Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом, у якому просив стягнути з відповідача 41067 грн. 10 коп. суми сплаченого страхового відшкодування. Мотивував позовні вимоги тим, що 13.09.2022 року о 13 год. 30 хв. на вул. Зубрівській, буд. 38, у м. Львові, відбулась ДТП за участю транспортного засобу марки «Мерседес» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Рено» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 15.09.2022 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зазначив, що 14.09.2022 року потерпілий звернувся із заявою про подію та на виплату страхового відшкодування. ПрАТ «СК «Аркс» виплатило потерпілому суму страхового відшкодування у розмірі 41067 грн. 10 коп. Зауважив, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована, з огляду на що позивач набув право регресної вимоги до нього. Враховуючи наведене, просив позовні вимоги задовольнити, а судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою від 24 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач повідомлявся про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції та розміщення відповідного оголошення на офіційному сайті суду. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 13.09.2022 року о 13 год. 30 хв. на вул. Зубрівській, буд. 38, у м. Львові, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки«Мерседес» номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Рено» номерний знак [NUMBER] , чим порушив вимоги пункту 13.1 ПДР України, завдавши при цьому транспортним засобам механічних пошкоджень. Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 15.09.2022 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. За ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як вбачається з договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 74045а1згфа від 03.12.2021 року, автомобіль марки «Рено» номерний знак [NUMBER] був застрахований у ПрАТ «СК «Аркс». Із заяви про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 13.09.2022 року вбачається, що водій автомобіля марки «Рено» номерний знак [NUMBER] звернувся до ПрАТ «СК «Аркс» для отримання страхового відшкодування. Розрахунком-фактурою № ТОВ0000525 від 18.10.2022 року встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Рено» номерний знак [NUMBER] становить 41067 грн. 10 коп. з ПДВ. З страхового акту № ARX3417882 від 04.11.2022 року вбачається, що ПрАТ «СК «Аркс» розраховано вартість суми страхового відшкодування, яка становить 41067 грн. 10 коп. Як встановлено з платіжного доручення № 926930 від 07.11.2022 року, ПрАТ «СК «Аркс» здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 41067 грн. 10 коп. на користь виконавця ремонтно-відновлюваних робіт ТзОВ «Ю.Р.К.». Позивач зазначає, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП застрахована не була, що підтверджується витягом з веб-сайту МТСБУ. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяні збитки. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. В силу вимог ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Зі змісту ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. В силу вимог пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у\~пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. У відповідності до постанови Пленуму ВС України «Про практику розглядами судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована, суд приходить до висновку, що він, як особа, що винна у завданні шкоди власнику автомобіля марки «Рено» номерний знак [NUMBER] , зобов`язаний відшкодувати збитки позивачу. При цьому, відповідачем не подано до суду жодних заперечень щодо задоволення позовних вимог, а також доказів, на підставі яких можна було б зробити висновок про відсутність підстав для задоволення позову. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що мотиви, якими представник позивача обґрунтовував позовні вимоги, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому такі слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 41067 грн. 10 коп. виплаченого страхового відшкодування. За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 3028 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved