Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд з заявою про розкриття банком інформації, що становить банківську таємницю. В обгрунтування заяви [PERSON] зазначає, що вона є рідною сестрою [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі заяви [PERSON] приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Сеідовою В.О. 03 лютого 2024 року була заведена спадкова справа №71946401 щодо майна [PERSON] , померлого [INFO] . Серед обсягу спадкового майна, що залишилося після смерті останнього, є банківський рахунок з відповідними грошовими внесками, який було відкрито ним в АТ "Сенс банк". Заявник зазначає, що для з"ясування повного складу спадщини для реалізації права на спадкування виникла необхідність у розкритті інформації про рахунки та розмір грошових коштів, що підлягають спадкуванню після померлого. 13.02.2025 року адвокат Хрипунов Д.Г. на адресу АТ "Сенс банк" направив адвокатський запит з проханням надати відповідну інформацію, проте листом №8916-09.4 від 20.02.2025 року АТ "Сенс банк" в наданні інформації відмовлено з посиланням на ст. 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність". На думку заявника, іншої можливості отримати необхідну інформацію, аніж звернутись до суду із заявою про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, у неї немає. Тому просить зобов"язати АТ "Сенс банк" - розкрити банківську таємницю по рахунку № [NUMBER] , який належить [PERSON] , [INFO] , за період з 09.10.2021 року по момент надання інформації, із зазначенням руху коштів, їх відправника і одержувача та призначення платежу (розшифровкою контрагенів та призначення платежу), - надати інформацію про інші відкриті рахунки на ім"я [PERSON] , із зазначенням номерів рахунків та дати народження, - надати копії документів, на підставі яких були відкриті вказані рахунки, а також відповідні умови кредитування або умови надання банківських послуг, які роз"яснюють клієнту всі умови користування відповідним банківським продуктом, - надати розрахунки заборгованості за договорами (рахунками), відкритими на ім"я [PERSON] , - надати інформацію про рух коштів по кожному з рахунків окремо, починаючи з дня вікриття рахунку по момент надання інформації, - надати інформацію про те коли і як АТ "Сенс банк" отримав інформацію про те, що клієнт [PERSON] помер. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м.Києва від 23 квітня 2025 року відкрито провадження у даній справі. В судове засідання заявник не з"явилася, надіслала заяву про судовий розгляд без її участі. Заінтересована особа - АТ "Сенс банк" в судове засідання не забезпечила явку свого представника, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30 жовтня 2023 року, виданого Самарським відділом державної реєстраціїі актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). (а.с. 7) [PERSON] є сестрою [PERSON] , померлого [INFO] . Спадкоємці першої черги за законом [PERSON] та [PERSON] (батьки померлого) відмовилися від прийняття спадщини. 07 листопада 2024 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Сеідова В.О. видала заявнику свідоцтвво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , зокрема грошових внесків у АТ "Сенс банк": - картковий рахунок № [NUMBER] від 09.10.2021 року, заборгованість за яким має бути погашена у відповідності до ст.ст. 1281, 1282 ЦК України, - кредитний договір №500767497 від 30.04.2023 року, заборгованість за яким має бути погашена у відповідності до ст. 1281, 1282 ЦК України, що підтверджується довідкою №5147-БТ-33.4/2024-б/б, виданої АТ "Сенс банк" 10.05.2024 року. (а.с. 10) Звертаючись у суд з даною заявою, [PERSON] зазначає, що для з"ясування повного складу спадщини для реалізації права на спадкування виникла необхідність у розкритті інформації про рахунки та розмір грошових коштів, що підлягають спадкуванню після померлого. 13.02.2025 року адвокат Хрипунов Д.Г. на адресу АТ "Сенс банк" направив адвокатський запит з проханням надати відповідну інформацію, проте листом №8916-09.4 від 20.02.2025 року АТ "Сенс банк" в наданні інформації відмовлено з посиланням на ст. 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність". (а.с. 12) Відповідно до ст. 347 ЦПК України заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи у випадках, встановлених законом, подається до суду за місцезнаходженням банку, що обслуговує таку юридичну або фізичну особу. Згідно положень ст. 350 ЦПК України якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав і повноважень, визначених законом, то суд ухвалює рішення про відмову в задоволенні заяви. Відповідно до ст. 348 ЦПК України у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено, серед іншого, обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено; обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання. Згідно зі ст. 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених Законом України «Про банки і банківську діяльність». Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є, відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; фінансово-економічний стан клієнтів. Відповідно до ст. 61 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що банк має право надавати інформацію, яка містить банківську таємницю, приватним особам та організаціям для забезпечення виконання ними своїх функцій або надання послуг банку відповідно до укладених між такими особами (організаціями) та банком договорів, у тому числі про відступлення права вимоги до клієнта, за умови, що передбачені договорами функції та/або послуги стосуються діяльності банку, яку він здійснює відповідно до ст. 47 цього Закону. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками: 1) на запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи. Інформація про залишок коштів на банківському рахунку, майнові права на кошти на якому є предметом обтяження, операції за ним, обтяження, щодо яких до банку надійшли повідомлення, у тому числі взяті банком на облік, інші обмеження права розпоряджання рахунком розкривається також на письмовий запит обтяжувача, якщо право обтяжувача на отримання відповідної інформації передбачено правочином, на підставі якого виникає таке обтяження; 2) за рішенням суду; 3) органам прокуратури України, Служби безпеки України, Державному бюро розслідувань, органам Національної поліції України, Національному антикорупційному бюро України, Антимонопольному комітету України, Національному агентству з питань запобігання корупції. Відповідно до змісту вказаних норм представник [PERSON] - адвокат Хрипунов Д.Г. не належить до кола суб`єктів, які мають право вимагати від банку розкриття інформації, що містить банківську таємницю, а у банку відсутній письмовий дозвіл власника інформації, що становить банківську таємницю. На зазначені обставини звертав увагу банк у своїй відповіді № 8916-094 від 20.02.2025 року на запит, у якому, посилаючись на Закон України «Про банки і банківську діяльність» та Правила зберігання, захисту, використання та розкриття банківської інформації, затвердженими Постановою Правління Національного Банку України № 267 від 14.07.2006 (зі змінами, внесеними Постановою Правління НБУ № 24 від 15.03.2023), зазначив, що письмовий запит (дозвіл) фізичної особи - клієнта банку підписується цією особою. ЇЇ підпис засвідчується підписом керівника банку чи уповноваженою ним особою або нотаріально. При цьому, суд звертає увагу на той факт, що заявник з порушеним у запиті питанням, має можливість особисто звернутись у банк та отримати запитувану інформацію та інформацію щодо договірних відносин з банком, або представник заявника, надавши належним чином оформлені документи, що підтверджують повноваження представника на отримання інформації, що є банківською таємницею, зважаючи на отримання 07 листопада 2024 року [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її брата [PERSON] , померлого [INFO] , який був клієнтом банку. В той же час, доказів звернення до банку із відповідним запитом саме [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , матеріали заяви не містять. Окрім зазначеного, зі змісту поданої заяви є незрозумілим, з якою метою заявник просить надати їй таку інформацію, у поданій заяві відсутнє обґрунтування необхідності розкриття такої інформації. Так, зі змісту заяви та доданих до неї документів вбачається, що фактично заявник вживає заходів для отримання інформації щодо обсягу спадкового майна. Водночас, з матеріалів справи вбачається, що заявник отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її брата [PERSON] , померлого [INFO] . Таким чином, відсутні підстави для задоволення заяви про розкриття банківської таємниці згідно з ст. ст. 60-62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» у порядку, передбаченому ст. ст. 347-350 ЦПК України.

Outcome: dismissed