Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

13 січня 2025 року позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Очкур К.І., звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на її користь аліменти на малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання, як вагітної дружини, в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача. Вимоги позову обґрунтовані тим, що сторони між собою перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 2023 року. Під час перебування в зареєстрованому шлюбі у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] . Також, на день звернення до суду позивач перебуває на 35 тижні вагітності. В свою чергу відповідач, матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини та на утримання своєї вагітної дружини не надає, чим ставить позивача у скруте матеріальне становище. Ухвалою суду від 04 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 23 квітня 2025 року від відповідача [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Левченко М.М., надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що [PERSON] вже народила дитину, тому підстав для стягнення на її користь аліментів, як вагітної дружини, вже не має. Поряд з цим зазначає, що [PERSON] є батьком трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зважаючи на вказане, просить зміни заявлений позивачем розмір аліментів на утримання сина [PERSON] з 1/4 частини на 1/3 частину його заробітку (доходу) на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , матір`ю яких є позивач. Крім того, просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , що не є процесуальним спором між сторонами та не є предметом позову у вказаній справі. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце його проведення повідомлені належним чином. 22 травня 2025 року від представника позивача - адвоката Очкур К.І. надійшла заява, в якій вона просила слухати справу за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.49) Відповідач та його представник до суду також не з`явилися. В своєму клопотанні, наданому 15 травня 2025 року представник відповідача - адвокат Левченко М.М. просила розглянути справу без участі сторони відповідача. Свою позицію стосовно позовних вимог [PERSON] вказану у відзиві на позовну заяву підтримала. (а.с.44, 45) У відповідності до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, із фотокопії свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 03 серпня 2023 року Шосткинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 03 серпня 2023 року, про що в цей день складено відповідний актовий запис №280, і прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . (а.с.13) Із фотокопії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 25 жовтня 2023 року Шосткинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , про що 24 жовтня 2023 року складено відповідний актовий запис за №241, і його батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с.14) Згідно із фотокопією консультаційного висновку спеціаліста від 18 грудня 2024 року, [PERSON] проконсультована лікарем акушер гінекологом КНП «Шосткинська ЦРЛ» та встановлено діагноз вагітність 35 тижнів. (а.с.15) Як вбачається із фотокопії довідки №5922-5002644309 від 15 березня 2023 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] , фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . (а.с.11) Відомостей щодо зареєстрованого чи фактичного місця проживання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , матеріали справи не містять. Разом з цим, як стверджує позивач та не спростовано відповідачем, спільна дитина сторін [PERSON] проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Домовленості щодо утримання спільної дитини [PERSON] , [INFO] , між сторонами не досягнуто. Відповідач не погоджуючись з розміром аліментів заявленим [PERSON] на утримання сина [PERSON] вказує, що він є батьком трьох дітей, надавши при цьому копію свідоцтва про народження одного з дітей. Так, із фотокопії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 29 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , про що 29 вересня 2009 року в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №836, і її батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с.33) Крім того, [PERSON] заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання вагітної дружини, оскільки [PERSON] . [INFO] вже народила дитину [PERSON] , тому підстав для утримання позивача вже не має. Зважаючи на вказане відповідач вважає доцільним стягнути з нього аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімумі для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 13 січня 2025 року і до досягнення старшою дитиною свого повноліття. Разом з цим, відповідач не врахував того, що вимоги щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини [PERSON] , позивачем не було заявлено, тому не може бути предметом розгляду у вказаній справі. Теж саме стосується і стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Зустрічного позову відповідачем не подано. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із ч.1ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 за №2402-ІІІ кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Зважаючи на вищевикладене, враховуючи, що відповідач не заперечував про стягнення з нього аліментів на утримання дитини [PERSON] , не погоджувався при цьому тільки з їх розміром, наявність у відповідача на утримані малолітньої дитини [PERSON] , суд приходить до висновку про необхідність стягнення із [PERSON] аліментів в розмірі 1/6 частина зі всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до виповнення дитиною повноліття. Отже, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів із [PERSON] на утримання сина [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Що стосується стягнення аліментів на утримання вагітної дружини (позивача по справі) суд вважає за необхідне зазначити наступне: Положеннями ч.1 ст.75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини під час вагітності та дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина під час вагітності потребує матеріальної допомоги не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині під час вагітності незалежно від цієї обставини. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Крім того, відповідно ч.5 ст.84 СК України аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. За таких обставин, виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням потреб дружини, відсутності заперечення відповідача щодо неспроможності сплачувати аліменти на утримання вагітної дружини, вирішуючи справу в межах пред`явлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині. Крім того, згідно із ч.1, ч.2 п.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674-VI звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп. за кожну заявлену позовну вимогу, тобто 2422 грн 40 коп.

Outcome: partial