Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа виконавчий комітет Покровської селищної ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що\~\~ [PERSON] з 02.2010 року по 04.2022 року проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] . Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитини сина [PERSON] , [INFO] . На теперішній час їх спільний син проживає разом з позивачем в будинку його батька, дитина має усі необхідні умови для забезпечення нормального проживання, виховання та навчання. Таким чином позивач вважає за необхідне визначити місце проживання їх спільного сина з ним. В порядку досудового врегулювання спору позивач звернувся до служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, але у зв`язку з тим, що висновок та рішення виконкому мають здебільшого рекомендаційний характер, позивачу було рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання в судовому порядку, оскільки лише рішення суду є обов`язковим до виконання. В зв`язку з чим просив визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник третьої особи Виконавчого комітету Покровської селищної ради надала суду письмову заяву, в якій просила проводити судове засідання без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків. Встановлено, що [INFO] , народився [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] (а.с.3). Згідно акту обстеження відносно громадянина [PERSON] від 05.01.2024 року, за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] проживає разом з [PERSON] син позивача, [PERSON] співмешканка позивача, [PERSON] донька співмешканки позивача (а.с.4). За змістом рішення виконавчого комітету Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 02.02.2024 року №26/0/9-24, яким затверджений висновок про можливість проживання [PERSON] з батьком, вбачається, що за місцем проживання батька малолітній син має окреме місце для занять, відпочинку та сну. [PERSON] забезпечений одягом , взуттям, іншими необхідними речами, в т.ч. книгами. У [PERSON] з батьком емоційний контакт та довірливі стосунки. Тому орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-8). За змістом статей 160-161 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Отже, за наявності між батьками спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом, проте при вирішенні вказаного питання, що стосується дитини, яка досягла чотирнадцяти років, слід керуватися ч.3 ст.160 СК України, положеннями ст.29 ЦК України. Разом з тим, судом встановлено, що на момент ухвалення рішення, [PERSON] , [INFO] , досяг чотирнадцятирічного віку. Відповідно до ч.2 ст.29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. За змістом правого висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 17травня 2023 року у справі №351/611/21 (провадження№61-990св23) вказано, що у разі спору місце проживання малолітньої дитини (фізичної особи у віці до чотирнадцяти років) визначається органом опіки та піклування або судом, проте при вирішенні вказаного питання, що стосується дитини, яка досягла 14 років, то закон не передбачає можливості вирішення такого спору органом опіки та піклування або судом, оскільки в цьому випадку слід керуватися частиною третьою статті 160 СК України та положеннями частини другої статті 29 ЦК України. Суд не може визначати місце проживання дитини, яка досягла 14 років за позовом когось із батьків, оскільки таке право вибору місця проживання надано законом самій дитині. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи положення частини другої статті 29 ЦК України та частини третьої статті 160 СК України, колегія суддів Верховного Суду вважає, що підстави для визначення судом місця проживання дитини, якій виповнилось 14 років, відсутні, тому у задоволенні позовних щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини, необхідно було відмовити. Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 25 січня 2018 року у справі №537/5119/15-ц (провадження №61-1229св18), від 28 січня 2021 року у справі №753/6498/15\~(провадження №61-10851св20), від 28 вересня 2022 року у справі №686/18140/21\~(провадження №61-6611св22). Згідно з ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В силу ч.3 ст.160 СК України неповнолітній [PERSON] може вільно обирати собі місце проживання з кимось з батьків. Зокрема, під час розгляду справи, ні ким з сторін не було заперечено факту, що [PERSON] проживає разом з батьком. Зважаючи на викладене, судом не встановлено підстав для втручання у порядок фактичного місця проживання неповнолітньої дитини, який склався між сторонами по справі. З цих підстав вимога про визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] з батьком за адресою його місця проживання є необґрунтованою та в її задоволенні належить відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed