Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Представниця Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Корнійчук Діана Дмитрівна звернулась до Теофіпольського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] , заявивши вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором з ціною позову 30\~490,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») як кредитодавцем та [PERSON] як позичальницею з використанням електронного цифрового підпису позичальника, відтвореного шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора С5856, надісланого на номер мобільного телефону відповідача, укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1347-7141, за умовами якого кредитодавець відкрив для позичальника кредитну лінію шляхом надання позичальникові кредиту для задоволення особистих потреб на умовах, визначених кредитним договором, у безготівковій формі в сумі 4000,00 грн на строк кредитування 300 днів з базовим періодом 20 днів, зниженою процентною ставкою 2,5% на день, зі стандартною процентною ставкою 2,5% на день, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплативши проценти за користування ним. 15.02.2024 між ТОВ «УКР УРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1347-7141, за умовами якої сторони домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1200,00 грн. Крім цього, 25.02.2024 між позивачем та відповідачкою було укладено додаткову угоду № 2 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1347-7141, відповідно до якої кредитодавець надав [PERSON] додаткові кошти у кредит у сумі 1400,00 грн. Позивач ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» зазначає, що зі своєї сторони умови договору виконав повністю, надав позичальнику кредитні кошти, проте відповідачка свої зобов`язання не виконала, на день звернення з позовом строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідачка грошові кошти не повернула, у зв`язку з чим, посилаючись на статті, зокрема, 509, 525, 526, 543, 549, 550, 554, 572, 583, 585, 589, 590, 610-612, 624, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1347-7141 від 12.02.2024 у розмірі 30\~490,00 грн, з яких: 5170,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу (по тілу кредиту), 25\~320,00 грн становить заборгованість за нарахованими процентами. Ухвалою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 25.03.2025 провадження у справі відкрито, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справу призначено до розгляду по суті на 09:00 год 23.04.2025, встановлено учасникам строк для подання заяв по суті справи. У судове засідання, призначене на 23.04.2025, сторони не прибули, заяв чи клопотань не подали. Надіслана відповідачці ухвала суду про відкриття провадження та призначення справи до розгляду повернулась на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». На підставі положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідачка вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи судом. У зв`язку з неявкою учасників справи, судове засідання відкладено на 08.05.2025. У судове засідання, призначене на 08.05.2025, сторони не з`явились, заяв про відкладення судового засідання не подали, про наявність поважних причин неявки в судові засідання не повідомили, відзиву від відповідачки до суду не надійшло. Судова повістка про виклик відповідачки у судове засідання на 08.05.2025 повернулась на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». На підставі положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідачка вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи судом. У зв`язку з повторною неявкою учасників справи, судове засідання відкладено на 20.05.2025. У судове засідання, призначене на 20.05.2025, належним чином повідомлені сторони вчергове не прибули, заяв чи клопотань не подали. Судова повістка про виклик відповідачки у судове засідання на 20.05.2025 повернулась на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». На підставі положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідачка вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи судом. Із урахуванням поданого клопотання позивача про розгляд справи у відсутності представника позивача, а також заяви про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи, на підставі положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу 20.05.2025 за наявними матеріалами на підставі поданих сторонами доказів та постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Із урахуванням фактичних обставин справи, змісту позовних вимог, суд доходить висновку про наявність такого, що підлягає судовому розгляду, спору, що виник з відносин договору кредиту. При вирішенні питання про наявність підстав для стягнення з відповідачки грошових коштів, зазначених у позові, суд, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши правову позицію сторін, висловлену у наявних у справі заявах по суті справи (у позові), виходячи із змісту спірних правовідносин, встановив такі фактичні обставини справи. 12.02.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» як кредитодавцем та [PERSON] як позичальницею з використанням електронного цифрового підпису позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора С5856, укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1347-7141 (а.с. 21-28), за умовами п. 2.1. якого кредитодавець відкрив для позичальника кредитну лінію на умовах, визначених цим договором, надав позичальникові кредит на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення його особистих потреб, а позичальник зобов`язався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором (п. 2.2. договору). Відповідно до п. 4.1. зазначеного договору про відкриття кредитної лінії № 1347-7141, сума кредиту становить 4000,00 грн, строк кредитування - 300 календарних днів (п. 4.12. договору) з базовим періодом 20 календарних днів (п. 4.8. договору), зниженою процентною ставкою 2,5% на день (п. 10.1. договору з урахуванням умов п. 10.2., 10.3. договору), зі стандартною процентною ставкою 2,5% на день (п. 4.10. договору), а позичальник зобов`язався повернути одержані ним кошти кредиту до 07.12.2024, сплативши проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором. Відповідно до п. 3.1. Договору про відкриття кредитної лінії № 1347-7141, договір укладається сторонами у виді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Як вбачається із п. 3.3., п. 3.8., п. 3.10. Договору про відкриття кредитної лінії № 1347-7141, його підписано позичальником з використанням одноразового ідентифікатора шляхом введення отриманого одноразового паролю у відповідне поле форми на вебсайті кредитодавця, ідентифікація та верифікація позичальника на підставі п. 3.5. договору здійснюється кредитодавцем згідно правил та в один із способів, визначених нормативно-правовим актом Національного банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу. 15.02.2024\~між ТОВ\~«УКР КРЕДИТ\~ФІНАНС» та\~ [PERSON] \~з використанням\~інформаційно-телекомунікаційних\~систем,\~дистанційно,\~в електронній\~формі,\~в порядку,\~передбаченому Законом\~України «Про\~електронну комерцію»,\~було укладено\~додаткову угоду №\~1 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1347-7141 (а.с. 47-49), відповідно до умов якої кредитодавець надав [PERSON] додаткові грошові кошти у кредит за договором у сумі 1200,00 грн. Сума кредиту, яка була надана позичальнику за договором та не повернута на момент укладення цієї додаткової угоди становила 4000,00 грн, сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом 400,00 грн (п. 1 додаткової угоди № 1). Відтак, сума неповернутого кредиту становила 5200,00 грн, кількість днів користування кредитом, що залишилися після укладення цієї додаткової угоди становила 297 днів (п. 3 додаткової угоди № 1). Сторони домовились, що умови договору, що не суперечать цій додатковій угоді, залишаються чинними та сторони підтверджують свої зобов`язання за ними (п. 5 додаткової угоди № 1). Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору (п. 6 додаткової угоди № 1), набирає чинності з моменту її підписання сторонами та діє протягом строку дії договору (п. 7 додаткової угоди № 1). Як вбачається з п. 12 додаткової угоди № 1, цю угоду було підписано [PERSON] з використанням електронного цифрового підпису позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора С5378. Крім цього, 25.02.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», було укладено додаткову угоду № 2 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1347-7141 (а.с. 44-46), відповідно до умов якої кредитодавець надав [PERSON] додаткові грошові кошти у кредит за договором у сумі 1400,00 грн. Сума кредиту, яка була надана позичальнику за договором та не повернута на момент укладення цієї додаткової угоди становила 3770,00 грн, сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом 471,25 грн (п. 1 додаткової угоди № 2). Відтак, сума неповернутого кредиту після укладення цієї додаткової угоди становила 5170,00 грн, кількість днів користування кредитом, що залишилися після укладення цієї додаткової угоди становила 287 днів (п. 3 додаткової угоди № 2). Сторони домовились, що умови договору, що не суперечать цій додатковій угоді, залишаються чинними та сторони підтверджують свої зобов`язання за ними (п. 5 додаткової угоди № 2). Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору (п. 6 додаткової угоди № 2), набирає чинності з моменту її підписання сторонами та діє протягом строку дії договору (п. 7 додаткової угоди № 2). Відповідно до п. 12 додаткової угоди № 1, цю угоду було підписано [PERSON] з використанням електронного цифрового підпису позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора С4632. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац другий частини 2 статті 639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~6\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно зі ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст.\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З матеріалів справи вбачається, що без ознайомлення з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), подальше укладення електронних договорів кредиту на сайті є неможливим. Даний висновок відповідає змісту постанови Верховного Суду від 07.04.2021 у справі №623/2936/19. Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 12.01.2021 у справі №\~524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про належне укладення Договору про відкриття кредитної лінії № 1347-7141 від 12.02.2024, додаткової угоди № 1 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1347-7141 від 15.02.2024 та додаткової угоди № 2 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1347-7141 від 25.02.2024 між кредитодавцем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] як позичальницею з використанням електронних цифрових підписів його контрагентів. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до умов укладеного 12.02.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» як кредитодавцем та [PERSON] як позичальницею Договору про відкриття кредитної лінії № 1347-7141, кредитодавець відкрив для позичальника кредитну лінію на умовах, визначених цим договором (п. 2.1.), надав позичальникові для задоволення його особистих потреб кредит на умовах, визначених кредитним договором, у безготівковій формі, відповідно до п. 4.1. зазначеного договору про відкриття кредитної лінії № 1347-7141 загальний розмір кредиту становить 4000,00 грн, строк кредитування становить 300 днів (п. 4.12. договору) з базовим періодом 20 днів (п. 4.8. договору), зниженою процентною ставкою 2,5% на день (п. 10.1. договору з урахуванням умов п. 10.2. договору), зі стандартною процентною ставкою 2,5% на день (п. 4.10. договору), а позичальник зобов`язався повернути одержані ним кошти кредиту до 07.12.2024, сплативши проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором. 15.02.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1347-7141 (а.с. 47-49), відповідно до умов якої кредитодавець надав [PERSON] додаткові грошові кошти у кредит за договором у сумі 1200,00 грн. Сума неповернутого кредиту, зазначена у договорі, становила 5200,00 грн. 25.02.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 2 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1347-7141 (а.с. 44-46), відповідно до умов якої кредитодавець надав [PERSON] додаткові грошові кошти у кредит за договором у сумі 1400,00 грн. Сума неповернутого кредиту після укладення цієї додаткової угоди, яка зазначена в угоді, становила 5170,00 грн. Відповідно до\~ст.\~1046\~ЦК України,\~договір позики\~є укладеним\~з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. До відносин за кредитним договором застосовуються положення § 1 Глави 71 ЦК України (позика), якщо інше не встановлено § 2 Глави 71 ЦК України (кредит) і не випливає із суті кредитного договору. На вимогу ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Листом від ПАТ КБ «Приватбанк» повідомлено ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019, у тому числі: 12.02.2024 на рахунок особистого електронного платіжного засобу № [NUMBER] на суму 4000,00 грн за договором № 1347-7141 з ідентифікатором платежу № 2425155415; 15.02.2024 на\~рахунок особистого\~електронного платіжного\~засобу №\~ [NUMBER] \~на суму 1200,00 грн за договором № 1347-7141 з ідентифікатором платежу № 2426330189; 25.02.2024 на рахунок особистого електронного платіжного засобу № [NUMBER] на суму 1400,00 грн за договором № 1347-7141 з ідентифікатором платежу № 2430135292 (а.с. 41). Також, відповідно до довідки, виданої ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», про перерахування суми кредиту № 1347-7141 від 12.02.2024, 12.02.2024 платежем № 2425155415 [PERSON] на карту № [NUMBER] видано кредитні кошти за кредитним договором №\~1347-7141 від 12.02.2024 на суму 4000,00 грн; 15.02.2024 платежем\~№ 2426330189\~ [PERSON] на\~карту №\~ [NUMBER] \~видано добір\~по кредиту\~за кредитним\~договором №\~1347-7141\~від 12.02.2024\~на суму 1200,00 грн; 25.02.2024 платежем № 2430135292 [PERSON] на карту № [NUMBER] видано добір по кредиту за кредитним договором №\~1347-7141 від 12.02.2024 на суму 1400,00 грн (а.с. 50). Відтак, матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» зобов`язання перед [PERSON] , взяті на себе за Договором про відкриття кредитної лінії № 1347-7141 від 12.02.2024, виконав у повному обсязі, грошові кошти у сумі 4300,00 грн, 1200,00 грн та 1400,00 грн було передано відповідачці у власність шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідачки. За змістом ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. На день звернення до суду ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» з цим позовом строк дії кредитної лінії минув, як стверджує позивач, позичальниця у встановлений у договорі строк позичені грошові кошти кредитодавцеві не повернула. Як вбачається\~з долученого\~позивачем розрахунку\~заборгованості за\~період з\~12.02.2024\~по 16.01.2025\~за договором\~про відкриття\~кредитної лінії\~№ 1347-7141\~від 12.02.2024,\~укладеним між\~ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС»\~та відповідачкою\~ [PERSON] ,\~20.02.2024\~відповідачка сплатила\~частину заборгованості\~в розмірі 2510,00 грн, у тому числі 1430,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 1080,00 грн заборгованості за нарахованими процентами. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачка свої зобов`язання перед кредитодавцем, взяті на себе за Договором про відкриття кредитної лінії № 1347-7141 від 12.02.2024, виконала повністю. Оскільки докази виконання позичальницею [PERSON] взятих на себе за Договором про відкриття кредитної лінії № 1347-7141 від 12.02.2024 обов`язків з повернення позичених грошових коштів та процентів у матеріалах справи відсутні, суд вважає невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за Договором про відкриття кредитної лінії № 1347-7141 від 12.02.2024 встановленим фактом. На підставі положень ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Стосовно суми заявленого до стягнення основного зобов`язання (тіла кредиту) в розмірі 5170,00 грн суд виходить із відсутності у справі доказів виконання позичальницею її обов`язків щодо повного повернення позичених коштів, відтак, зазначені грошові кошти підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача частково, із урахуванням сплаченої відповідачкою суми грошових коштів в розмірі 2510 з розподілом на проценти за користування грошовими коштами та на погашення тіла кредиту. Згідно з долученим позивачем розрахунком заборгованості за період з 12.02.2024 по 16.01.2025 за договором про відкриття кредитної лінії № 1347-7141 від 12.02.2024, укладеним між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачкою [PERSON] (а.с. 51-53), станом на 16.01.2025 заборгованість відповідачки [PERSON] становить 42\~641,75 грн, з яких: 5170,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу (по тілу кредиту); 37\~471,75 грн становить заборгованість за нарахованими процентами. Разом з тим, представник позивача зазначає, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме: часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 12\~151,75 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 30\~490,00 грн. Враховуючи зазначене, кредитодавець просить суд у цьому позові стягнути з позичальника лише частину заборгованості, а саме: заборгованість за основною сумою боргу (по тілу кредиту) 5170,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами 25\~320,00 грн, що разом становить 30\~490,00 грн. Суд зауважує, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2023, внесено зміни, зокрема до Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1% (зміни, внесені п. 5 розділу І Закону України № 3498-IX від 22.11.2023). Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5%. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-IX від 22.11.2023 набрав чинності 24.12.2023. Відтак, максимальний розмір денної процентної ставки з 24.12.2023 не повинен перевищувати 1%, а щодо договорів, які укладені до набрання Законом України № 3498-IX: протягом перших 120 днів - 2,5% (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів 1,5% (до 20.08.2024 включно); починаючи з 241 дня 1% (з 21.08.2024). Договір про відкриття кредитної лінії № 1347-7141 укладений між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] 12.02.2024, тобто, після набрання чинності відповідних положень Закону України «Про споживче кредитування», а тому умови договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні 2,50% є нікчемними в силу положень ч. 5 ст. 8 та ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням наведеного, суд відхиляє наданий позивачем розрахунок заборгованості у частині нарахованих відповідачці процентів, оскільки вважає, що при нарахування процентів за користування відповідачкою кредитом слід ураховувати обмеження максимального розміру денної процентної ставки до 1% відповідно до вимог ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно, сума сплачених відповідачкою 20.02.2024 грошових коштів в розмірі 2510 грн підлягає перерозподілу у розрахунках суду, виходячи із зменшеного розміру суми, спрямованої на погашення процентів за користування грошовими коштами, проте збільшеного розміру грошових коштів, повернутих позичальнику на погашення тіла кредиту. При розрахунку суд враховує, що 12.02.2024 відповідачка отримала у позику грошові кошти в розмірі 4000 грн строком на 300 днів, проте фактично на три дні з 12.02.2024 по 15.02.2024, оскільки 15.02.2024 здійснила добір кредитних коштів у сумі 1200 грн, якими користувалась у повному розмірі до 20.02.2024. 20.02.2024 відповідачка здійснила часткове погашення кредитної заборгованості у розмірі 2510 грн, що підлягає розподілу на сплату процентів за користування грошовими коштами, та погашення заборгованості по тілу кредиту. 25.02.2024 відповідачка до залишку тіла кредиту в розмірі 3070 грн здійснила добір в розмірі 1400 грн, та користувалась зазначеними грошовими коштами в сумі 4470 грн 287 днів. Відтак, суд провів такі розрахунки: 1) 4000/100х1х3 = 120 грн процентів за користування грошовими коштами у період з 12.02.2024 по 15.02.2024; 2) 5200/100х1х5 = 260 грн - процентів за користування грошовими коштами у період з 15.02.2024 по 20.02.2024 (дату часткового погашення заборгованості). Сплачені 20.02.2024 відповідачкою грошові кошти в розмірі 2510 грн суд визнає спрямованими на погашення заборгованості за процентами в розмірі 120 грн + 260 грн, що становить 380 грн, решту 2130 грн визнає сплаченими за тіло кредиту, яке становило на цей час 5200 грн, відповідно, тіло кредиту підлягає зменшенню на сплачену суму:1) 2510-380=2130 грн сума, спрямована на погашення тіла кредиту; 2) 5200-2130=3070 грн сума кредиту, яка залишається непогашеною станом на 21.02.2024. За період з 21.02.2024 по 25.02.2024 суд нарахував до сплати 153,5\~грн процентів з розрахунку 3070/100х1х5. За період з 25.02.2024 по 07.12.2024 (287 днів) з урахуванням добору в розмірі 1400 грн до залишку тіла кредиту в розмірі 3070 грн на загальну утворену суму тіла кредиту 4470 (сума 3070 грн та 1400 грн) проценти за користування грошовими коштами становлять 4470/100*1*287= 12\~828,9 грн. Відтак, з урахуванням змін, внесених до Закону України «Про споживче кредитування», розмір нарахованих процентів за користування кредитом в межах строку дії договору про відкриття кредитної лінії № 1347-7141 від 12.02.2024 з урахуванням додаткових договорів кредитування, укладених між позивачем та відповідачкою 15.02.2024, 25.02.2024 становить 153,5\~+\~12828,9\~=\~12\~982,4 грн., а заборгованість позичальника за тілом кредиту 4470 грн. Із урахуванням\~принципу диспозитивності\~цивільного судочинства,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках, крім цього, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, тому суд вважає позовні вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом обґрунтованими, такими, що підлягають частковому задоволенню. На підставі ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Стаття 525\~ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми позичених коштів в будь-який час. На підставі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1, 2, 3, 4 та пунктом 4 ч. 5 ст.\~12\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 1, 3 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частини 1, 5 ст.\~81\~ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні,оціненими кожен по окремості, а також у сукупності та взаємозв`язку, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального права, з дотриманням вимог процесуального права, суд дійшов висновку про те, що майнові права позивача підлягають захисту в судовому порядку, позов підлягає частковому задоволенню, а порушене право відновленню шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії № 1347-7141 від 12.02.2024, укладеного між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] у розмірі 17\~452,4 (сімнадцять тисяч чотириста п`ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок, з яких: 4470 (чотири тисячі чотириста сімдесят) гривень 00 (нуль) копійок становить заборгованість за основною сумою боргу (по тілу кредиту), 12\~982,4 (дванадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок становить заборгованість за нарахованими процентами. Щодо питання про розподіл судових витрат, яке підлягає вирішенню відповідно ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення, то на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1386,58 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (17452,4 / 30490,00 х 2422,40 = 1386,58 грн). На підставі наведеного та

Outcome: partial