Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем з 07 вересня 2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку, [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені протягом декількох років через втрату взаємної любові та поваги, збереження шлюбу надалі суперечить її інтересам та інтересам відповідача. Враховуючи зазначене, просить суд шлюб, зареєстрований 07 вересня 2002 року Старобільським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 103 між нею та відповідачем, розірвати. Представник позивачки адвокат Латиш К.В. надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та участі позивачки, а у випадку неявки відповідача, провести розгляд справи в заочному порядку, позовну заяву підтримує та просить її задовольнити. Відповідач, в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування) знаходиться на тимчасово окупованій території на сайті Судової влади. Про причини неявки суд не повідомив. Частина 4 ст. 223 ЦПК передбачає, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ухвалою суду від 22.05.2025 року постановлено проведення заочного розгляду даної справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виданого 07 вересня 2002, оригінал якого долучений до матеріалів справи вбачається, що сторони з 07 вересня 2002 року, перебувають у шлюбі, зареєстрованому Старобільським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 103. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] та доньку, [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою, спір про місце проживання та утримання дітей відсутній. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені протягом декількох років через втрату взаємної любові та поваги. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивачки, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Крім того, у наданий судом строк для примирення, сторони не примирились, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. При таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.1, ч.2 п.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача. Крім того, відповідно до ч.1, ч.2 п.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача. Проте позивачкою в позові не ставиться питання про стягнення на її користь судових витрат, тому суд не вбачає доцільності в стягненні судового збору з відповідача та залишає їх за позивачкою. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved