Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та рух справи. Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно у виді права на земельну частку (пай) площею 2,92 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Мир» с. Корчівка, Красилівського району Хмельницької області, що належала померлій згідно сертифікату серії ХМ №0225276 виданого 01.11.1996 року на підставі рішення Красилівської райдержадміністрації за № 537-р від 16.04.1997 року. Спадкоємцями померлої матері є він (син) - [PERSON] (Позивач) та донька (Відповідач) [PERSON] . Спадщину після смерті матері вони з Відповідачкою прийняли та 01.08.2005 року отримали свідоцтва про право на спадщину у виді права на земельну частку (пай) площею 2,92 в умовних кадастрових гектарах, у розмірі 1/2 частки, кожному з них. Після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.08.2005 року на 1/2 частки у виді права на земельну частку (пай) площею 2,92 в умовних кадастрових гектарах, він не звертався з заявою щодо виготовлення проекту землеустрою з метою подальшої реалізації свого права на отримання земельної ділянки в натурі, оскільки вважав що після видачі свідоцтва про право на спадщину він вже став власником земельної ділянки. Разом з тим, 29.01.2024 року з інформації з державного реєстру речових прав йому стало відомо що його рідна сестра - Відповідач по справі, отримала у власність земельну ділянку площею 2,5922 га кадастровий номер 6822784300:03:005:0155, дата реєстрації права власності на земельну ділянку 27.11.2019 р. Вказана земельна ділянка передана власником - Відповідачем в оренду ТЗОВ «Україна 2001», право оренди зареєстровано 11.11.2010 року, а додаткова угода щодо пролонгації права оренди від 30.11.2019 року. Отже, відповідач по справі, оформила своє право власності не на 1/2 частки спадкового права на земельну частку пай, а на все майно на земельну частку пай та оформила правовстановлюючий документ на земельну ділянку якій був присвоєний кадастровий номер. 02.05.2024 року позивач звернувся головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області з заявою про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 2,5922 га кадастровий номер 6822784300:03:005:0155. 02.05.2024 року йому було надано відповідь на заяву, відповідно до якої державний кадастровий реєстратор може скасувати державну реєстрацію вищевказаної земельно ділянки лише після отримання відповідного рішення суду щодо скасування державно реєстрації земельної ділянки. Викладені обставини підтверджуються: копією паспорта позивача; копією РНОКПП та копією свідоцтва про народження позивача; копією свідоцтва про смерть [PERSON] ; копією сертифікату на право на земельну частку пай; копією свідоцтва про право на спадщину за законом; копією заяви до Головного управління держгеокадастру в Хмельницькій області від 02.05.2024 р.; копією відповіді Головного управління держгеокадастру в Хмельницькій області від 02.05.2024 р.; Інформацією з державного реєстру речових прав від 29.01.2024 р.; В даних правовідносинах підлягає захисту порушене право позивача на успадковане право на майно, адже у зв`язку з видачею йому та відповідачу свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) в рівних частках, та в подальшому оформлення лише відповідачем на підставі цього документа права власності на земельну ділянку, позивач позбавлений можливості оформити своє право на спадщину на належну йому 1/2 частку земельного паю. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2,5922 га кадастровий номер 6822784300:03:005:0155, дата державної реєстрації земельної ділянки 27.11.2019 року, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, реєстраційний номер земельної ділянки 1974533068227, номер відомостей про речове право 34401117. 06.08.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку позовного провадження. 30.12.2024 року по справі залучено в якості третьої особи державного реєстратора. 05.02.2025 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Аргументи учасників справи. Представник позивача адвокат Киричук С.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, жодних заяв, клопотань до суду не надіслала. Представник третьої особи у судове засідання також не з`явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлені належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Позиція суду. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи. Судом встановлено,\~що [INFO] померла\~мати позивача\~ [PERSON] ,\~що вбачається\~з свідоцтва\~про її\~смерть від\~06.10.2004\~року. (а.с. 8). Після її смерті залишилося спадкове майно у виді права на земельну частку (пай) площею 2,92 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «Мир» с. Корчівка, Красилівського району Хмельницької області, що вбачається з сертифікату серії ХМ № 0225276 виданого 01.11.1996 року на підставі рішення Красилівської райдержадміністрації за № 537-р від 16.04.1997 року. (а.с. 7). Спадщину після смерті матері Позивач з Відповідачкою прийняли та 01.08.2005 року отримали свідоцтва про право на спадщину у виді права на земельну частку (пай) площею 2,92 в умовних кадастрових гектарах, у розмірі 1/2 частки, кожному з них, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом ВСІ № 470937. (а.с. 6). Відповідно інформації з державного реєстру речових прав - Відповідач по справі, отримала у власність земельну ділянку площею 2,5922 га (розмір частки 1/1), кадастровий номер 6822784300:03:005:0155, дата реєстрації права власності на земельну ділянку 27.11.2019 р. (а.с. 3). Згідно відповіді головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 2,5922 га кадастровий номер 6822784300:03:005:0155, на належну позивачу 1/2 частку земельної частки (паю), позивачу відмовлено та рекомендовано звернутися з позовом до суду. (а.с. 4). Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права. У частинах першій, другій та п`ятій\~статті 263 ЦПК України\~встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах її повноважень. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування та шляхом застосування інших, передбачених законом способів. Частиною 1 статті 153 Земельного кодексу України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Згідно ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» - земельній ділянці присвоюється державний кадастровий номер, який є ідентифікатором у Державному земельному кадастрі і який скасовується лише в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Відповідно до п. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У судовому засіданні було встановлено те, що оспорювана земельна ділянка (пай) належала [PERSON] (мати позивача та відповідача), яка померла. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом спадкове майно після її смерті згідно ст. 1261 ЦК України розділено в рівних частинах (по ) між [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи те, що право власності у Державному реєстрі речових прав на оспорювану земельну ділянку (пай) за [PERSON] зареєстроване 27.11.2019 року, розмір частки 1/1, проте згідно свідоцтва про право на спадщину за законом ця ж земельна ділянка належить в рівних частинах (по ) позивачу та відповідачу, тобто реєстратор при вчиненні дії не прийняв до уваги даного факту (а саме те, що оспорювана земельна ділянка має двох власників, спадкоємців) вчинив реєстрацію (вніс відомості до державного реєстру речових прав в цілій частці, тільки на відповідача), а тому суд приходить до висновку, що такими діями порушено права позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд задовольняє позов в повному обсязі, тому судові витрати (які складаються з судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп.), слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved