Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 01 травня 2025 року змінено спосіб стягнення аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] , згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 14.02.2019 року справа №686/7477/18 та згідно судового наказу від 31.10.2024 року у справі №686/29218/24. \~ \~ \~ \~Однак, при постановленні рішення 01 травня 2025 року судом не вирішено повністю питання про судові витрати, зокрема про витрати на правничу допомогу. Заявник просить винести додаткове рішення щодо витрат на правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн. Сторони повідомлялись про час та місце вирішення питання щодо прийняття додаткового рішення, їх неявка не перешкоджає розгляду питання по суті. У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частинами 1,3 ст. 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги від 03.02.2025 року, в якому зазначено розмір гонорару 8\~000 грн., копію Акту виконаних робіт від 01.05.2025 року, копію Акту приймання-передачі грошових коштів від 03.02.2025 р. в розмірі 8\~000 грн. Вказані докази є належними та допустимими щодо понесення позивчем витрат у сумі 8 000,00 грн на професійну правничу допомогу (ст. 137 ЦПК України). Отже, позивачем разом із поданою заявою надано докази понесених нею витрат на правничу допомогу, тоді як відповідач не заявляв клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами із іншими судовими витратами. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Таким чином, на підставі викладеного, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що слід ухвалити додаткове рішення відносно стягнення судових витрат, а саме: з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 8 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved