Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

У провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває на розгляді справа за позовом [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до АТ «Українська залізниця» про стягнення по 200000 грн. відшкодування моральної шкоди без урахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів. Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] в с. Райгород\~ Кам`янського району на 217 км перегону Райгород-Шевченко пасажирський потяг №553 Дніпро-Житомир здійснив наїзд на [PERSON] , який від отриманих травм помер. Позивачі [PERSON] та [PERSON] батьки [PERSON] , зазначають, що вони втратили сина, який надав їм матеріальну та моральну підтримку. Крім того, вони є пенсіонерами, а син був тією людиною, яка утримувала їх та допомогала. Син загиблого [PERSON] [PERSON] є неповнолітнім та потребує підтримки та допомоги від батька. Однак у звязку з подіями, що сталися він позбавлений можливості отримувати від батька такої допомоги. Посилаючись на вказані обставини, позивачі звернулися до суду з позовом в якому просять\~ стягнути з АТ «Українська залізниця» на їх користь по 200000 грн моральної шкоди кожному. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13січня 2025 року провадження по справі відкрито. Розгляд справи постановлено проводити за правилами\~ загального позовного провадження. Витребувано у ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області інформацію щодо ходу досудового розслідування за фактом наїзду 16.08.2024 в с. Райгород пасажирського потягу №553 Дніпро-Житомир на [PERSON] . Ухвалою суду від 03 лютого 2025 року задоволено клопотання представника позивача про проведення судових засідань по справі в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 24 лютого 2025 року повторно витребувано у ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області інформацію щодо ходу досудового розслідування за фактом наїзду 16.08.2024 в с. Райгород пасажирського потягу №553 Дніпро-Житомир на [PERSON] . Ухвалою суду від 26 березня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про проведення судових засідань по справі в режимі відеоконференції. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 квітня 2025 року закрито підготовче провадження по справі. Справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів адвокат Таргоній В.М. позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Також\~ представник позивача\~ просив, у разі задоволення позову, у резолютивній частині судового рішення вказати, що присуджена сума моральної шкоди підлягає стягненню у повному обсязі без урахування податків та обов`язкових платежів.\~ Представник відповідача в судовому засіданні та наданому суду відзиві\~ просив у задоволенні позову відмовити посилаючись на ту обставину, що матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про причетність\~ пасажирського поїзда №553 сполученням Дніпро-Житомир до смертельних травм нанесених 16 серпня 2024 року [PERSON] . Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить\~ наступного. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] в с. Велика Яблунівка Черкаського району Черкаської області. Згідно довідки про причину смерті від 19 серпня 2024 року, [PERSON] помер [INFO] . Причина смерті: малокровність внутрішніх органів. Травма тіла. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва\~ про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 30 вересня 2024 року, 16 серпня 2024 року до ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення про травмування людини на залізничній колії. 17 серпня 2024 року за даним фактом ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області внесено відомості до ЄРДР за №12024250350000700 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.276 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.08.2024 близько 21 години 20 хвилин, електропотяг № 1424 сполученням «Дніпро - Житомир» (літерний евакуаційний медичний ешелон) ВЛ-80Т, вагою 360 т 24 осі, станція прописки ТЧ 7 ст. Знам`янка, що був під керуванням локомотивної бригади «Оборотне моторвагонне депо ТЧ 5 ст. Т.Шевченка», регіональної філії Одеська залізниця, машиніста [PERSON] та помічника машиніста [PERSON] рухаючись на непарній колії перегону Райгород - Шевченко на 217 км пікет 8 км ст. Райгород до ст. Т.Шевченка Черкаської області у адміністративних межах с. Велика Яблунівка\~ Березняцбкої ОТГ Черкаського району Черкаської області, скоїли наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , який перебував на залізничній колії у не передбаченому для цьому місці в момент під`їзду електро потяга. У результаті наїзду [PERSON] отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до висновку судово - медичної експертизи №05-6-02/249 від 30.09.2024 смерть гр. [PERSON] настала від поєднаної травми голови, тулуба та кінцівок, що супроводжувалася переломами кісток їх скелету із ушкодженням внутрішніх органів і масивною кровотечею та отяготилася гострою крововтратою із малокровністю внутрішніх органів. При судово-медичній експертизі трупа виявлені наступні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма, а саме переломи кісток мозкового і лицевого відділів черепа із деформацією його контурів, розриви твердої мозкової оболонки, крововиливи на внутрішній поверхні проекції підлеглих тканин до волосяної частини голови, рани, синці і садни на різних областях голови, перелом хребта із перериванням спинного мозку на рівні 6-7 грудних хребців та крововиливом у прилеглі тканини, численні двобічні переломи всіх ребер із розривами плеври та крововиливам в прилеглі тканини, розриви на поверхнях обох легень із крововиливами у тканини та рановими каналами, що проникають у товщу легень, крововиливи під легеневою плеврою воріт легень, травматичне руйнування печінки і селезінки, просякнення кров`ю відтінком жирової капсули нирок, переломи правої половини поверхонь грудної клітки, крововиливи у лівій грудній порожнині (300 мл.) і у правій грудній порожнині (200 мл.), крововилив у черевній порожнині близько 300 мл. рідкої крові, рани, садни і синці на різних поверхнях і областях тулуба, відкритий перелом кістки правого стегна із раною в даній області, відкриті переломи кісток правого і лівого ліктьового суглобів та верхньої третини лівого стегна із ранами в даних областях, закритий перелом в області лівого гомілково-ступневого суглобу, рани, садни і синці на різних поверхнях і областях тулуба та верхніх і нижніх кінцівок. Дані ушкодження виникли від дії твердого тупого, можливо за механізмом травмування залізничним транспортом, прижиттєві, по давнині спричинення можуть відповідати часу події, що зазначений у постанові, спричинені не задовго до смерті, містять ознаку тяжкого тілесного ушкодження, а саме небезпека для життя. Смерть [PERSON] перебуває у прямому причинному зв`язку із даними ушкодженнями. В крові виявлено етиловий спирт, кількість якого, промінюючи до живих людей, відповідає тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння. Будучи допитаний в статусі свідка [PERSON] вказав, що він працює на посаді машиніста «депо Знам`янка». 16 серпня 2024 року керував електропоїздом ВЛ-80Т електро потяг № 1424 сполученням «Дніпро - Житомир», на перегоні Райгород - Шевченко, де на 217 км пікет 8 помітили сторонню особу, яка була на колії. Було подано сигнал великої гучності та перемкнуто світло прожектора з тьмяного на яскравий. Виявивши людину було застосував екстрене гальмування. Швидкість до моменту гальмування становила 70 км/год, Уникнути наїзду на пішохода не вдалося. Після зупинки поїзда про факт травмування людини було повідомлено диспетчера. Відповідно акту обстеження «Локомотивне депо Знам`янка» від 19.08.2024 було перевірено роботу гальмівного обладнання, звукової та світлової сигналізації, перевірено роботу звукових сигналів «свисток» та «тифон» електро поїзду ВЛ-80Т № 1424 сполученням Знам`янка - ст.ім. Т.Шевченка де порушень згідно\~\~\~\~ п.п. 10.1 та 10.3 «Інструкції з сигналізації на залізницях України» ЦШ-0001, затверджених наказом МТЗУ від 23.06.2008 №747 виявлено не було. Відповідно до довідки про розшифрування швидкостемірної стрічки електропоїзду ВЛ-80Т № 1424 сполученням Знам`янка - ст. ім. Т.Шевченка за 16.08.2024 на перегоні Райгород Шевченко на 217 км пк 8 при зеленому вогні локомотивного світлофора при швидкості 70 км/год на швидкостімірній стрічці зафіксоване екстрене гальмування. Гальмівний шлях склав 397 м. Відповідно до Акту службового розслідування аварії, що був складений 26.08.2024 комісія працівників виробничого підрозділу служби колії «Шевченківська дистанція колії» регіональної філії «Одеська залізниця» дійшла висновку, що випадок травмування потерпілого [PERSON] , пов`язаний з порушенням самим потерпілим пунктів: 2.2 (Перед тим, як увійти в небезпечну зону (ступити на колію), потрібно впевнитись у відсутності' поїзда (або локомотива, вагона, дрезини тощо); 2.3 (При наближенні поїзда (або локомотива, вагона, дрезини тощо) треба зупинитись поза межами небезпечної зони, пропустити його і, впевнившись у відсутності рухомого складу, що пересувається по сусідніх коліях, почати перехід.);2.5 (Ходити по залізничних коліях та наближатися до них на відстань менше п`яти метрів.) Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 54 від 19.02.1998 (зі змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства транспорту та зв`язку № 1059 від 22.11.2007) зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 24.03.1998 за № 193/2633. Оскільки в в діянні працівників залізниці складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 276 КК України встановлено не було та зважаючи на те, що потерпіла особа допустила порушення «Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України» у наслідок чого отримала травмування із власної вини, про що свідчать зібрані докази, кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно зі статтею 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини. Статтею 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що право кожного на життя охороняється законом. Підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують безпеку життя і здоров`я громадян, які користуються його послугами, а також безпеку руху поїздів, охорону навколишнього природного середовища згідно з чинним законодавством України. Безпека руху поїздів - це комплекс організаційних і технічних заходів, спрямованих на забезпечення безаварійної роботи та утримання в постійній справності залізничних споруд, колій, рухомого складу, обладнання, механізмів і пристроїв (частини 1-2 статті 11 Закону України «Про залізничний транспорт»). Пунктом 100 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1998 року № 457, передбачено, що залізниці повинні забезпечувати потреби населення у пасажирських перевезеннях, безпеку користування залізничним транспортом, необхідні зручності, якісне обслуговування пасажирів на вокзалах і в поїздах, своєчасне перевезення і збереження багажу і вантажобагажу. У той же час Правилами безпеки громадян на залізничному транспорті України, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 19 лютого 1998 року № 54, пішоходам дозволено переходити залізничні колії тільки у встановлених місцях (пішохідні мости, переходи, тунелі, переїзди тощо); перед тим, як увійти в небезпечну зону (ступити на колію), потрібно впевнитись у відсутності поїзда (або локомотива, вагона, дрезини тощо); при наближенні поїзда (або локомотива, вагона, дрезини тощо) треба зупинитись поза межами небезпечної зони, пропустити його і, впевнившись у відсутності рухомого складу, що пересувається по сусідніх коліях, почати перехід (пункти, 2.1 - 2.3). Пішоходам заборонено ходити по залізничних коліях та наближатися до них на відстань менше п`яти метрів; переходити і перебігати через залізничні колії перед поїздом (або локомотивом, вагоном, дрезиною тощо), що наближається, якщо до нього залишилося менше ніж 400 м. (пункти, 2.5, 2.6). Згідно з пунктом 2.20 Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України пішоходам забороняється знаходитись на об`єктах залізничного транспорту в стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пунктом 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно ч.2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам, дітям, а також іншим особам, які проживали з нею однією сім`єю. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. (ч.3 ст. 23 ЦК України). Згідно з ч.4 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Частиною 5 ст. 1187 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого. Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди. Під непереборною силою необхідно розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події (пункт 1 частини 1 статті 263 ЦК України), тобто ті, які мають зовнішній характер. Під умислом потерпілого необхідно розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату (наприклад, суїцид, умисний злочин). За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1193 ЦК України, шкода, завдана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, якщо інше не встановлено законом, розмір відшкодування з особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, має бути зменшено. Положення статті 1193 ЦК України про зменшення розміру відшкодування з урахуванням ступеня вини потерпілого застосовуються і в інших випадках завдання шкоди майну, а також фізичній особі, однак у кожному разі підставою для цього може бути груба необережність потерпілого (перебування у нетверезому стані, нехтування правилами безпеки руху тощо), а не проста необачність. Питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою (частина друга статті 1193 ЦК України), у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо). Приймаючи рішення про стягнення завданої позивачам моральної шкоди суд врахувавши наведені обставини та норми матеріального права, установлені обставини справи, зокрема те, що потерпілий, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, перебував на залізничній колії у не передбаченому для цього місці, відсутність доказів за наявності яких відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки виключається, , які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування шкоди у сукупності з іншими фактичними обставинами, тяжкість та глибину душевних страждань позивачів, які носять триваючий характер, невідворотність наслідків, що наступили, втрату позивачами батька та сина, що призвело до істотних негативних змін в особистому житті, з урахуванням того, що життя людини є найвищою соціальною цінністю, виходячи з міркувань розумності, співрозмірності та справедливості, з урахуванням того, що моральна шкода відшкодовується не з метою збагачення, а носить компенсаційних характер завданим стражданням, приходить до висновку, про стягнення на користь позивачів моральної шкоди в розмірі 100000 грн 00 коп. кожному. При цьому суд зазначає, що гроші виступають еквівалентом завданої моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та справедливої сатисфакції потерпілому. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості. Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20, від 23 листопада 2022 року в справі № 686/13188/21, від 19 квітня 2023 року в справі № 336/10216/21. Щодо клопотання представника позивачів про зазначення у судовому рішенні про стягнення моральної шкоди без відрахування з неї податків, зборів та інших обов`язкових платежів, суд зазначає наступне. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2024 року у справі № 461/2729/22 (провадження № 61-10834сво22) зроблено висновок, що «тлумачення статті 265 ЦПК України дає підстави для висновку, що її положення не містять імперативної вказівки щодо додаткової деталізації суми, яка на підставі рішення суду підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, із вказівкою про утримання податків та інших обов`язкових платежів … Перерахування стягувачеві суми меншої, ніж зазначена у резолютивній частині судового рішення (виконавчому документі), не вважається належним виконанням судового рішення. Предметом грошового зобов`язання є грошові кошти, виражені у відповідній валюті. Сплата (перерахування) коштів у розмірі меншому, ніж зазначена у резолютивній частині судового рішення (виконавчому документі), свідчить про порушення принципу належного виконання в частині належного предмету виконання». Указаний правовий висновок викладено також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 квітня 2025 року справа № 626/1730/23 провадження № 61-2142св24. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial