Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

В провадження судді Подільського районного суду м. Києва Петрова Д.В. перебувала цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію. Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 31.03.2025 позов Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» заборгованість за необліковану електричну енергію у загальному розмірі 53 758 грн 55 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 грн. 12.05.2025 на адресу суду надійшла заява представника позивача Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про ухвалення додаткового рішення, в якій представник позивача вказує на те, що судом не вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача просив суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн, оскільки з метою забезпечення представництва інтересів стягувача в суді в даній справі та надання інших видів правової допомоги стягувач уклав з Адвокатським об`єднанням «Перший Радник» договір про надання правової допомоги № 3443-ДКЕМ від 01.01.2024. Судові витрати, які стягувач поніс у зв`язку із розглядом даної справи складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн, що підтверджується актом наданих послуг № 140 від 05.05.2025 Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 270 ЦПК України). Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача в заяві на адресу суду просив розгляд справи проводити без участі сторони позивача та задовольнити подану заяву про ухвалення додаткового судового рішення. В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином засобами поштового зв`язку. Вивчивши подану до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи № 758/16512/24, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що позивачем було зазначено, що докази витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи будуть надані суду до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави). Суд зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial