Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] через представника звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, яку в подальшому уточнив та в обґрунтування якої зазначив, що належний сторонам житловий будинок по [ADDRESS] розташований на земельній ділянці площею 1364 кв.м., що перебуває у комунальній власності. На вказаній земельній ділянці розташовані: житловий будинок літ. «А-1» з прибудовами літ. «а3», «а4», «а5», «а6», загальною площею 69,7 кв.м., житловою 37,1 кв.м; сарай літ. «Б»; сарай літ. «З»; льох літ. «Д»; літня кухня літ. «Е» з тамбуром літ. «е»; вбиральня літ. «Ж»; незавершене будівництво гараж літ. «И»; паркани № № 6, 8, 9, 11, 12; хвіртка № 7; ворота № 10; вигрібна яма № 13. Вказаний житловий будинок з надвірними будівлями був придбаний у рівних частках [PERSON] та [PERSON] за договором купівлі-продажу жилого будинку від 27.02.2002 року. Між співвласниками будинку фактично склався такий порядок користування приміщеннями будинку та надвірними будівлями, за яким [PERSON] користувався приміщеннями житлового будинку літ. «А-1» № 2-1, 2-2, 2-3 та прибудовою літ. «а5», а також надвірними будівлями та спорудами сараями літ. «Б», «З», льохом літ. «Д», парканами № 9, 11, воротами № 10. Фактичний порядок користування житловим будинком передбачав окремі входи співвласників до приміщень будинку, які знаходились у користуванні. 07.11.2018 року за договором дарування частки житлового будинку, серія та номер: 2618, право власності на 1/2 частку спірного житлового будинку, яка раніше належала [PERSON] було набуто [PERSON] . Між новим власником житлового будинку та [PERSON] склалися неприязні відносини з приводу порядку користування житловим будинком, співвласники житлового будинку не дійшли згоди про те якими приміщеннями будинку вони користуються, через що виникали конфлікти, викликалася поліція. 11.12.2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу частки житлового будинку серія та номер 194. [PERSON] не проживає у спірному будинку, її місце проживання та місце реєстрації позивачу не відомо, позивач випадково дізнався про зміну власника 1/2 частки житлового будинку. Для уникнення конфліктів між співвласниками спірного житлового будинку, що можуть виникнути між сторонами під час реалізації своїх прав власників в зв`язку з чим, [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Просив суд поділити житловий будинок літ «А-1» з прибудовами та надвірними будівлями по [ADDRESS] , виділивши [PERSON] в окремий об`єкт нерухомості з правом присвоєння окремої поштової адреси приміщення і будівлі по житловим будівлям та прибудовам: приміщення в літ. «А-1»: житлова кімната № 2-2 площею 17,1 кв.м, «а4» коридор № 2-1 площею 11,3 кв.м., санвузол № 2-3 площею 3,5 кв.м.; надвірним будівлям: ганок літ. «а5», сараї літ. «Б», літ. «З», паркан № 9, ворота з хвірткою № 10, паркан № 11, паркан № 12 - всього під забудовою 65,0 кв.м., прибудинкова територія, вільна від забудови 617,0 кв.м. Межа між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS] проходить у такий спосіб: Точка А знаходиться на перетині існуючого паркану по вулиці та особисто збудованого, поділяє о вулиці існуючий паркан на відрізки 7,9 м. та 6,8 м. відповідно; Точка Б знаходиться на місці прибудови особисто побудованого паркану до будинку; Відрізок АБ довжиною 2,8 м. прокласти уздовж існуючого паркану; Відрізок ББ1Б2Б3 прокласти за лінією розподілу житлового будинку; Відрізок ВВ1В2 прокласти уздовж існуючого паркану; Відрізок ГГ1Г2 прокласти уздовж стін сараїв літ. «Б» та літ. «З», Точка Д поділяє город з тильної сторони на відрізки 7,61 м та 7,9 м., Відрізок Г2Д довжиною 58,44 м покласти напряму, а також, стягнути з [PERSON] на його користь судовий збір в сумі 1681 грн. 60 коп. та витрати на проведення будівельно-технічної експертизи в сумі 17161 грн. 00 коп. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова (головуючий суддя Єжов В.А.) від 23.10.2020 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи було вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 30.12.2020 року вжито заходи забезпечення позову за заявою позивача, шляхом заборони у будь-який спосіб відчужувати 1\\2 частину будинку [ADDRESS] , що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 27.02.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Гончаренко Н.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 2032. Ухвалою суду від 03.02.2021 року витребувано від КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради копію інвентаризаційної справи на житловий будинок по [ADDRESS] . Ухвалою суду від 29.03.2021 року у вищевказаній цивільній справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам ХНДІСЕ ім. Бокаріуса. На час проведення експертизи провадження у справі зупинене. 11.08.2023 року до суду надійшли матеріали вищевказаної цивільної справи з висновком про проведення експертизи. На підставі розпорядження щодо повторного автоматизованого розподілу невирішених судових справ, які перебували в провадженні судді Єжова В.А., вищезазначена справа, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 11.08.2023 року, передана для розгляду судді Глобі М.М. Ухвалою суду від 11.08.2023 року вищевказана цивільна справа була прийнята до провадження та призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження. У відповідності\~до вимог\~ст.\~178\~ЦПК України\~представником відповідача\~15.11.2023\~року через\~портал «Електронний\~суд» було\~подано до\~суду відзив\~на позовну\~заяву,\~згідно якого\~зазначено,\~що відповідач\~не заперечує\~щодо поділу\~житлового будинку\~з прибудинковими\~та надвірними\~будівлями по\~ [ADDRESS] за\~запропонованою експертом\~схемою,\~проте,\~враховуючи дійсні\~обставини справи,\~наявні докази\~та фактичне\~користування сторонами\~по справі\~частин спільного\~майна,\~вважає,\~що поділ\~майна повинен\~бути проведений\~шляхом зміни\~частин поділу\~навпаки.\~А саме:\~виділити запропоновану\~частину житлового\~будинку з\~прибудовами та\~надвірними будівлями\~не позивачу,\~а відповідачу\~в окремий\~об`єкт нерухомості\~з правом\~присвоєння окремої\~поштової адреси\~приміщення і\~будівлі по\~житловим будівлям\~та прибудовам:\~приміщення в\~літ.\~«А-1»:\~житлова кімната\~№ 2-2\~площею 17,1\~кв.м.\~«а4»\~коридор №\~2-1\~площею 11,3\~кв.м.,\~санвузол №\~2-3\~площею 3,5\~кв.м.\~По надвірним\~будівлям:\~ганок літ.\~«а5»,\~сараї літ.\~«Б»,\~«3»,\~паркан №\~9,\~ворота з\~хвірткою №\~10,\~паркан №\~11,\~паркан №\~12.\~Всю іншу\~частину житлового\~будинку з\~прибудовами та\~надвірними будівлями\~по [ADDRESS] виділити\~позивачу.\~Також,\~перерозподілити частки\~співвласників будинку\~відповідно зазначеному\~поділу.\~Щодо межі\~між земельними\~ділянками позивача\~та відповідача,\~то запропонованийпозивачем та експертом поділ є прийнятним та співмірним та повністю погоджується відповідачем. З урахуванням викладеного, відповідач та її представник просили задовольнити частково заявлені позовні вимоги [PERSON] . Ухвалою суду від 15.01.2024 року закрито підготовче засідання по справі. Справу призначено до судового розгляду по суті. Під час розгляду справи позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник позивача зазначила, що матеріали справи не містять від відповідача жодних заперечень проти висновку експерта щодо проведеної судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, а тому, вважала висновок експерта достовірним доказом, який свідчить про обґрунтованість заявлених вимог позивачем. Відповідач в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги [PERSON] визнала частково. Просила поділити вказаний житловий будинок з прибудинковими та надвірними будівлями по [ADDRESS] за запропонованою експертом схемою, але, враховуючи фактичне користування сторонами по справі частин спільного майна навпаки, оскільки, вважала, що поділ майна повинен бути проведений шляхом зміни частин вказаного житлового будинку між позивачем та відповідачем. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Харківської міської ради в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань до суду не надходило. Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю. 27.02.2002 року, реєстрований номер 2032, належить частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 02.09.202, року за № 222408224 вбачається, що відповідачу [PERSON] , на підставі договору дарування, серія та номер: 194, виданого 11.12.2019 року, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Клопотовою Л.Ю., на праві приватної власності, належить 1/2 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Під час розгляду справи судом було встановлено, що між співвласниками вказаних частин житлового будинку постійно виникають суперечки та конфлікти з приводу користування частинами вказаного житлового будинку. Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло. Статтею 41\~Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За положеннями ст.\~47\~Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. За загальним правилом власник самостійно користується, володіє та розпоряджається своїм майном. Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості. Згідно із ст.\~355\~ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), тобто право спільної власності - це право власності кількох суб`єктів на один об`єкт. Відповідно до ст.\~356\~ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Зі змісту вказаної статті випливає, що право кожного із співвласників пов`язується з часткою у праві спільної власності, і кожен із співвласників є власником не певної частини майна, а всього спільного майна у цілому. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~358\~ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Частиною 3 ст.\~358\~ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно зі ст.\~364\~ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Статтями 363, 367\~ЦК України передбачено, що поділ (виділ частки) майна, що є об`єктом спільної часткової власності, в натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників. При цьому слід ураховувати, що після поділу майна, що є у спільній частковій власності, кожному із співвласників має бути визначена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України. Таким чином, суд повинен зазначити в рішенні, яка частка із спірного майна надається відповідачу, тим самим визначивши конкретний окремий об`єкт нерухомого майна, який залишається у власності відповідача. У постанові Верховного Суду від 19.05.2021 року у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) зроблено висновок, що «відповідно до ст.\~367\~ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється». Виходячи зі змісту цих норм, поділ (виділ частки) є можливим якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку. Виходячи з положень ст. ст. 183, 367\~ЦК України та роз`яснень, що містяться в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі те, якщо при цьому можливо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Згідно висновку судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно будівельної експертизи № 11887 від 17.07.2023 року, виходячи з розташування і розмірів приміщень житлового будинку та прибудов, їх конструктивних елементів, розташування надвірних будівель, розмірів і конфігурації земельної ділянки, ідеальних часток співвласників, надати варіант розподілу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами відповідно до ідеальних часток співвласників не виявляється можливим. На розгляд суду надано один варіант розподілу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами відповідно до фактичного користування з відступом від ідеальних часток та розрахунком компенсації. З огляду на конфігурацію земельної ділянки, її розміри, місцерозташування житлового будинку, надвірних будівель, розміру часток співвласників, встановленого порядку користування земельною ділянкою на розгляд суду пропонується один варіант порядку користування земельною ділянкою з повною ізоляцією: за фактичним користуванням земельною (з переобладнанням). А саме: відповідно до наданого варіанту розподілу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами співвласникам виділяється в користування: а саме: - [PERSON] будівель і споруд на суму 188994 грн. 00 коп., що на 33274 грн. 50 коп. менше ніж покладено на 1\\2 частки, приміщень, площею 31,90 м2, що на 3,0 м2 (34,5 31,90) менше чим покладено на 1\\2 частки: приміщення і будівлі по житловим будівлям та прибудовам: приміщення в літ. «А-1»: житлова кімната № 2-2 площею 17,1 кв.м, «а4» коридор № 2-1 площею 11,3 кв.м., санвузол № 2-3 площею 3,5 кв.м.; надвірним будівлям: ганок літ. «а5», сараї літ. «Б», літ. «З», паркан № 9, ворота з хвірткою № 10, паркан № 11, паркан № 12; - [PERSON] будівель і споруд на суму 255543 грн. 00 коп., що на 33274 грн. 50 коп. більше ніж покладено на 1\\2 частки, приміщень площею 37,8 м2, що на 3,0 м2 (37,8 34,8) більше чим покладено на 1\\2 частки: приміщення і будівлі по житловим будівлям та прибудовам: «А-1»: житлова кімната № 1-4 площею 20,0 кв.м; «а3» коридор № 1-1 площею 3,7 кв.м.; санвузол № 1-2 площею 3,2 кв.м.; кухня № 1-3 площею 10,9 кв.м., надвірним будівлям: ганок літ. «а6», літня кухня літ. «Е», тамбур літ «е», паркан №6, хвіртка № 7, паркан № 8, паркан № 12, вбиральня літ. «Ж», вигрібна яма № 13. Відповідно до наданого варіанту розподілу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами ідеальні частки співвласників у праві власності пропорційно перерозподілились та складають: [PERSON] 43\\100 частки, замість 1\\2 частки; [PERSON] 57\\100 частки, замість 1\\2 частки. Для здійснення запропонованого варіанту розподілу житлового будинку необхідно: 1. Виконати ремонтні роботи та привезти всі приміщення житлового будинку до житлового стану; 2. Співвласнику [PERSON] необхідно влаштувати окрему вигрібну яму; 3. Співвласникам організувати самостійні мережі газопостачання, опалення та електропостачання; Для улаштування самостійних мереж електропостачання, газопостачання та опалення для кожної з квартир (відокремлення комунікацій), співвласникам слід звернутись до відповідних спеціалізованих установ. Поділ горища житлового будинку літ. «А-1» проводити по лінії розподілу житлового будинку. Відповідно до зроблених розрахунків, грошову компенсацію в інвентаризаційних цінах необхідно виплатити: [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 33274 грн. 05 коп. Відповідно до варіанту порядку користування земельною ділянкою (за фактичним користуванням) І співвласнику [PERSON] виділяється земельна ділянка № [NUMBER] площею 682 м2, що припадає на 1\\2 частки, в тому числі: під житловим будинком літ. «А-1» - 22,3 м2, прибудовою літ. «а4» - 19,7 м2, ганок літ. «а5» - 1,0 м2, сарай літ. «Б» - 15,1 м2, сарай літ. «З» - 6,9 м2. Всього під забудовою 65,0 м2, прибудинкова територія 617,0 м2, вільна від забудови. ІІ співвласнику [PERSON] виділяється земельна ділянка № [NUMBER] площею 682 м2, що припадає на 1\\2 частки, в тому числі: під житловим будинком літ. «А-1» - 25,0 м2, прибудовою літ. «а3» - 24,5 м2, ганок літ. «а6» - 6,6 м2, тамбур літ. «е» - 3,5 м2, літня кухня літ. «Е» - 18,2 м2, вбиральня літ. «Ж» - 1,0 м2. Всього під забудовою 78,8 м2. Прибудинкова територія 603,2 м2, вільна від забудови. Виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23.10.2019 року у справі № 2-413/11 (провадження № 61-17672св18). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-12цс13 від 03.04.2013 року). З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що існує технічна можливість виділення в натурі частини житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами та надвірними будівлями по [ADDRESS] між співвласниками. Щодо вимоги позивача про визначення порядку користування земельною ділянкою, суд зазначає наступне. Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 88\~ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Частинами 1, 2 ст. 120 ЗК України передбачено,\~що у\~разі набуття\~права власності\~на об`єкт\~нерухомого майна\~(жилий\~будинок (крім\~багатоквартирного),\~іншу будівлю\~або споруду),\~об`єкт\~незавершеного будівництва,\~розміщений на\~земельній ділянці\~(крім\~земель державної,\~комунальної власності),\~право власності\~на таку\~земельну ділянку\~одночасно переходить\~від відчужувача\~(попереднього\~власника)\~такого об`єкта\~до набувача\~такого об`єкта\~без зміни\~її цільового\~призначення.\~У разі\~якщо відчужувачу\~(попередньому\~власнику)\~такого об`єкта\~належала частка\~у праві\~спільної власності\~на земельну\~ділянку,\~до набувача\~цього об`єкта\~переходить право\~власності на\~таку частку.При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті. У разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі. Відповідно до ч. 2 ст. 152\~ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно наведених вище положень ЗК України, що закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду. У зв`язку з цим передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до ст.\~88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. Первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд (Постанова Верховного Суду України від 17.02.2016 року у справі №6-1500цс15). У постанові Верховного Суду України від 01.11.2017 року у справі №6-2454цс16 зроблено висновок, що «при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові №6-41цс16 від 15.05.2017 року. Згідно положень ст.\~110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Порядок користування земельною ділянкою між співвласниками не визначався і не визначений по теперішній час. Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2016 року визначено наступне: виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до ст.\~88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішені спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Оскільки володіння та порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, в тому числі тією, на якій розташований належний співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, то при застосуванні ст.