Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

У січні 2025 року [PERSON] (далі за текстом Позивачка) в особі представника адвоката Єрьоміної Є.В. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Кукурудз Тетяна Юріївна про визнання права власності на нерухоме майно, позовні вимоги обґрунтовує наступним. Після смерті [INFO] чоловіка Позивачки [PERSON] , відкрилася спадщина, до складу якої увійшли: право на земельну частку (пай) із земель КСП «Нива» Вербівської сільської ради, земельна ділянка площею 5,4357 га, розташована на території Вербівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, кадастровий номер 2324281200:06:029:0007, та житловий будинок [ADDRESS] . 14.04.2014 секретарем виконавчого комітету Вербівської сільської ради Пологівського району було посвідчено заповіт, складений [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та зареєстрований 25.04.2014 р. в реєстрі нотаріальних дій за номером 1/6; номер заповіту в спадковому реєстрі 56019572. Заповіт було складено на користь Позивачки, яка була дружиною померлого та на користь спільних дітей: [PERSON] та [PERSON] . Померлий [PERSON] заповідав [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці у праві власності на земельну ділянку площею 5,4357 га, розташовану на території Вербівської сільської ради Пологівського району Запорізької області та по 1/2 частці у праві власності на земельну частку (пай), яка перебуває у власності КСП «Нива» Вербівської сільської ради Пологівського району Запорізької області. Позивачці [PERSON] заповідав житловий будинок [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] . Позивачка та відповідачі були зареєстровані та проживали за однією адресою: [ADDRESS] . Відповідачі по справі після спливу шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини у встановленому законом порядку оформили свої спадкові права та отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належні їм частки у праві власності. На той час Позивачка за оформленням спадкових прав не зверталася, оскільки строк звернення спадкоємця, який прийняв спадщину, за оформленням свідоцтва про право на спадщину, не обмежений. У зв`язку із тимчасовою окупацією території Пологівського району Запорізької області робота Пологівської державної нотаріальної контори була зупинена та у відповідності до положень чинного законодавства України, спадкова справа 56466924 була продовжена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Кукурудз Т.Ю. 29.11.2024 за результатами розгляду заяви Позивачки про видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок та свідоцтва про право власності на спадщину відносно частки чоловіка, приватним нотаріусом Кукурудз Т.Ю. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 675/02-31. Постанова про відмову мотивована неможливістю перевірки реєстрації права власності житлового будинку за спадкодавцем через відсутність відомостей у відповідних державних реєстрах та неможливість отримання інформації від ТОВ «Імпульс», яке є зберігачем паперових носіїв інформації щодо зареєстрованих прав на нерухоме майно, оскільки архіви підприємства залишились на території ведення активних бойових дій, а також через неможливість виявлення повного тексту і достеменного змісту заповіту спадкодавця через його втрату. З посиланням на те, що інвентарна справа на будинок залишилася в архівах підприємства ТОВ «КП «Імпульс» на тимчасово окупованій території, а наявний у спадкоємців примірник заповіту було долучено до матеріалів спадкової справи, з метою оформлення спадщини та в подальшому було втрачено у зв`язку із тимчасовою окупацією території Пологівської міської територіальної громади, що призводить до того, що Позивачка позбавлена можливості здійснення нею своїх правомочностей, як власника, остання просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 60,8 кв.м, житловою площею 38,6 кв.м. разом із надвірними будівлями: ґанком, Б-літньою кухнею, погребом, В-вбиральнею, Г-басейном, парканом №1, розташовані на земельній ділянці Вербівської сільської ради (право власності на 1/2 частку як частку у праві спільної сумісної власності подружжя; право власності на 1/2 частку - в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] ). Ухвалою суду від 13.01.2025, позовну заяву біло залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк для усунення недоліків, на виконання якої 23.01.2025 від представника позивача надійшла заява, якою недоліки, визначені в ухвалі суду від 13.01.2025 були усунуті. Ухвалою суду від 27.01.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою суду від 24.03.2025 строк підготовчого провадження продовжено, закрито підготовче провадження у справі та справа призначена до судового розгляду по суті. Клопотання про виклик свідків задоволено. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, зазначила те, що у зв`язку з тим, що оригінали всіх необхідних документів втрачено у зв`язку із тимчасовою окупацією території Пологівської міської територіальної громади, то в позасудовому порядку оформити право власності на будинок Позивачка позбавлена можливості. Відповідачка [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, попередньо суду надано заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В заяві також надані пояснення наступного змісту. Батько відповідача [PERSON] , [INFO] , склав заповіт 14.04.2014 р., який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Вербівської сільської ради Пологівського району. За умовами заповіту батько заповів Відповідачу з сестрою, [PERSON] , по 1/2 частці у праві власності на земельну ділянку площею 5,4357 га, що розташовується на території Вербівської сільської ради Пологівського району Запорізької області та по 1/2 частці у праві власності на земельну частку (пай), яка перебувала у власності КСП «Нива» Вербівської сільської ради Пологівського району Запорізької області; спадкоємицею житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] було визначено матір відповідачів, Позивачку - [PERSON] . Під час оформлення спадщини належний батькові примірник заповіту було передано нотаріусу і долучено до матеріалів спадкової справи. Право власності на свою частку у спадщині Відповідач оформив 16.12.2015 року. Наразі Позивачка позбавлена можливості оформити за собою право власності. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, допитавши свідків, розглянувши подані сторонами докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 41 Конституції України\~та статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до пункту 1 частини другої\~статті 16 ЦК України\~одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом,\~ [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.09.1989 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 472059. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видано виконавчим комітетом Вербівської сільської ради Пологівського району Запорізької області 08.05.2014, [PERSON] помер [INFO] . З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №37245655 від 25.04.2014 вбачається, що [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , був складений заповіт, який посвідчено 14.04.2014 Вербівською сільською радою Пологівського району Запорізької області за №1/6. Довідкою від 18.01.2024 №19, яка видана головним спеціалістом з реєстрації місця проживання відділу «ЦНАП» виконавчого комітету Пологівської міської ради Віталіни Макаренко, підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , дійсно був зареєстрований з 05.09.1997 року і по день смерті ( [INFO] ) за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на 04.05.2014 зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , з 19.11.1996 по теперішній час; [PERSON] , [INFO] , з 29.08.2001 по теперішній час; [PERSON] , [INFO] , з 24.09.2004 по теперішній час. Зазначена інформація також підтверджується копією домової книги для реєстрації громадян, які мешкають у будинку [ADDRESS] , яка розпочата 10.02.2004 та в якості доказу долучена до позовної заяви. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру щодо наявності/відсутності заповітів №77102345 від 27.05.2024 року встановлено наявність заповіту, складеного [PERSON] 14 квітня 2014 року, та посвідченого Вербівською сільською радою Пологівського району Запорізької області за №1/6. Заповіт в реєстрі значиться як чинний і містить інформацію щодо заповідача, щодо дати, номера та місця посвідчення заповіту. Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (щодо наявності спадкових справ) №77102088 від 27.05.2024 року, встановлено, що 28 серпня 2014 року під № 279/2014 Пологівською державною нотаріальною конторою Запорізької області була заведена спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] . 27 травня 2024 року на підставі заяви про продовження спадкової справи та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлого [INFO] [PERSON] , поданої [PERSON] , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю., була заведена спадкова справа 70/2024 повторно. У заяві [PERSON] вказала, що до складу спадкового майна входить 1/2 частка житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Окрім заявника, іншими спадкоємцями, є: - \~ \~ \~ \~син спадкодавця, [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~дочка спадкодавця, [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З копії спадкової справи, яка надана третьою особою на виконання ухвали суду, вбачається, що [PERSON] оригінал заповіту не було надано приватному нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. Позивачкою вчинялися дії щодо виявлення оригіналу заповіту, складеного [PERSON] та посвідченого 14.04.2014 Вербівською сільською радою Пологівського району запорізької області. На запит [PERSON] Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надало 18.04.2024 відповідь за вих. № 2025/21156/08.5-24 згідно якої відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 (зі змінами) від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупованих російською федерацією», Пологівська державна нотаріальна контора розташована на території, де ведуться активні бойові дії. Наказами Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 1123-к від 18.03.2022 та Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 57-к від 02.01.2023 в конторі встановлено простій, у зв`язку із чим з 18.03.2022 її робота зупинена. Документи нотаріального діловодства та архіву контори на підконтрольну Уряду України територію не вивозилися, на зберігання до Запорізького обласного державного нотаріального архіву не передавалися, у зв`язку із відсутністю реальної можливості. На звернення [PERSON] від 19.03.2024 про надання дублікату заповіту складеного [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) 14.04.2014, номер у спадковому реєстрі 56019572 Виконавчий комітет Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області листом від 21.03.2024 №263/05-13 повідомив, що територія громади (UА23100190000020018) внесена до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за №1668/39004, як тимчасово окупована з 03.03.2022. Дублікат заповіту (фізичний аркуш) залишився в адміністративній будівлі на території Вербівського старостинського округу Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області. Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. направляла запит від 25.04.2024 №251/01-16 до Запорізького обласного державного архіву з вимогою про надання інформації чи зберіглася у них спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] , заведена Пологівською державною нотаріальною конторою Запорізької області (спадкова справа №279/2014). Запорізький обласний нотаріальний архів 25.04.2024 вих. №503/01-21 повідомив, що документи за період з 2005 по теперішній час Пологівською державною нотаріальною конторою Запорізької області на зберігання до Запорізького обласного державного нотаріального архіву не передавалися. До заяви [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом були додані: - свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданим [PERSON] , державним нотаріусом Шостої запорізької державної нотаріальної контори, в порядку заміщення державного нотаріуса Пологівської державної нотаріальної контори 16.12.2015 р. за №1092 на право на 1/2 (одну другу) частку земельної ділянки площею 5,4357 га, кадастровий номер ділянки: 2324281200:06:029:0007, яка розташована на території Вербівської сільської ради Пологівського району Запорізької області на ім`я спадкоємця за заповітом [PERSON] ; - свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданим [PERSON] , державним нотаріусом Шостої запорізької державної нотаріальної контори, в порядку заміщення державного нотаріуса Пологівської державної нотаріальної контори 16.12,2015 р. за №1095 на право на 1/2 (одну другу) частку земельної ділянки площею 5,4357 га, кадастровий номер ділянки: 2324281200:06:029:0007, яка розташована на території Вербівської сільської ради Пологівського району Запорізької області на ім`я спадкоємця за заповітом [PERSON] ; - свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданим [PERSON] , державним нотаріусом Шостої запорізької державної нотаріальної контори, в порядку заміщення державного нотаріуса Пологівської державної нотаріальної контори 22.06.2018 р. за №488 на право на 1/2 (одну другу) земельну частку (пай), яке перебуває у власності КСП «Нива» Вербівської сільської ради Пологівського району Запорізької області на ім`я спадкоємця за заповітом [PERSON] ; - свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданим [PERSON] , державним нотаріусом Шостої запорізької державної нотаріальної контори, в порядку заміщення державного нотаріуса Пологівської державної нотаріальної контори 22.06.2018 р. за №490 на право на 1/2 (одну другу) земельну частку (пай), яке перебуває у власності КСП «Нива» Вербівської сільської ради Пологівського району Запорізької області на ім`я спадкоємця за заповітом [PERSON] . Зі змісту зазначених свідоцтв вбачається, що вони містять підставу, як заповіт, посвідчений Вербівською сільською радою Пологівського району Запорізької області за №1/6. Також, [PERSON] 29.11.2024 звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. з заявою про видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частку майна, придбаного під час перебування в шлюбі із [PERSON] , що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме: житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . З метою оформлення права власності на 1/2 вказаного будинку в порядку ст.60, 63 Сімейного кодексу України приватному нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. надано договір купівлі-продажу, посвідчений Вербівською сільською радою народних депутатів Пологівського району Запорізької області 05.05.1992 року за №62, зареєстрований Малим підприємством «Імпульс» 13.05.1992 в реєстровій книзі 17 за № 542, на ім`я [PERSON] . Об`єктом договору купівлі-продажу був житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно Довідки Пологівської міської ради від 20.02.2024 №142/05-13 вбачається, що з метою упорядкування нумерації об`єктів нерухомого майна у населеному пункті село Вербове Пологівського району Запорізької області було змінено адресу об`єкту нерухомого майна (житлового будинку) з адреси: [ADDRESS] на адресу: [ADDRESS] . Згідно складеного 11.03.1992 р. МП «Імпульс» технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: [ADDRESS] , власником будинку зазначений [PERSON] (виправлення щодо особи власника внесені 18.02.2004 р. на підставі договору купівлі-продажу від 05.05.1992 р.). При використанні приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. безпосереднього доступу до реєстру речових прав на нерухоме майно, було виявлено відсутність будь-яких записів щодо права власності на будинок за адресою: [ADDRESS] . Можливість перевірки реєстрації права власності цього житлового будинку за [PERSON] , шляхом запиту інформації до ТОВ « КП ІМПУЛЬС», яке є зберігачем паперових носіїв інформації щодо зареєстрованих прав на нерухоме майно, також відсутня, оскільки ці архіви товариства знаходяться на території ведення активних бойових дій. Судом встановлено, що 29.11.2024 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. за №675/02-31 винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, а саме відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 (одну другу) частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та у видачі свідоцтва про право власності на 1/2 (одну другу) частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що ненадані документи, потрібні для вчинення нотаріальної дії. Зі змісту тексту відмови вбачається, що причиною відмови стало те, що не можливо виявити повний текст і достеменний зміст заповіту, який склав спадкодавець [PERSON] , зокрема і невідомим залишається воля спадкодавця щодо спадкування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . А також те, що надання [PERSON] оригіналу договору купівлі-продажу на житловий будинок [ADDRESS] , не в повній мірі підтверджує актуальність інформації щодо належності майна спадкодавцеві. Вирішуючи позов, суд виходить з наступного. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та триває на момент звернення з даною позовною заявою. Згідно п. 7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації. У відповідності до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженому наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376 території міста Пологи, а також села Вербове Пологівського району Запорізької області з 03.03.2022 р. є тимчасово окупованими Російською Федерацією територіями України. За ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як установлено вимогами ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 392 ЦПК України\~передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст.1216,\~1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1217 ЦК України\~визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1\~ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього\~Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі\~ст. 1251 ЦК України\~якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до\~ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої\~статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог\~статті 68 Закону України «Про нотаріат»\~при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. за № 7\~роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до п.п. 4.15 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5\~у разі звернення спадкоємця з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину для завершення спадкування щодо спадщини, яка була відкрита на окремих територіях України до початку їх тимчасової окупації, введення воєнного стану та щодо якої спадкова справа була зареєстрована у Спадковому реєстрі, але не була закінчена, внаслідок знищення спадкової справи або відсутності доступу до місця її зберігання у зв`язку з тимчасовою окупацією чи веденням бойових дій, приватний нотаріус (державна нотаріальна контора), до якого (якої) звернувся спадкоємець, має перевірити факти, передбачені законом, та витребувати необхідні документи. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У постанові від 31 березня 2021 року у справі № 463/4616/18 (провадження № 61-20505св19) Верховний Суд вказав, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину. У випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 22 березня 2023 року у справі № 463/6829/21-ц. Відповідно до ч.1\~ст.68 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Згідно з п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна (п. 4.16 глави 10 Порядку № 296/5). Відповідно до ч. 3\~ст. 46 Закону України «Про нотаріат», неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для його оформлення у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до п. 1.2 глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі, споруди, земельну ділянку, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, одним таких документів або їх дублікатів: нотаріально посвідченим договором купівлі-продаж; пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, дарування, міни, спадковим договором свідоцтвом про придбання арештованого нерухомого майна з публічних торгів (аукціонів); свідоцтвом про придбання заставленого майна на аукціоні (публічних торгах); свідоцтвом про право власності; державним актом на право власності на земельну ділянку; свідоцтвом про право на спадщину; свідоцтвом про право власності на частку в спільному майн подружжя; договором про поділ спадкового майна; договором про припинення права ні утримання за умови набуття права на нерухоме майно; договором про припинення права н; аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно; договором про виділення частки в натурі (поділ); іпотечним договором, договором про задоволення вимог іпотекодержателя, якщо умовами таких договорів передбачено передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки; рішенням суду; договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі, укладеним відповідно до вимог законодавства, тощо. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 19.09.1982 року перебували в зареєстрованому шлюбі. 05 травня 1992 року, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [PERSON] придбав та зареєстрував за собою право власності на будинок за адресою: [ADDRESS] , та набув його у спільну сумісну власність подружжя, відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, житловий будинок [ADDRESS] (колишня адреса: [ADDRESS] ), є майном, нажитим подружжям за час шлюбу, і є спільною сумісною власністю подружжя. Після смерті [INFO] [PERSON] Пологівською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа №279/2014. Окрім цього судом встановлено, що за життя 25.04.2014 [PERSON] склав заповіт, який посвідчено Вербівською сільською радою Пологівського району Запорізької області номер в реєстрі 1-6, згідно якого останній заповів 1/2 частку будинку за адресою: [ADDRESS] , своїй дружині [PERSON] . Вказані обставини визнані відповідачами по справі, які є іншими спадкоємцями після померлого [PERSON] . За відповідачами в порядку спадкування після померлого [PERSON] зареєстрована по 1/2 частці права власності на земельну ділянку площею 5,4357 га, що розташовується на території Вербівської сільської ради Пологівського району Запорізької області та по 1/2 частці права власності на земельну частку (пай), яка перебувала у власності КСП «Нива» Вербівської сільської ради Пологівського району Запорізької області. В порядку ст.234 ЦПК України в судовому засіданні 21.04.2025 в якості свідка було допитано [PERSON] , яка пояснила суду, що за життя її чоловік [PERSON] , [INFO] , склав заповіт 14.04.2014 р., та заповідав своїм дітям, які є Відповідачами по справі по 1/2 частці права власності на земельну ділянку площею 5,4357 га, що розташовується на території Вербівської сільської ради Пологівського району Запорізької області та права власності на земельну частку (пай), яка перебувала у власності КСП «Нива» Вербівської сільської ради Пологівського району Запорізької області. Позивачу її чоловік заповідав 1/2 частку будинку за адресою: [ADDRESS] . Після смерті чоловіка спадкоємці його діти оформили свої спадкові права та отримали свідоцтва на право на спадщину в порядку визначеному законом. Позивачка в той час не оформлювала свої спадкові права. Оригінал заповіту сторони надали до Пологівської державної нотаріальної контори Запорізької області та вказаний оригінал долучено до спадкової справи. Наразі Пологівська державна нотаріальна контора розташована на території, де ведуться активні бойові дії, з 18.03.2022 робота вказаної нотаріальної контори зупинена, а документи нотаріального діловодства та архіву контори на підконтрольну Уряду України територію не вивозилися. Вказані обставини, а також те, що у державному реєстрі права власності на нерухоме майно відсутні будь-які записи щодо права власності на зазначений житловий будинок [PERSON] позбавлена можливості оформити право власності на будинок за собою. В порядку ст.234 ЦПК України в судовому засіданні 21.04.2025 в якості свідка було допитано [PERSON] , яка пояснила, що Позивачка є її матір`ю. Зазначила, що за життя її батько [PERSON] склав заповіт та після смерті заповідав належне йому майно спадкоємцям у спосіб та обсяги зазначені в позовній заяві. [PERSON] встигла оформити у встановлені законом строки право власності на належну їй частку спадкового майна, а її мати наразі позбавлена такої можливості через те, що оригінальний примірник заповіту передано до державної нотаріальної контори, котра наразі розташована на території, де ведуться активні бойові дії, а в реєстрі права власності на нерухоме майно відсутні відомості щодо права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Водночас, [PERSON] оформити свої права не може через не можливість надання заповіту, який склав спадкодавець [PERSON] , а також те, що надання [PERSON] оригіналу договору купівлі-продажу на житловий будинок [ADDRESS] , не в повній мірі підтверджує актуальність інформації щодо належності майна спадкодавцеві. В позасудовому порядку відновлення порушеного права є неможливим оскільки Пологівська державна нотаріальна контора розташована на території, де ведуться активні бойові дії, з 18.03.2022 її робота зупинена, а документи нотаріального діловодства та архіву контори на підконтрольну Уряду України територію не вивозилися, у зв`язку із відсутністю реальної можливості. Дублікат заповіту (фізичний аркуш) залишився в адміністративній будівлі на території Вербівського старостинського округу Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області, яка наразі окупована. Окрім того, відсутня можливість витребування у ТОВ « КП ІМПУЛЬС», яке є зберігачем паперових носіїв інформації щодо зареєстрованих прав на нерухоме майно, інформації, оскільки архіви товариства знаходяться на території яка є тимчасово окупованою. У зв`язку з відмовою у реєстрації права власності на нерухоме майно в установленому законодавством порядку через вищевказані обставини, Позивачка позбавлена можливості захистити своє право власності в інший спосіб, за таких обставин вимоги Позивачки про визнання права власності на будинок підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому, суд зазначає, що Відповідачі, які є також спадкоємцями померлого [PERSON] позовні вимоги визнали в повному обсязі. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивач зі свого боку вжив усіх необхідних та передбачених законом заходів для реалізації своїх прав, інші способи захисту виявились неможливими, тому позовні вимоги суд задовольняє в повному обсязі. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04). Позивач не заявляла вимог про стягнення судового збору, тому на підставі ст. 11 ЦПК України, суд залишає витрати по сплаті судового збору за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved