Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

У грудні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства, в якому просить: визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , яка народилась у м. Києві (актовий запис № 2064 від 12 липня 2024 року); внести зміни до актового запису від 12 липня 2024 року № 2064 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а саме: графі «батько» виключити відомості про [PERSON] , [INFO] , та вказати батьком [PERSON] (громадянин України, [INFO] ), змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », змінити по батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », про що видати нове свідоцтво. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] народилась [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження батьком дитини зазначений - [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 08 листопада 2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Разом з тим, оскільки з моменту офіційного розірвання шлюбу судом до народження дитини минуло менше 10 місяців, на підставі частини другої статті 122 СК України у свідоцтві про народження батьком дитини зазначено саме [PERSON] . Водночас, [PERSON] не є біологічним батьком дитини. Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду від 02 вересня 2024 року № 44204, здійсненого клініко-діагностичною лабораторією ТОВ «Мама Папа», ймовірність того, що [PERSON] (позивач), [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , складає 99,999999%. Враховуючи вищевикладене, позивач вважаэ, що наявні правові підстави для визнання саме його батьком дитини, [PERSON] , [INFO] , та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини, тому вын звернувся до суду з указаним позовом та просив його задовольнити. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 грудня 2024 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 24 грудня 2024 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак матеріали справи містять його заяву про визнання позову, в якій він визнає позовні вимоги у повному обсязі, про поважність причин неявки суду невідомо. Третя особа - [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Третя особа - Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) явку свого представника у судове засідання не забезпечила, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про поважність причин неявки суду невідомо. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та третьої особи. Згідно з частиною третьою статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши позивача та його представника, третю особу у підготовчому судовому засіданні, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні та виходить з наступного. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Частиною першою-третьою статті 122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Судом установлено, що [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 12 липня 2024 року Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) серії [NUMBER] , актовий запис № 2064. Відповідно до свідоцтва про народження батьком дитини записаний « [PERSON] », матір`ю - « [PERSON] ». Разом з тим, рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 08 листопада 2023 року, що набрало законної сили 09 грудня 2023 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 22 жовтня 2016 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2838, розірвано. Таким чином, судом установлено, що оскільки дитина народжена до спливу десяти місяців після розірвання шлюбу, на підставі частини другої статті 122 СК України її батьком записаний [PERSON] . Водночас, відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду від 02 вересня 2024 року № 44204, проведеного експертом ТОВ «Мама Папа», ймовірність того, що [PERSON] (позивач) є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999%. Згідно зі статтею 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини (постанова Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 645/1098/18 (провадження № 61-759св21)). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Доказами у справі про визнання батьківства можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. За загальним правилом визнання батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для визнання батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Указане відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц, провадження № 61-6030св18. У постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18 (провадження № 61-18333св19) зазначено, що «висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства». Як вже встановлено судом, відповідно до висновку за результатами молекулярно-генетичного експертного дослідження позивач з ймовірністю 99,999999% є біологічним батьком дитини, [PERSON] , [INFO] . Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що він є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідач визнав позовні вимоги, таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає, що вимоги [PERSON] про визнання батьківства підлягають задоволенню. Що стосується вимоги про внесення змін до актового запису, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з підрунктом 20 пункту 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за N 55/18793 встановлено, що рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. З огляду на викладене, суд вважає за можливим, внести зміни до актового запису про народження від 12 липня 2024 року № 2064, виданого Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відносно [PERSON] , [INFO] , щодо відомостей про батька та дитину. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved