Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

03.11.2023 року до суду надійшов позов АТ «СЕНС БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості, вимоги у якому обґрунтовано тим, що 27.04.2017 року [PERSON] уклав з АТ «Альфа банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії №630615024. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, останній зобов`язаний достроково виконати усі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором станом на 22.01.2023 року у сумі 54848 грн. 28 коп. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. Зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язання, стосовно умов повернення кредиту, позивач просить стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 54848 грн. 28 коп., а також судовий збір 2684,00 грн. 22.02.2024 року представником відповідача [PERSON] , Циб С.В., надано відзив на позов, в якому представник просив відмовити в задоволенні вимог, з підстав того, що позивачем неправильно пораховано суму заборгованості, здійснено маніпулювання безпідставними комісіями, в підтвердження чого надав відповідний розрахунок за картками відповідача (а.с.48-70). Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та пояснив, що заборгованість відповідача у сумі 54858 грн. 28 коп. складається з тіла кредиту 26802 грн. 78 коп., відсотків 41,14, простроченого тіла кредиту 26187 грн. 44 коп., прострочених відсотків 1826 грн. 92 коп. Представник відповідача [PERSON] , Циб С.В., заперечував проти позовних вимог, посилаючись на те, що в умовах договору не передбачено сплату комісії за користування кредитом та відповідач повністю сплатив борг по договору, враховуючи безпідставне списання коштів з рахунку відповідача. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши докази, що маються у справі, зазначає наступне. Судом встановлено, що 27.04.2017 року [PERSON] звернувся до банку з офертою на укладення Угоди про обслуговування картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії з рахунком № [NUMBER] , встановленням ліміту у сумі 20000 грн., та 26% річних за користування вказаною сумою грошових коштів (а.с.120). Цієї ж дати, 27.04.2017 року ПАТ «Альфа-Банк» підписано акцепт пропозиції [PERSON] на укладення вищевказаної Угоди та між сторонами підписано анкету-заяву, договір про використання аналогу власноручного підпису клієнту для вчинення правочинів (а.с.121, 122-123, 126). За довідкою про умови кредитування, підписаної [PERSON] , останній отримав від ПАТ «Альфа-Банк» суму кредиту у розмірі 200000 грн., на споживчі цілі, з фіксованою процентною ставкою, зі строком дії кредитної лінії 1 рік з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк, за умови дотримання клієнтом умов договору (а.с.124). 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. [PERSON] здійснював активне користування кредитними коштами, наданими позивачем, що встановлено з наданої суду виписки по рахунку в період з 27.04.2017 року по 01.03.2023 року (а.с.11-23) В обґрунтування суми заборгованості [PERSON] за кредитом, позивачем надано відповідний розрахунок станом на 01.03.2023 року, згідно якого сума заборгованості склала 54848 грн. 28 коп., де сума тіла кредиту 26802 грн. 78 коп., сума відсотків 41,14, сума простроченого тіла кредиту 26187 грн. 44 коп., сума прострочених відсотків 1826 грн. 92 коп. (а.с.10). 03.07.2023 року банком направлено на адресу [PERSON] досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань шляхом погашення заборгованості. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. Згідно з ч. 1, 4 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частин першої, третьої\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із\~статтею 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~\~Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд звертає увагу позивача на те, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч.3 ст. 55 Закону «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п.3 ч.3 ст. 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за обслуговування, встановленому у договорі, який підписали сторони, оскільки такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частиною 1 та частиною 2 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Крім того, п.5.5 Акцепт пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 27.04.2017 року (а.с.121), комісійна винагорода передбачена Додатком №4 до договору, який суду не надано та не долучено як доказ, що свідчить про безпідставне списання суми комісій в розмірі 54075 грн. 06 коп. З огляду\~на викладені\~обставини,\~судом під\~час розгляду\~справи встановлено,\~що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, тому нарахування суми у розмірі 54075 грн. 06 коп., за період з 27.04.2017 року по 01.03.2023 року, яка включає розрахунково-касове обслуговування основної картки, комісію за обслуговування основної картки, плату за користування послугою смс-інформування, є недопустимим, що свідчить про доцільність вирахування даної суми від пред`явленої позивачем суми заборгованості у розмірі 54848 грн. 28 коп. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору №630615024 від 27.04.2017 року, укладеного між ним та АТ «Альфа-Банк», який змінив назву на АТ «Сенс Банк» у 2022 році, внаслідок чого розмір заборгованості є належним чином підтверджений лише на суму 773 грн. 22 коп., яка є тілом кредиту, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з мотивів, наведених вище. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial