Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. [PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] , через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» звернулася до [PERSON] з позовом, предмет якого в подальшому змінила та в остаточній редакції позовних вимог просила визнати за нею право власності на частину квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті матері, [PERSON] з підстав фактичного проживання разом зі спадкодавцем та фактичного прийняття спадщини. На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належала померлій [PERSON] на підставі договору дарування, який було укладено між [PERSON] та її чоловіком [PERSON] . Позивач зазначила, що після одруження у 1974 році її мати [PERSON] разом з вітчимом [PERSON] та позивачем проживали разом за адресою: [ADDRESS] . Реєстрація місця проживання саме за цією адресою підтверджується договором дарування, зі змісту якого слідує, що мати [PERSON] та вітчим [PERSON] зареєстровані за однією адресою. Після дарування квартири позивач [PERSON] зареєструвала своє місце проживання за адресою: [ADDRESS] , оскільки вона є єдиною донькою обдарованої [PERSON] , відповідно квартира призначалася саме для позивача [PERSON] . Разом з тим, позивач продовжила проживати разом з матір`ю [PERSON] , оскільки спірна квартира на підставі договору найму житлового приміщення від 25 грудня 1994 року була здана в оренду. Після смерті матері [PERSON] вітчим [PERSON] залишився проживати разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , він на той час був людиною похилого віку, а тому потребував догляду, [PERSON] утримувала та піклувалася про [PERSON] , останній вважав [PERSON] своєю донькою, а тому залишив їй квартиру на підставі спадкового договору. Квартиру за адресою: [ADDRESS] [PERSON] навіть не переоформлював, оскільки вважав, що зазначена квартира належала матері позивача [PERSON] [PERSON] , а тому повинна належати позивачу. [INFO] [PERSON] помер, на час відкриття спадщини [PERSON] проживала разом зі спадкодавцем більше ніж 5 років, від першого шлюбу у померлого [PERSON] є донька [PERSON] , яка прийняла спадщину. Після повномасштабного вторгнення РФ позивач [PERSON] виїхала за межі України, зазначений факт підтверджує посвідками про тимчасове перебування. Після повернення в Україну [PERSON] звернулась до нотаріуса для прийняття спадщини, проте постановою державного нотаріуса Першої Харківської міської державної нотаріальної контори Грошевї О.Ю. від 01 жовтня 2024 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину. Аргументи учасників справи. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги в остаточній редакції про визнання права власності на частину квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті матері визнає у повному обсязі. Крім того, в підготовчому судовому засіданні відповідач також зазначила про визнання позовних вимог в остаточній редакції в повному обсязі та не заперечувала проти визнання за позивачем права власності на частину квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті її матері [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] в підготовчому засіданні позиції відповідача підтримала та не заперечувала проти задоволення позовних вимог в остаточній редакції. Рух справи. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2024 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю та визнання права власності на частину квартири залишено без руху. 05 листопада 2024 року представник позивача [PERSON] адвокат Васіліу С.В. через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» на усунення недоліків позовної заяви надала документ на підтвердження сплати судового збору. Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 07 листопада 2024 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2024 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Васіліу С.В. про витребування доказів, витребувано з Першої Харківської міської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 30 грудня 2024 року завідувач Першої Харківської міської державної нотаріальної контори Олена Цуканова на виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2024 року надала суду копію спадкової справи, заведеної після смерті померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою Київського\~районного суду\~м.\~Харкова від\~25\~лютого 2025\~року прийнято\~до розгляду\~заяву представника\~позивача [PERSON] \~ адвоката\~Васіліу С.В.,\~подану через\~особистий кабінет\~в підсистемі\~«Електронний суд»\~29\~січня 2025\~року,\~про зміну\~предмету позову\~ [PERSON] \~до [PERSON] \~про встановлення\~факту постійного\~проживання однією\~сім`єю,\~визнання права\~власності в\~порядку спадкування,\~відповідно до\~якої позовні\~вимоги доповнено\~позовної вимогою\~такого змісту: «змінити черговість спадкування за законом та визнати за спадкоємцем четвертої черги, [PERSON] , право на спадкування майна у першій черзі, що залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ». Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06 травня 2025 року прийнято до розгляду заяву позивача [PERSON] про зміну предмету позову [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю, визнання права власності в порядку спадкування та зміну черговості спадкування за законом, якої позовні вимоги викладено в такій редакції: «визнати право власності на 1/2 частину на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері, [PERSON] , померлої [INFO] з підстав фактичного проживання разом зі спадкодавцем та фактичного прийняття спадщини». Цією ж ухвалою позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю, визнання права власності в порядку спадкування та зміну черговості спадкування за законом, в частині позовних вимог: про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини; зміну черговості спадкування за законом та визнання за спадкоємцем четвертої черги [PERSON] , права на спадкування майна у першій черзі, що залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] залишено без розгляду та закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. \~Участь у справі сторін та інших учасників справи. Представник позивача [PERSON] адвокат Васіліу С.В. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника адвоката Борисової І.М. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Застосовані норми права. Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. На підставі частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оскарженого права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно зі статтею 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною 1 статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У статтях 13, 41 Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (стаття 55 Конституції України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 ЦК України). За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України). Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності зі статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Згідно з частинами 1 та 2 статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до частини 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною 1статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 584/639/19 (провадження № 61-10930св20) зазначено, що: "за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Цивільним законодавством не передбачено обмеження строку, у який спадкоємець, що прийняв спадщину, може зареєструвати своє право власності у встановленому законом порядку або звернутись до суду за захистом свого права, а тому підстави для застосування позовної давності до спірних правовідносин відсутні". Аналогічний висновок викладений і у наступних постановах, зокрема у постанові Верховного Суду від 18 серпня 2021 року у справі № 543/994/17. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та Протоколів № 2,4,7, та 11 до Конвенції", визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин та висновки суду. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Зазначене підтверджується такими документами. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09 жовтня 1963 року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 27 березня 1974 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] від 19 червня 1974 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 19 червня 1974 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . На підставі договору дарування від 13 квітня 1994 року, який укладено між [PERSON] та [PERSON] , (право власності зареєстровано Харківським міським бюро технічної інвентаризації 15.04.1994 за реєстровим № п-2 № 885), квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . 25 грудня 1994 року [PERSON] та [PERSON] (наймач) уклали договір найму житлового приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] з 18 травня 1994 року. [INFO] в місті Харків, Харківська область померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва\~про смерть\~серії [NUMBER] \~від 08\~вересня 2007\~року,\~актовий запис\~№ 13111. Як встановлено судом, [INFO] після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом першої черги після смерті спадкодавця [PERSON] є її донька [PERSON] та чоловік [PERSON] , які фактично прийняли спадщину у вигляді квартири [ADDRESS] в рівних частках в порядку частини 3 статті 1268 ЦК України, оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживали зі спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Про відмову від прийняття спадщиниупродовж встановленого строку спадкоємці не заявляли. Квартира [ADDRESS] на момент спільного проживання там [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належала на праві власності в порядку приватизації та спадкування [PERSON] . Місце проживання постійного проживання позивача разом з матір`ю [PERSON] на момент смерті останньої та вітчимом [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не заперечується відповідачем. [INFO] в місті Харків, Харківська область помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14 червня 2022 року, актовий запис № 349. Із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися до нотаріальної контори відповідач по справі [PERSON] та позивач. Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70164412 від 28 травня 2022 Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою 28 вересня 2022 року заведено спадкову справу за номером у спадковому реєстрі 69735715 після смерті [INFO] [PERSON] . Відомості про те, що Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] матеріали спадкової справи № 222/2022 не містять. З огляду на вищезазначене, суд вважає доведеним, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] (як спадкоємець першої черги за законом) відповідно до правила ч. 3 ст. 1268 ЦК України, у вигляді права власності на 1/2 частки спірної квартири. Отже, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які позивач посилалася як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволенні позову у повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved