Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 24.10.2023 Першим відділом ДРАЦС у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, актовий запис № 327. У шлюбі спільних дітей немає. Зазначає, що причиною розпаду їхньої сім`ї стали різні погляди на сімейне життя, неможливість дійти згоди щодо розподілу подружніх обов`язків, що призвело до припинення спільного проживання. На підставі наведеного, позивач вважає, що збереження шлюбу та примирення є неможливим, оскільки подальше перебування у зареєстрованому шлюбі суперечить його інтересам. Просить позов задовольнити. Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1\~ст. 274 ЦПК України\~у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 12.02.2025 визначено вказану справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, відповідно до вимог\~ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідачка у письмовій заяві від 06.03.2025 просила надати строк на примирення терміном 6 місяців з метою збереження сім`ї. Ухвалою суду від 06.03.2025 сторонам у справі надано строк на примирення терміном 5 місяців до 06.08.2025 включно та зупинено провадження у справі. У наданий судом строк сторони не примирилися, а в письмовій заяві від 12.05.2025 представник позивача просив скоротити цей строк до трьох місяців через відсутність у сторін бажання примиритися та погіршення їхніх відносин у визначений судом строк для примирення. У заяві від 23.05.2025 просив розгляд даного клопотання провести без участі сторони позивача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, у письмовій заяві від 26.05.2025 позовні вимоги визнала повністю, справу просила розглянути без її участі а після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що протягом наданого строку примирення між сторонами не відбулося, позивач не бажає збереження сім`ї та наполягає на розірванні шлюбу. Враховуючи, що вже пройшов достатній термін наданого строку для примирення (понад 2 місяці і два тижні), сторони не вжили будь яких заходів для досягнення примирення, суд вважає, що є всі підстави для скорочення наданого сторонам строку для примирення. Зважаючи на визнання позову відповідачем та те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити відповідне рішення. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 24.10.2023 зареєстровано шлюб Першим відділом ДРАЦС у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, актовий запис № 327, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.10.2023. Згідно зі\~ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - це одна з основних його засад, шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка обумовлює його добровільний характер. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3\~статті 56 Сімейного кодексу України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2\~ст. 104 Сімейного кодексу України, Відповідно до ч.3 ст. 105\~Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч.2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст.\~114, ст.\~115 Сімейного кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися та зберегти шлюб, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а тому є неможливим. Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи зазначені вище вимоги закону та встановлені судом обставини суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно\~з ст.113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У заяві від 26.05.2023 відповідачка просить після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище, а тому при реєстрації розірвання шлюбу слід відновити відповідачці дошлюбне прізвище « [PERSON] ». На підставі\~ст. 51 Конституції України, ст.ст.\~24,56,\~104-105,\~110,\~112,\~114-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved