Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

Позивачка звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування - виконавчий комітет Хмільницької міської ради про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивує тим, що між сторонами 09 червня 2006 був укладений шлюб. Під час шлюбу народилися дві доньки: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] 25 вересня 2017 р. шлюб між подружжям було розірвано. 25.02.2020 року між [PERSON] та позивачкою було укладено шлюб внаслідок чого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Батько дітей після розірвання шлюбу проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обов?язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Станом на день подання позову відповідач не сплачує аліменти на утримання доньок, також не допомагає в додаткових витратах на них. Всі питання щодо виховання дітей вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Доньки знаходиться на повному утриманні матері. Для розвитку доньок позивачка прикладає всі свої зусилля та можливості. У зв`язку із чим просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно двох неповнолітніх доньок, а також стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно. Ухвалою суду від 11.03.2025 відкрито загальне позовне провадження з викликом учасників. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги та просила їх задоволити, вказавши що з моменту розлучення з відповідачем у 2017 році відповідач не цікавиться життям дітей. Діти намагались зв"язатись із ним через соціальні мережі, однак він їх проігнорував. Через соціальні мережі вона знає, що у відповідача є інша сім"я в якій він виховує двох дітей. Наразі вона перебуває в шлюбі та разом з чоловіком займаються вихованням дітей, які називають його батьком. Адвокат Матюха В.В. позовні вимоги підтримав з підстав, що зазначені ним в позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся шляхом розміщення оголошення про виклик у зв"язку з тим, що проживає на тимчасово окупованій території. У зв`язку із неявкою відповідача, який був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, то зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст. 280 ЦПК України. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмільницької міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, просив суд прийняти рішення на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши докази, встановив наступні обставини. Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] ( коп.а.с.7). Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] ( коп.а.с.8). Заочним рішенням від 25.09.2017 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] ( коп.а.с.12). Згідно довідки від 01.05.2022 № 532-7575810481 [PERSON] є внутрішньо-переміщеною особою ( коп.а.9). Згідно довідки від 24.03.2023 № 532-5002668158 [PERSON] є внутрішньо-переміщеною особою( коп.а.10). 25.02.2020 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " ( коп.а.с.13). Згідно довідки виданої сімейним лікарем [PERSON] , [INFO] ,остання не перебуває на "Д" обліку, на прийомі у сімейного лікаря перебувала з матір`ю( коп.а.с.14). Згідно довідки виданої сімейним лікарем, [PERSON] , [INFO] не перебуває на "Д" обліку, на прийомі у сімейного лікаря перебувала з матір`ю( коп.а.с.15). Згідно довідки № 248 від 20.11.2024 [PERSON] , [INFO] , навчається в ліцеї № 4 м.Хмільника з 16.02.2023 по даий час. За цей період її батько [PERSON] не підтримував зв`язок, не цікавиться успішністтю доньки, спілкування щодо успішності доньки відбувається з мамою [PERSON] ( коп.16). Згідно висновку виконавчого комітету Хмільницькї піської ради №322 від 13.05.2025 позбавлення батьківських [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] є доцільним (а.с.49-53). У відповідності до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно до ч. ч. 2, 3, ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ст. 76 ЦПК України до суду надаються докази, на підставі яких суд встановлює наявність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги позивача, які мають значення для вирішення справи. В силу ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч. 1 ст. 155 СК України). Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення змісту п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19.12.2008р.) визначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справ, зокрема ставлення батьків до дітей. В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. У зв`язку з наведеним суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про позбавлення батьківських прав обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей. Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини, то суд вважає, що такі вимоги також підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, силу вимог ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, в ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Outcome: approved