За вказаною адресою на вхідних дверях вищезазначеного металевого гаража раніше невідомий їй чоловік, який в подальшому представився [PERSON] , був прикріплений інший навісний замок та пофарбований в інший колір. Сам [PERSON] на вимогу позивачки пред`явити документи на право власності на вказане гаражне приміщення відмовився, так як їх немає та пояснив, що близько трьох років тому він придбав у невідомого громадянина похилого віку вказаний гараж, який мешкав неподалік в іншому будинку за 800 доларів США. Свідків процедури купівлі-продажу останній також не має. \~ \~ \~ \~Також позивачка зазначає, що вказаним гаражним приміщенням її родина користується з 1989 року, воно слугує як складське приміщення. \~ \~ \~ \~ [PERSON] не має права власності на вказане гаражне приміщення, а його дії це самовільне, всупереч установленому законом порядку, захоплення та привласнення гаражного приміщення. \~ \~ \~ \~Позивачка неодноразово зверталася до правоохоронних органів та Березанської міської ради Київської області, однак отримала формальні відповіді, в яких також підтверджувався факт того, шо [PERSON] не має права власності на металевий гараж за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] шлях. \~ \~ \~ \~Відтак, позивачка просить суд визнати за нею право власності на споруду некомерційного призначення (металевий гараж) за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] шлях. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованою адресою проживання. За таких обставин, суд прийняв рішення про заочний розгляд за наявними матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачка проти такого порядку не заперечувала, а належним чином повідомлений відповідач в судове засідання повторно не з`явився, не повідомив причини своєї неявки та не подав відзиву. Заслухавши позивачку, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин дійшов таких висновків. Так, за правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України). Так, з урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України). Право особи на судовий захист гарантовано статтею 55 Конституції України. Відповідно\~ до ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України\~право на звернення до суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку. Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті. Відповідно до\~п.\~1\~Постанови Пленуму\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~від 07.02.2014\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про захист\~права власності\~та інших\~речових прав», власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. З урахуванням положень\~статті 13,\~частини третьої статті 16,\~статті 319 ЦК\~у разі вчинення, зокрема, наведених дій суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу. \~ \~ \~ \~Позивачкою [PERSON] , в обгрунтування заявлених позовних вимог, до матеріалів справи долучено розписки [PERSON] від 20.01.2025 року, [PERSON] від 20.01.20255 року, [PERSON] , [PERSON] від 19.01.2025 року, [PERSON] від 21.01.2025 року та пояснювальну записку [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10-17), в яких останні вказують, що металевим гаражем за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] шлях користується сім`я позивачки. \~ \~ \~ \~Будь-які інші належні та допустимі докази на підтвердження того, що гаражне приміщення за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] шлях, дійсно належить на праві власності позивачці [PERSON] в матеріалах справи відсутні та в судовому засіданні суду надано не було. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності є необґрунтованим та задоволеню не підлягає. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed