Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Зміст позовних вимог Позивачі у квітні 2025 року звернулися до суду із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 20 грудня 1996 року виконавчим комітетом Тростянецької міської ради народних депутатів було прийняте рішення № 402 про розподіл особистого рахунку на квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . За рішенням [PERSON] , зі складом сім"і один чоловік залишено 1 кімнату площею 16 м.кв. в кватирі [ADDRESS] , що складається із 4-х кімнат жилою площею 53 м.кв, а місця спільного користування - в рівних долях. Відкрито особистий рахунок на ім`я [PERSON] зі складом сім`ї 4 чоловіки на 3-ти кімнати жилою площею 67 м.кв в кватирі [ADDRESS] , що складається із 4-х кімнат житловою площею 53 м.кв, а місця спільного користування - в рівних долях. Сім`ю з квартирного обліку знято, оскільки забезпечені по 8 м.кв на кожного члена сім"і в указаній квартирі. В подальшому [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] приватизували квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] на підставі чого отримали свідоцтво про право власності на житло від 19 березня 2001 виданого на підставі розпорядження (наказу) № 517 від 20.12.2000 виконавчого комітету Тростянецької міської ради. В свідоцтві загальна площа квартири зазначена 48,3 м.кв.без урахування площі приміщення спільного користування розташованих у прибудові і повинна була становити 57,0 м.кв. Після смерті [PERSON] , [PERSON] приватизувала указану квартиру, про що отримала свідоцтво про право власності на житло від 11 грудня 2003 року видане на підставі рішення виконавчого комітету Тростянецької міської ради виконкому №649 від 26.11.2003. В свідоцтві адреса квартири зазначена [ADDRESS] площа квартири зазначена 16,0 м.кв.без урахування площі приміщення спільного користування, розташованих у прибудові і повинна була становити 24,7 м.кв.(з урахуванням приміщення загального користування 8,7 м.кв.). Після смерті [PERSON] залишився заповіт, у якому зазначено спадкоємицею онуку [PERSON] . Приміщення загального користування веранда площею 10,3 м.кв.та веранда площею 7,1 м.кв.не були включені до загальних площ квартир при приватизації житла, хоча фактично на час приватизації ця площа існувала. Маючи намір\~оформити спадкові\~права[PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу Гребіника O.Д. для оформлення спадкових прав після смерті батька та бабусі, але останній було відмовлено в зв`язку з тим, що квартира спільно - сумісного заселення була однією квартирою та мала одну адресу та загальна площа кватири 81,7 м.кв, а в правовстановлюючих документах загальна площа квартири становить 64,3 м.кв. Встановити кому належить 17,4 м.кв. квартири по наданим документам неможливо. Позивачі вважають, що вони правомірно набули право власності на зазначене вище нерухоме майно та мають право на отримання часток вказаного спадкового майна у власність в порядку спадкування після смерті спадкодавців. Посилаючись на вказані обставини, позивачі просять суд: 1) Визнати за [PERSON] 1/12 частки квартири (4,75 м.кв.) право власності на спадкове майно за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , яке складається з частки квартири (57 м.кв.) [ADDRESS] і остаточно визнати за [PERSON] 1/3 частки квартири (19 м.кв.) з частки квартири [ADDRESS] [PERSON] частки квартири [ADDRESS] ; 2) Визнати за [PERSON] 1/12 частки квартири (4,75 м.кв.) право власності на спадкове майно за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , яке складається з частки квартири (57 м.кв.) [ADDRESS] і остаточно визнати за [PERSON] 1/3 частки квартири (19 м.кв.) з частки квартири [ADDRESS] [PERSON] частки квартири [ADDRESS] ; 3) Визнати за [PERSON] 1/12 частки квартири (4,75 м.кв.) право власності на спадкове майно за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , яке складається з частки квартири (57 м.кв.) [ADDRESS] і остаточно визнати за [PERSON] 1/3 частки квартири (19 м.кв.) з частки квартири 57 м.кв. (з урахуванням приміщення загального користування 8,7 м.кв.) з урахуванням належної [PERSON] частки квартири [ADDRESS] . 4) Визнати за [PERSON] , право власності на спадкове майно за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , яке складається з 24,7 м.кв.(з урахуванням приміщення загального користування 8,7 м.кв.) квартири [ADDRESS] . Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 28.04.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 07.05.2025. Ухвалою суду від 07.05.2025 закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено до судового розгляду на 21.05.2025. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали заяви, в яких просили розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представниця відповідача подала заяву, у якій просила суд розглядати справу без її участі, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду Судом установлено,\~що рішенням виконавчого комітету Тростянецької міської ради народних депутатів від 20.12.1996 №402 за заявою [PERSON] та [PERSON] квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] була розділена таким чином: - за [PERSON] зі складом сім`ї 1 чоловік залишено 1 кімнату жилою площею 16 м.кв. в указаній квартирі; - за [PERSON] зі складом сім`ї 4 чоловіки залишити 3 кімнати жилою площею 53,2 м.кв. Місце спільного користування залишено в рівних долях (а.с. 16 зв.) [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03072003 року (а.с. 28). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.04.2017 року (а.с. 27). За життя [PERSON] мав квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 19.03.2001, право власності в якій належали також [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17) За життя [PERSON] мала частку у квартирі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 11 [NUMBER] (а.с. 17 зв.). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 11.05.1981 Тростянецьким районним відділом РАЦС Сумської області м. Тростянець [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 20). Відповідно до свідоцтва про народження виданого 16.11.1994 серії [NUMBER] Тростянецьким відділом реєстрації актів громадянського стану Сумської області [INFO] народився [PERSON] , батьками якого також зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21). [PERSON] , [INFO] також є позивачкою у справі та матір`ю співпозивачів. Відповідно до Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №81027865 та №81027870 від 02.05.2025 наданих державним нотаріусом Другої охтирської державної нотаріальної контори Воропай В.В., після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена, заповіт від імені померлого не посвідчувався (а.с. 52-54). Відповідно до Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №80985571 та №80985558 від 29.04.2025 наданих приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Гребіником О.Д., після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №201/2017 від 14.08.2017 на підставі заяви про прийняття спадщини від [PERSON] та складено заповіт на ім`я останньої (а.с. 49-51). Згідно інформаційної довідки наданої КП Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» від 05.03.2020 №236 квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] (колишня [ADDRESS] ) має наступні технічні характеристики: - квартира спільно-сумісного заселення, 4 кімнатна, в одноповерховому будинку; - загальна площа 81,7 м.кв., в тому числі квартира [PERSON] 24,7 м.кв. - житлова площа - 51,5 м.кв. в тому числі - 16,0 м.кв. (а.с. 16) Із заповіту\~складеного [PERSON] \~ [INFO] \~та посвідченого секретарем виконкому Станівської сільської ради Т.М. Манойленко вбачається, що все майно де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] (а.с. 15). Отже, майно яке належало померлій, успадкувала [PERSON] . Приватним нотаріусом Гребіник О.Д. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало [PERSON] , який помер [INFO] у зв`язку із тим, що документи мають розбіжності у площі квартири. Оскільки право власності на спірне спадкове майно не може бути оформлено нораріально, то для для визнання свого права на дане майно позивачі звернулись до суду. Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 за № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Дослідженими доказами підтверджено, що адресою квартири, права на яку є предметом позову є: [ADDRESS] Розбіжність із загальною площею квартири 64,3 кв.м. зазначеною у свідоцтвах про право власності на житло від 19.03.2001 та від 11.12.2003 пояснюється документами інвентарних справ. Так, в експлікації до внутрішніх площ до плану будівлі її загальна площа вказана 24,7 кв.м., яка включає житлову площу кімнати 16,0 м.кв.веранду 3,5 м.кв., веранду 5,2 м.кв., що разом становить 24,7 м.кв. В цю площу включено 8,7 м.кв. приміщення загального користування. В свідоцтві про право власності на житло вказана площа 16,0 м.кв. як загальна площа кімнат будинку (а.с. 17). Ця площа не включає дві веранди, разом з їх площею загальна площа квартири становить на момент приватизації 24,7 кв.м. Щодо характеристики приміщень буд. [ADDRESS] до плану будівлі її загальна площа вказана 65,7 кв.м., яка включає житлову площу 35,5 м.кв. та підсобне приміщення 30,2 м.кв. Також, в указанному плані вказано: веранда 10,3 м.кв. та кладовка 7,1 м.кв., які складають суму 17,4 м.кв. Ця сума є помилковою, оскільки визначає повну площу приміщення, замість половини 8,7, які належать до цієї квартири. Отже всього загальна площа складає 57 м.кв. В свідоцтві про право власності на житло вказана площа 48,3 м.кв. як загальна площа кімнат будинку (а.с. 17зв.). Ця площа не включає підсобне приміщення та прибудову загального користування, разом з їх площею загальна площа квартири становить на момент приватизації 50,6 кв.м. У загальній сумі площа квартири становить 81,7 м.кв. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Ураховуючи, що приватним нотаріусом, відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, видачі позивачам свідоцтв про право на спадщину на квартиру, позивачі обґрунтовано звернулися до суду. Часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] , а місцем відкриття спадщини м. Тростянець Охтирського району Сумської області. Часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] , а місцем відкриття спадщини м. Тростянець Охтирського району Сумської області. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Згідно частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина 3 статті 1268 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частинами 1, 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст.1261ЦК України). Відповідно до статей\~1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до вимог статей 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 19.03.2001 квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на час оформлення свідоцтва із загальною площею 48,3 кв.м. належала на праві спільної власності [PERSON] , [PERSON] та членам сім`ї: [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 11.12.2003 квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] із загальною площею 16,0 кв.м. на час оформлення свідоцтва належала на праві спільної власності [PERSON] . Після смерті [PERSON] позивачі вступили у спадщину на підставі частини 3 статті 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживали зі спадкодавцем. Після смерті [PERSON] 21.04.2017 заяву про прийняття спадщини подала лише її онука [PERSON] , на яку було оформлено спадкодавцем заповіт. Відповідно до положень\~статті 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 07.04.2020 постановою приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Гребіником О.Д відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки у свідоцтві про право власності на житло за указаною адресою видане 11.12.2003 Тростянецькою міською радою вказана загальна площа 16,0 м.кв., а у свідоцтві про право власності на житло виданого 05.03.2001 вказана загальна площа 48,3 м.кв. В інформаційній довідці КП «БТІ та архітектурно-планувальних робіт» Охтирської міської ради №236 від 05.03.2020 зазначено, що квартира за указаною адресою спільно-сумісного заселення і номер квартири повинен бути один. Крім того зазначено загальну площу 81,7 м.кв., а в наданих правовстановлюючих документах загальна площа становить 64,3 м.кв. Встановити кому належать 17,4 м.кв. квартири по наданим документам неможливо (а.с. 19). Відповідно до частини 3 статті 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до статей 25, 30, 346 ПК України, листа Міністерства юстиції України №19- 32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно підпункту 4.15, пункту 4, глави 10 розділу П «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до пункту 3, глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Частки квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] загальною площею 81,7 м.кв. отримані безпосередньо позивачами підтверджуються свідоцтвом про право власності на житло від 19.03.2001 року. Відповідно право власновсті на ці частки за позивачами визнається за встановленою цим рішеннням адресою та площею квартири. Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їх на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Частиною 1 статті 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно частини 1, 2 статті 170 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Суд виходить з того, що розмір часток осіб вказаних у свідоцтві про право власності на житло від 19.03.2001 є рівними по 1/3 за кожним співвласником в силу частини 1 статті 357 Цивільного кодексу України. Частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному із співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Частка майна, яке належало на праві власності [PERSON] , згідно свідоцтва про право власності на житло від 11.12.2003, суд вважає таким, що належить на праві власності за заповітом [PERSON] .

Outcome: approved