Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

До Сумського районного суду Сумської області звернулись [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з позовною заявою до Бездрицької об`єднаної територіальної громади, треті особи: Сумська районна державна нотаріальна контора Східного міжрайонного управління Міністерства юстиції, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. [INFO] [PERSON] помер. Ухвалою суду від 24.09.2024 року провадження у даній справі було зупинено до закінчення строку для прийняття спадщини спадкоємцями [PERSON] , померлого [INFO] , з метою залучення до участі правонаступників. Ухвалою суду від 07.05.2025 року провадження у даній справі відновлене. У зв`язку з прийняттям спадщини [PERSON] після померлого [PERSON] його позовні вимоги були збільшені. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, позивачі посилаються на наступне, що [PERSON] , батькові позивачів, на підставі рішення виконавчого комітету Токарівської сільської ради Сумського району Сумської області № 62 від 05.10.1993 р. належали земельні ділянки площею 0,0225 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, з кадастровим номером 5924788300:03:006:1590 та площею 0,0875 га - для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером 5924788300:03:006:0589, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті спадщину прийняла його дружина - [PERSON] , але державний акт на право власності на вищезазначені земельні ділянки за життя не оформила. [INFO] [PERSON] померла. Спадщину після її смерті прийняли за заповітом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вказали, що постановою від 24.04.2024 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій Сумською районною державною нотаріальною конторою Сумської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказані земельні ділянки спадкоємцям було відмовлено, оскільки не було подано необхідних для вчинення нотаріальних дій документів, що підтверджують право спадкодавиці [PERSON] на відповідне нерухоме майно. Крім того, [PERSON] вказав, що [INFO] позивач (спадкоємець) [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина, спадкоємцем після його смерті є він, а тому його позовні вимоги збільшились. Вважають, що їх право власності в порядку спадкування оспорюється, а тому просили суд захистити право власності та визнати: за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування після матері [PERSON] , яка померла [INFO] та брата [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/2 (одну другу) частину земельних ділянок: площею 0,0225 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером 5924788300:03:006:1590; площею 0,0875 га, для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером 5924788300:03:006:0589, які розташовані за адресою: [ADDRESS] ; за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування після матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на (одну четверту) частину земельних ділянок: площею 0,0225 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером 5924788300:03:006:1590; площею 0,0875 га, для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером 5924788300:03:006:0589, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву в якій просять суд слухати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача Бездрицької об`єднаної територіальної громади, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява в якій просить суд слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник третьої особи - Сумської районної державної нотаріальної контори Східного міжрайонного управління Міністерства юстиції, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи у відсутність представника Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду повідомлялась. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] батьки позивачів, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , ІІ [NUMBER] (а.с. 9,17,25) та копією свідоцтва про шлюб [PERSON] з [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 14) [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва смерть серії [NUMBER] (а.с. 26) [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва смерть серії [NUMBER] (а.с. 27) [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва смерть серії [NUMBER] (а.с. 28) [PERSON] , на підставі рішення виконавчого комітету Токарівської сільської ради Сумського району Сумської області № 62 від 05.10.1993 р. належали земельні ділянки площею 0,0225 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, з кадастровим номером 5924788300:03:006:1590 та площею 0,0875 га - для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером 5924788300:03:006:0589, які розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 33). З матеріалів спадкової справи [PERSON] №909/2008 (а.с. 78-92) вбачається, що спадщину після її смерті прийняли: - син [PERSON] , спадкоємець за заповітом, який постійно проживав разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини, та протягом строку, встановленого законом не заявив про відмову від неї (частина 3 ст. 1268 ЦК України) розмір частки ; - син [PERSON] , спадкоємець за заповітом, який за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину ( [PERSON] та [PERSON] ), пропустивши строк для прийняття спадщини, подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу відповідно до правил ч. 2 ст. 1272 ЦК України розмір частки ; - донька [PERSON] , спадкоємець за заповітом, яка за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину ( [PERSON] та [PERSON] ), пропустивши строк для прийняття спадщини, подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу відповідно до правил ч. 2 ст. 1272 ЦК України розмір частки . До складу спадкового майна після померлої [PERSON] входить земельні ділянки 0,02 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та площею 0,05 га - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , згідно свідоцтва про спадщину за законом № 304 від 20.02.1998 року, державний акт на земельні ділянки не видавався (а.с. 89) Згідно витягу з Державного реєстру земельного кадастру право власності за [PERSON] на земельні ділянки площею 0,0225 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, з кадастровим номером 5924788300:03:006:1590 та площею 0,0875 га - для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером 5924788300:03:006:0589, які розташовані за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано ( а.с. 34-41) Згідно постанови\~Сумської районної\~державної нотаріальної\~контори Сумської\~області від\~24.04.2024\~року про\~відмову у\~вчиненні нотаріальних\~дій у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказані земельні ділянки позивачам було відмовлено оскільки заявниками не було подано необхідних для вчинення нотаріальних дій документів (а. с. 54-55) [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 105) Згідно копії спадкової справи № 95/2024 до майна померлого [PERSON] , спадщину після його смерті прийняв його брат [PERSON] (а.с. 116-121) Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). У частинах першій та другій статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Відповідно до\~ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та Законами України. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються\~Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~і Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим\~Постановою КМУ від 25 грудня 2015 року № 1127. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Видача свідоцтва про право власності передбачена Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, що визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, в пункті 24 якого встановлено, що у випадках, встановлених законом, державний реєстратор органу державної реєстрації прав після прийняття рішення про державну реєстрацію права власності, відкриття відповідного розділу Державного реєстру прав та/або внесення записів до зазначеного Реєстру формує свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Суть державної реєстрації прав - офіційне визнання й підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, які вже мали місце на підставі рішень відповідних органів, договорів чи інших правовстановлюючих документів, шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру прав, а не безпосереднє створення таких фактів зазначеними записами. З урахуванням наведених норм права, свідоцтво про право власності є лише документом, яким оформлюється відповідне право, але не правочином, на підставі якого це право виникає, змінюється чи припиняється, тобто свідоцтво про право власності не породжує виникнення у власника відповідного права, а тільки фіксує факт його наявності. Статтею 15 Цивільного кодексу України\~гарантовано право кожного на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі\~ст. 392 Цивільного кодексу України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його власність. Стаття 1 Протоколу Першого Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право мирного володіння своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З урахуванням положень частини першої статті\~15\~та статті\~392 Цивільного кодексу України, власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності У цьому ж пункті Постанови Пленум ВССУ наголошує, що виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, зокрема, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами. Згідно з частиною першою\~статті 1297 Цивільного кодексу України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як передбачено п. 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод\~(1950 р.), ратифікованою\~Законом від 17 липня 1997р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4\~ст. 41 Конституції України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. Згідно ч.ч. 1, 3 та 4 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельні ділянки площею 0,0225 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, з кадастровим номером 5924788300:03:006:1590 та площею 0,0875 га - для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером 5924788300:03:006:0589, які розташовані за адресою: [ADDRESS] передано у власність [PERSON] , на підставі рішення виконавчого комітету Токарівської сільської ради Сумського району Сумської області № 62 від 05.10.1993 р., після його смерті спадщину прийняла його дружина [PERSON] . [PERSON] , не встигла оформити правовстановлюючий документ - державний акт на набуте нею майно й, через обставини, які від неї не залежали, за життя виникле в неї право на земельні ділянки не зареєструвала, зазначене перешкоджає позивачам здійснити право спадкування на земельні ділянки і отримати свідоцтво про право на спірні земельні ділянки. Таким чином, проаналізувавши вищевказані правові норми та оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, на які позивачі посилалися в обґрунтування своїх позовних вимог про визнання за ними права власності на спірні земельні ділянки. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст.5 Цивільного процесуального кодексу України) Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч. 1\~ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частини другої\~ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов\~\~ [PERSON] , [PERSON] до Бездрицької об`єднаної територіальної громади, треті особи: Сумська районна державна нотаріальна контора Східного міжрайонного управління Міністерства юстиції, [PERSON] про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved