Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Вимоги обґрунтував тим, що [PERSON] проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] Національної Гвардії України. 07.03.2025 року фінансова частина в/ч [NUMBER] повідомила позивачу, що на їх адресу від приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Д.С. надійшов супровідний лист від 26.02.2025 р. за № 61531695 з копією постанови про звернення стягнення на заробітну плату позивача. Постанова про звернення стягнення на заробітну плату позивача винесена 26.02.2025 року приватним виконавцем Манікіним Д.С. в межах зведеного виконавчого провадження № 72389103. Після з`ясування підстав винесення зазначеної постанови позивачу стало відомо, що 25 лютого 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Манікіним Д.С. відкрито виконавче провадження №61371438 про стягнення з нього на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованості у розмірі 11 080,72 гривень. Підставою для відкриття зазначеного виконавчого провадження став виконавчий напис, вчинений 27.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №3265, відповідно до якого стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором №26257019573988 від 02.07.2014 року, укладеним між [PERSON] та АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», у сумі, що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 3 102,46 грн.; простроченої заборгованості за процентами - 4381,24 грн.; строкової заборгованості за процентами - 70,11 грн.; неустойки за порушення зобов`язань по кредиту - 3 776,91 грн. та плати за вчинення виконавчого напису - 250,00 грн., що становить загальну суму 11 580,72 грн. 28.07.2023 року постановою приватного виконавця виконавче провадження №61371438 об`єднано з ВП № 61531695 у зведене виконавче провадження № 72389103. Позивач вважає, що сума заборгованості, що стягнута з нього за виконавчим написом не відповідає дійсності, оскільки відповідачем не надано платіжні документи, що підтверджують її розмір, а також виконавчий напис вчинений з порушенням порядку, передбаченого чинним законодавством України. Оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (Кредитного договору) №26257019573988 від 02 липня 2014 року, який нотаріально не посвідчувався. Крім того, позивачу не було відомо про існування заборгованості і про її розмір. Жодних письмових повідомлень-вимог щодо сплати позивачем заборгованості на користь відповідача на адресу позивача не надходило, що об`єктивно позбавило його можливості надати свої заперечення щодо неї та оспорити вимоги відповідача. Таким чином, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевірив належним чином безспірність розміру суми, що підлягає стягненню за виконавчим написом, та здійснив виконавчий напис на підставі правочину, за яким, чинне на той час законодавство не давало можливості вчинення такої нотаріальної дії. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 27.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі за №3265, про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» у загальному розмірі 11 580,72 гривень. Ухвалою суду від 01.04.2025 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач та представник позивача Пацалова Т.В. у судове засідання не з`явилися, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Пояснення щодо позову до суду не подавала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 27.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №3265, відповідно до якого стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором №26257019573988 від 02.07.2014 року, укладеним між [PERSON] та АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», у сумі, що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 3 102,46 грн.; простроченої заборгованості за процентами - 4381,24 грн.; строкової заборгованості за процентами - 70,11 грн.; неустойки за порушення зобов`язань по кредиту - 3 776,91 грн. та плати за вчинення виконавчого напису - 250,00 грн., що становить загальну суму 11 580,72 грн. 25 лютого 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Манікіним Д.С. відкрито виконавче провадження №61371438 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованості у розмірі 11 080,72 гривень. 28.07.2023 року постановою приватного виконавця виконавче провадження №61371438 об`єднано з ВП № 61531695 у зведене виконавче провадження № 72389103. 26.02.2025 року винесена приватним виконавцем Манікіним Д.С. постанова про звернення стягнення на заробітну плату позивача в межах зведеного виконавчого провадження №72389103. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що виконавчий напис вчинено неправомірно з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягає визнанню в судовому порядку таким, що не підлягає до виконанню. Відповідно до статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктами 3.1, 3.2 глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Згідно із пунктом 3.5 глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені в переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 затверджено внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову №662 визнано незаконною та не чинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі №826/20084/14. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 №910/10374/17, де зроблено висновок, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вище наведене, судом приймаються до уваги доводи позивача про те, що виконавчий напис вчинено нотаріусом без належного встановлення обставин, які мали передувати вказаній нотаріальній дії. Більше того, відповідач не надав суду первинних документів, які б дали суду можливість визначити факт заборгованості позивача перед АТ «Перший український міжнародний банк», суму боргу станом на момент вчинення виконавчого напису, наявність чи відсутність погашення такого боргу, що свідчить про необґрунтованість наявної у позивача заборгованості в розмірі 11 580,72 грн. Разом з тим, оскільки спірний виконавчий напис виданий після 22.02.2017, а саме 27.01.2020 року, і судом не встановлено, що такий виданий на підставі кредитного договору, який посвідчений нотаріально, то такий виконавчий напис виданий з порушенням закону і не підлягає виконанню. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність вчинення виконавчого напису нотаріусом, не доведено наявність саме такого розміру заборгованості у боржника власне до такого кредитора. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису №3265 27.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості, таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Відтак, враховуючи вище наведе суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню. Окрім того, враховуючи, те, що відповідачем позов визнаний, що відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що позивач при пред`явленні позову до суду був звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», судовий збір за вимогою немайнового характеру (визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню) становить 1211,20 грн та 605,60 грн (за подання заяви про забезпечення позову). Відповідно до положень ст. 142 ЦПК України, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути 50 відсотків судового збору, який підлягав би сплаті при поданні позову, а саме 605,60 грн та 302,80 грн, разом 908,40 грн.

Outcome: approved