Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся в суд з позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким визначити йому двомісячний додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обгрунтовані тим, що [INFO] померла баба позивача - [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала у місті Чернігові у квартирі, яка належить позивачу на праві приватної власності. [PERSON] , проживав разом з померлою, однак зареєстрований за іншою адресою. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого входить земельна ділянка з кадастровим номером 05204484200:01:001:0309 для ведення особистого селянського господарства, площею 1 га, яка знаходиться на території П`ятківської сільської ради Бершадського району вінницької області. [PERSON] являється єдиним спадкоємцем померлої. У квітні 2024 року, переглядаючи свої документи у будинку, де проживала баба позивача, [PERSON] виявив заповіт, який був вчинений померлою на його користь, у зв`язку з чим звернувся до нотаріальної контори. Однак, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним було пропущено встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Позивач зазначає, що своєчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся, так як спадщина відкрилася у грудні 2021 року, а вже в лютому 2022 року розпочалася збройна агресія рф проти України і було оголошено воєнний стан. На той час на території міста Чернігова та Чернігівської області тривалий час проходили активні бойові дії, відбувалися ракетні обстріли міста Чернігова та Чернігівської області, що унеможливило роботу нотаріальних контор. Позивач, у свою чергу і незнав про наявність заповіту. На думку позивача, вищевказані обставини є поважною причиною пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 29.04.2024 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 20.05.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник Бершадської міської ради, міський голова Драган В., просив в задоволенні позову відмовити. посилаючись на те, що незнання позивача про наявність заповіту не є підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. 18.06.2024 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що в нього існували об`єктивні, непереборні та істотні перешкоди для своєчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, які він вказав у поданій ним позовній заяві. Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 31.07.2024 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті. 12.12.2024 на адресу суду надійшли додаткові пояснення від представника відповідача, Скакун С.В., в яких остання просить в задоволенні позову відмовити, вказуючи на те, що позивач є спадкоємцем другої черги за законом, тому він навіть незнаючи про наявність заповіту мав би скористатися своїм правом та отримати спадщину за законом. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, від його представника, адвоката Сергієнка А.М., надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в поданих заявах по суті справи просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги не визнає. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] у віці 90 років, в м.Чернігів померла [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після смерті, [PERSON] , відкрилася спадшина на належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку з кадастровим номером 0520484200:01:001:0309 для ведення особистого селянського осподарства. Право власності померлої на земельну ділянку, підтверджено свідоцтвом про право власності на нерехуме майно з індексним номером 15495625. За життя, [PERSON] , вчинила заповіт, яким все майно, де б воно не було та з чого б не складалося і взагалі все те, що їй буде належати та на що за законом матиме право заповіла [PERSON] , що підтверджено копією такого заповіту, зареєстрованого в реєстрі за №500. [PERSON] , є внуком померлої, що підтверджено копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] та копією свідоцтва про народження його матері - [PERSON] , серії [NUMBER] . Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу, Коваленка В.В.. Проте, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, що підтверджено роз`ясненням нотаріуса від 15.04.2024 №65/01-16. Позивач, [PERSON] вказує, що встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини пропустив, оскільки про наявність заповіту, вчиненого його бабою він дізнався лише в квітні 2024 року, під час перегляду документів у будинку, де вона проживала. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами 1, 2 статті 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Відповідно до п. 24Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховна Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2024 по справі № 686/5757/23 конкретизувала висновок ВСУ, викладений в постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, щодо необізнаності спадкоємця про наявність заповіту як поважної причини пропуску строку для прийняття спадщини, виснувавши, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини за обставин, коли заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. Спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини у встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини винятково для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом (закликані до спадкування). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач не є спадкоємцем за законом першої черги, оскільки є внуком померлої [PERSON] . Заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагало від позивача вчинення дій щодо прийняття спадщини. Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, а також те, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав, свобод чи законних інтересів, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин і позов слід задовольнити. Що стосується додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку в два місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved