Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить оголосити її сина [PERSON] , [INFO] , померлим. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначала, що у 2022 році її син [PERSON] у зв`язку із повномасштабним вторгненням рф на територію України був призваний на військову службу. 14.11.2022 вона отримала сповіщення про те, що її син зник безвісти 07.11.2022 під час виконання службових обов`язків по захисту територіальної цілісності України в м. Бахмут Донецької області. Рішення суду про оголошення її сина померлим необхідно для реалізації права на оформлення спадщини та виплат, передбачених законодавством. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального провадження. Представником заінтересованої особи - Міністерства оборони України\~надані пояснення по справі, з яких вбачається, що у ч. 2 ст. 46 ЦК України йдеться про можливість оголошення зниклої безвісти особи у зв`язку з воєнними діями померлою після спливу щонайменше 6-місячного строку з дня закінчення активних бойових дій, а не з дати зникнення безвісти такої особи. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд має враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2025 року закрито підготовче провадження. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] адвокат Бондаренко В.В. підтримав доводи заяви, просив її задовольнити. Представник Міністерства оборони України\~у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що був командиром 1 стрілецької роти військової частини [NUMBER] , старший сержант [PERSON] був стрільцем цієї військової частини. 07 листопада 2022 року останній знаходився на позиції «Фартовий» в м. Бахмут, потрапив під мінометний обстріл, після виводу групи з позиції не вийшов, зі слів іншого солдата [PERSON] до окопу не дійшов, лежав біля нього із тілесними ушкодженнями, не сумісними із життям. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, вислухавши пояснення свідка [PERSON] , дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків. Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України). Район воєнних (бойових) дій - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (стаття 1 Закону України «Про оборону України»). Бойові дії - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння). Основними видами бойових дій є оборона та наступ. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23. У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Вочевидь, вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23). При зверненні із заявою про оголошення [PERSON] померлим заявник зазначає, що рішення суду їй необхідне для реалізації права на оформлення спадкових прав, а також вона має намір реалізувати своє право на отримання частини одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця. Суд зауважує, що суд не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою. Водночас частиною другою статті 20 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» передбачено, якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи. За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Під час вирішення цієї справи судом встановлено, що наказом командира військової частини [NUMBER] (по особовому складу) № 5 від 10.05.2022, старшого сержанта [PERSON] зараховано з 10.05.2022 до списків особового складу [NUMBER] окремого стрілецького батальйону [INFO] . В листопаді 2023 року заявник [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , отримала від [INFO] сповіщення, що її син, стрілець 2 відділення 3 взводу 1 роти військової частини [NUMBER] , солдат [PERSON] , при виконанні службових обов`язків 07.11.2022 зник безвісті 09.11.2022 в н.п. Бахмут Донецької області. 02.12.2022 Бахмутським районним відділом поліції ГУНП в Донецькій області внесені відомості в ЄРДР за ч.1 ст 115 ККУ за фактом того, що [PERSON] зник безвісті, відкрите кримінальне провадження № 12022221150001383. Крім того, Витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин, підтверджено, що відомості про [PERSON] , як особу рядового або начальницького складу , внесено до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин на території бойових дій. Також, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив в судовому засіданні факт загибелі солдата [PERSON] під час виконання службових обов`язків в м. Бахмут 07 листопада 2022 року. Наказом командира військової частини (з адміністративно-господарської діяльності) [NUMBER] від 12.11.2022 за № 242 призначено спеціальне службове розслідування стосовно зникнення безвісті старшого сержанта [PERSON] . За фактом зникнення безвісті військовослужбовця складено Акт службового розслідування, затверджений 22.12.2022 командиром військової частини [NUMBER] ; за результатами службового розслідування встановлено, що старший сержант [PERSON] , [INFO] , стрілець 2 відділення 3 взводу 1 стрілецької роти військової частини [NUMBER] , призваний [INFO] , відповідно до бойового розпорядження брав безпосередню участь для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримання збройної агресії рф у Донецькій області, з метою виконання службових (бойових) завдань, займав оборону у складі стрілецької роти військової частини [NUMBER] , був задіяний до виконання бойового завдання у м. Бахмут Донецької області. 07 листопада 2022 року вівся оборонний бій на позиції «Фартовий» поблизу м. Бахмут Донецької області, після закінчення бою з вказаної позиції старший сержант [PERSON] не повернувся, тобто зник безвісти, що підтверджується письмовими поясненнями командира роти [PERSON] та солдата [PERSON] . Нещасний випадок стався внаслідок обставин непереборної сили нанесення артилерійського, мінометного обстрілу збройними силами рф східної околиці м. Бахмут Донецької області. Вказані обставини з достатньою вірогідністю підтверджують загибель під час виконання бойового завдання у вказаному районі воєнних (бойових) дій сина заявниці [PERSON] . З урахуванням приписів статті 46 ЦК України, суд приходить до висновку про те, що існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення [PERSON] загиблим (померлим) під час виконання військового обов`язку із захисту Батьківщини від дня вірогідної смерті [INFO] в м. Бахмут Донецької області . Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року по справі № 755/11021/22 зробила висновок, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі Наказ № 309). У цьому Наказі № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території. Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України. Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій правовій визначеності. Суд зазначає, що оскільки відповідно до\~Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, активні бойові дії на території м. Бахмут Бахмутської міської територіальної громади закінчилися 12.12.2023 , шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, сплили 12.06.2024 , а тому\~в даному випадку наявні підстави для оголошення [PERSON] загиблим, що підтверджується належними та допустимими доказами, неведеними вище. Докази, які долучені до заяви про оголошення фізичної особи померлою, не містять жодних суперечностей щодо обставин загибелі військовослужбовця [PERSON] , дають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть під час виконання бойового завдання [INFO] в м. Бахмут Донецької області. З моменту припинення активних бойових дій на території м. Бахмут, які завершилися 12.12.2023 до моменту звернення до суду з цією заявою минуло більше шести місяців. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії держави-окупанта проти України залежить виникнення та реалізація спадкових прав, а також особистих майнових та немайнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Доводи Міністерства оборони України висновків суду не спростовують, також, суд зазначає, що аналогічні висновки викладені у постанові Верховного суду від 29 травня 2024 року у справі № 127/28463/23, а також у постанові\~Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року по справі № 755/11021/22. На підставі викладеного,

Outcome: approved