Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСЕЛЯ» звернулось до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з управління багатоквартирним будинком. У своєму позові позивач просить стягнути солідано з [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з управління багатоквартирним будинком про стягнення заборгованості за надані послуги на суму 16 832,41 грн., а також судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. Ухвалою суду від 11 листопада 2024 року відкрито провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився надав заяву про розгляд справи без її участі, просив позовні вимоги задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась про розгляд справи повідомлена належним чином, заяв клопотань не надходило. Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України. В порядку ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено , що 25.10.2007 року укладений типовий договір про надання послуг у з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між товариством з обмеженою відповідальністю «ОСЕЛЯ» та [PERSON] . Встановлено, що 18.11.2017 р. співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] проведено зібрання, на якому обрано управителем багатоквартирного будинку ТОВ «ОСЕЛЯ» та обрані уповноважені особи на підписання договору з управителем: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Рішення зборів співвласників оформлено протоколом відповідно вимогам передбаченим ч. 6, 7 ст. 10 ЗУ «Про особливості здійснення права власності багатоквартирному будинку». Постановою КМУ № 712 від 05.09.2018 р. затверджений Типовій договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Відповідно норм законів України «Про особливості здійснення права власності багатоквартирному будинку», «Про житлово-комунальні послуги», а також вказано Постанови КМУ 01.03.2018 р. та 04.04.2019 р. між ТОВ «ОСЕЛЯ» та співвласникам будинку [ADDRESS] укладені типові договори про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Згідно умов договорів (п.1) Управитель зобов`язується надавати співвласника послугу з управління багатоквартирним будинком, а співвласники зобов`язуються оплачувати Управителю зазначену послугу, яка вноситься ними не пізніше 20 числа (п. договору від 01.03.2018 р.) та не пізніше 30 числа (п. 11 договору від 04.04.2019 1 місяця, наступного за розрахунковим. ТОВ «ОСЕЛЯ» відповідно умов договорів від 01.08.2018 р., 04.04.2019 виконував та виконує свої зобов`язання відносно надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] . В свою чергу боржник свої зобов`язання у повному обсязі не виконав, чим порушив умови договорів. Власником квартири [ADDRESS] частини з 25.11.2005 року є [PERSON] та власником частини квартири за вказаною адресою з 17.03.2006 року є [PERSON] , що підтверджується інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності нерухоме майно. Крім того, на [PERSON] відкритий особовий рахунок [NUMBER] та як власник квартири приймає послуги Управителя, але не сплачує їх, чим порушує умови договорів. 09 липня 2025 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області в задоволенні Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСЕЛЯ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з [PERSON] , відмовлено. Згідно розрахунку сума заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] складає 16 832,41 грн. Звернення до суду із заявою про видачу судового наказу є підставою для переривання строку позовної давності в розумінні ч. 2 ст. 264 ЦУ України. У висновку ВС від 21.01.2015 р. у справі № 6-214це 14 вказано що, ч.2 ст. 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається в разі пред`явлення особою позову. Судовий наказ відповідно до ч.1. ст. 160 ЦПК України с особливою формою рішення про стягнення заборгованості з боржника за заявою особи, якій належіть право такої вимоги. Ураховуючи те, що судовий захист права стягувача на стягнення коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання стягувачем заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розд. ІІ ЦПК, перериває строк позовної давності. Таким чином, якщо особа звернулася до суду стосовно видачі наказу, то строк позовної давності переривається на 3 роки. В цьому випадку позивач має право звернутися до суду протягом 3-річного строку після скасування судового наказу для того, щоб стягнути заборгованість за період до переривання строку позовної давності. \~ \~ \~ \~До стягнення заборгованості, у даному випадку, застосується позовна давність тривалістю у три роки, яка передбачена ст. 257 ЦК України. Крім того, згідно п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України під час дії карантину встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусу хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. \~ \~ \~ \~Відповідно п. 19. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/207 затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №№ 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. \~ \~ \~ \~Відповідно ст. 164 ЦПК України у разі пред`явлення стягувачем позову боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленого за подання позовної заяви. ТОВ «ОСЕЛЯ» при подачі заяви про видачу судового наказу сплачений судовий збір у сумі 308,80 грн., що підтверджується квитанцією № 46 від 25.06.2024 р. Виходячи із змісту ст.ст. 67, 68 ЖК Української РСР, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання гарячої води та опалення. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Як зазначає ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями частини 2ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Частинами 1, 2статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, пов`язані зі сплатою судового збору при подачі позову до суду, в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Outcome: approved