Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» (далі - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплати) з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що в період з 01.05.2015 позивачем надавалися послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] та споживачами житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку із неналежним виконанням відповідачами своїх зобов`язань станом на 01.12.2024 утворилася заборгованість, яка складається з основного боргу в сумі 54 063,09 грн., інфляційні втрати в розмірі 21 576,76 грн. та 3% річних в сумі 7 166,60 грн., що загалом становить 82 806,45 грн. Письмові договори з відповідачами не укладались, оскільки вони знехтували цим обов`язком. Свої зобов`язання по оплаті наданих послуг відповідачі не виконують. Просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь зазначену вище заборгованість та судові витрати на розрахунковий рахунок. 31.01.2025 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 25.02.2025 [PERSON] направила до суду відзив, який не приймається судом, оскільки він не відповідає вимогам ст. 178 ЦПК України, а саме не містить доказів направлення (надіслання/надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. 25.02.2025 [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, яке суд залишає без задоволення, оскільки характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з викликом сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи Інші відповідачі своїм правом на подання відзиву не скористались. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. [PERSON] є власником 1/7, 3/14 частки квартири [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.08.2024 № 389291699. [PERSON] є власником 1/7, 3/14 частки квартири [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.08.2024 № 389291699. [PERSON] є власником 1/7, 1/7, частки квартири [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.08.2024 № 389291699. Відповідно до п. 2.2 Статуту КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» предметом діяльності підприємства є для надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території та інших житлово-комунальних послуг. На виконання зазначених послуг позивачем укладені договори з суб`єктами господарювання щодо закупівлі електричної енергії, надання послуг з дератизації та дезінсекції, обслуговування вентиляційних каналів, телекомунікаційного обладнання, технічного обслуговування ліфтів тощо. Відповідно до розрахунку позивача, заборгованість по квартирі [ADDRESS] за період з січня 2018 року по листопад 2024 року за послуги щодо утримання будинку та прибудинкової території становить 82 806,45 грн., яка складається з основного боргу в сумі 54 063,09 грн., інфляційні втрати в сумі 21 576,76 грн., 3% річних в сумі 7 166,60 грн. За цей період відповідачі надані послуги оплачували не в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з п. 10 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту технічного перепланування спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно його частки співвласника. У постанові Верховного суду від 18.05.2020 у справі №176/456/17 та у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15 зазначено правовий висновок про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Суд відзначає, що співвласники квартири у багатоквартирному будинку повинні усвідомлювати, що набуття права власності на квартиру покладає на них обов`язок утримувати своє майно та оплачувати відповідну отриману послугу. Відповідачами не було надано доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, у тому числі відповідачі відповідно до порядку, передбаченому ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не відмовилися від надання позивачем послуг, внаслідок чого виникла підстава для звільнення від їх оплати. Судом встановлено, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] . Водночас, судом встановлено, що відповідачі свої обов`язки щодо оплати отриманих житлово-комунальних послуг виконували неналежним чином, що призвело до виникнення заборгованості. Отже, відповідачі як споживачі вказаних послуг мають обов`язок оплатити позивачу їх вартість, натомість з урахуванням того, що [PERSON] є власником 5/14 (3/14 + 1/7 = 5/14) частки квартири [ADDRESS] , то з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг за період з 01.01.2018 по 30.11.2024 у розмірі 19308,25 грн. [PERSON] є власником 5/14 (3/14 + 1/7 = 5/14) частки квартири [ADDRESS] , а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг за період з 01.01.2018 по 30.11.2024 у розмірі 19308,25 грн. [PERSON] є власником 2/7 (1/7 + 1/7 = 2/7) частки квартири [ADDRESS] , а тому з неї на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг за період з 01.01.2018 по 30.11.2024 у розмірі 15446,60 грн. Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, оскільки в даному випадку неможливе солідарне стягнення. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 21 576,76 грн. та 3% річних в розмірі 7 166,60 грн., нарахованих на суму заборгованості з наданих послуг, суд відзначає наступне. На правовідносини, що виникли між учасниками справи, поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. При цьому, судом враховується, що згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та триває по цей час. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до 29 грудня 2023 року було визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022 до 29.12.2023. Отже, нараховані на суму заборгованості 3% річних та інфляційні втрати за період з 24.02.2022 до 29.12.2023, стягненню не підлягають, оскільки їх нарахування безпідставним. Таким чином, 3% річних та інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості, підлягають стягненню за період з 01.01.2018 по 23.02.2022 та за період з 30.12.2023 по 30.11.2024 у загальному розмірі 8220,93 грн. та 24974,37 грн., відповідно. Разом з тим, з урахування заявлених позовних вимог, а також те, що [PERSON] є власником 5/14 частки квартири [ADDRESS] , то з нього на користь позивача підлягає стягненню 3% річних та інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості, за період з 01.01.2018 по 23.02.2022 та за період з 30.12.2023 по 30.11.2024 у розмірі 2559,50 грн. та 7705,98 грн., відповідно. [PERSON] є власником 5/14 частки квартири [ADDRESS] , то з нього на користь позивача підлягає стягненню 3% річних та інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості, за період з 01.01.2018 по 23.02.2022 та за період з 30.12.2023 по 30.11.2024 у розмірі 2559,50 грн. та 7705,98 грн., відповідно. [PERSON] є власником 2/7 частки квартири [ADDRESS] , то з неї на користь позивача підлягає стягненню 3% річних та інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості, за період з 01.01.2018 по 23.02.2022 та за період з 30.12.2023 по 30.11.2024 у розмірі 2047,60 грн. та 6164,79 грн., відповідно. Крім того, відповідно до приписів ч.5, 7 ст.265 ЦПК України резолютивна частина рішення не повинні містити відомостей про номери та види рахунків, на які мають бути зараховані грошові кошти, що стягнуті з відповідача. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів, окремо з кожного, на користь позивача підлягає стягненню судовий в розмірі 3028 грн.

Outcome: partial