\~88 ЗК України при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або жилий будинок, слід брати до уваги цю угоду. Це правило стосується тих випадків, коли житловий будинок поділено в натурі. Відповідно до ч. 1 ст. 318\~ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватись до майнових прав на майно (зокрема до права користування земельною ділянкою). Відтак право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (ч. 5 ст. 319 ЦК України). Отже, при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Згідно висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 11887, складеного 17.07.2023 року, експертом для забезпечення доступу кожного із співвласників до належної їм частини житлового будинку, господарських будівель і споруд, виходячи із фактичного розміру земельної ділянки за спірною адресою було запропоновано наступний варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою, а саме: Визначити наступні межі між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS] у такий спосіб: -Точка А знаходиться на перетині існуючого паркану по вулиці та особисто збудованого, поділяє по вулиці існуючий паркан на відрізки 7,9 м. та 6,8 м. відповідно; -[PERSON] знаходиться на місці прибудови особисто побудованого паркану до будинку; -Відрізок АБ довжиною 2,8 м. прокласти уздовж існуючого паркану; -Відрізок ББ1Б2Б3 прокласти за лінією розподілу житлового будинку; -Відрізок BB1B2 прокласти уздовж існуючого паркану; -Відрізок ГГ1Г2 прокласти уздовж стін сараїв літ. «Б» та літ. «3»; -Точка Д поділяє город з тильної сторони на відрізки 7, 61 м та 7, 9 м; -Відрізок Г2Д довжиною 58,44 м прокласти напряму. Щодо розподілу між сторонами часток у користування, суд зазначає наступне. З наданих представником відповідача технічних умов приєднання водопостачання, довідки проведення водопроводу, опалення, каналізації та електропостачання, договору про охорону частини будинку ТОВ «ОХОРОНА-20» (код ЄДРПОУ 419624265, адреса: вул. Садова, 10/12, м. Харків, 61002), а також договору та акту прийому-передачі виконаних робіт вбачається, що [PERSON] користується домоволодінням за вказаною адресою, разом з тим, вказане не доводить, яка саме частина зазначеного домоволодіння перебуває в користуванні відповідача. Допитані під час судового розгляду свідки зі сторони позивача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зазначили, що вони проживають по сусідству з домоволодінням [ADDRESS] . Житловий будинок фактично розділений між двома власниками. В одній половині двору, на якій розташоване приміщення, яке використовується як гараж, проживає [PERSON] , а з іншої частини - [PERSON] (на теперішній час новий власник [PERSON] ). Допитаний в якості свідка зі сторони відповідача [PERSON] зазначив, що у частині домоволодіння, яке перебувало у користуванні [PERSON] , він виконував ремонтні роботи. Позивач [PERSON] користувався іншою частиною будинку. Зазначив, що вказані ремонтні роботи були здійснені ним у частині житлового будинку, який складається із трьох кімнат, коридору та ванної кімнати. Здійснював роботи, окрім іншого, із шпаклювання стін, скосів та стель, загальним об`ємом 177 м2. Суд, аналізуючи зміст схеми розташування житлових приміщень у будинку [ADDRESS] та дані акту приймання-передачі виконаних робіт, складених [PERSON] , приходить до висновку, що останній робив ремонтні роботи на замовлення [PERSON] в частині, яка перебувала у її користуванні, де розташовані наступні приміщення: житлова кімната № 1-4 площею 20,0 кв.м; «а3» коридор № 1-1 площею 3,7 кв.м.; санвузол № 1-2 площею 3,2 кв.м.; кухня № 1-3 площею 10,9 кв.м. Також суд вважає за можливе встановити порядок користування земельною ділянкою саме за варіантом, відображеним у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 11887, складеного 17.07.2023 року. За приписами ч. ч. 1-4 ст.12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Крім того, відповідно до ч. 1 ст.\~76\~ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦК України). З урахуванням вищевикладеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог [PERSON] та їх задоволенню. Разом з тим, суд не вирішує питання щодо стягнення грошової компенсації з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] за збільшену частку житлового будинку, оскільки суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог. На підставі ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати. Так, позивачем при зверненні до суду з позовною заявою був сплачений судовий збір в сумі 1681 грн. 60 коп. (т. 1 а.с. 1) та витрати за проведення судової експертизи у розмірі 17161 грн. 00 коп. (т. 1 а.с. 202-204), а тому, на підставі ст. 141\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в загальній сумі 18842 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved