Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

У грудні 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва звернувся [PERSON] з позовною заявою до Першої Чернігівської державної нотаріальної контори, Міністерства юстиції, третя особа: Бахмацький районний відділ УМВС України в Чернігівській області, про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є власником нерухомого майна, а саме: трикімнатної квартири, загальною площею 109,1 кв.м, житлова площа 59,3 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить свідоцтво про право власності видане Головним управлінням житлового забезпечення, Виконавчим органом Київської міської ради 04.10.2007. 12.09.2024 адвокатом Шайко С.В. в інтересах позивача було взято інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, за параметрами [PERSON] . Згідно Інформаційної Довідки від 12.09.2024 позивач дізнався, що в реєстрі існують записи про обтяження майна [PERSON] : 1) Номер запису обтяження: 33558188 (спеціальний розділ), дата 15.02.2008, внесений Державним реєстратором: Підгайна Олена Іванівна, Перша Чернігівська державна нотаріальна контора, Чернігівський міський нотаріальний округ, на підставі: Повідомлення №530 виданий 10.01.2000, видавник Бахмацький РОВД, Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49043041 від 07.10.2019, Підгайна Олена Іванівна , Перша Чернігівська державна нотаріальна контора, Чернігівський міський нотаріальний округ Особа, майно/права якої обтяжується [PERSON] . 2) Реєстраційний номер обтяження: 6604083, Заборона на нерухоме майно, зареєстровано: 15.02.2008 року за №6604083 реєстратором: Конотопська міська державна нотаріальна контора, Підстава обтяження: повідомлення - 11.01.2000, РВВС м. Бахмач, Архівний запис №84121-112, Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно. Власник: [PERSON] . Причина обтяження - відсутність коду іпн [PERSON] , інша причина відсутності коду. Підстава обтяження: повідомлення 11.01.2000, РВВС м. Бахмач, Архівний запис №84121-112. Таким чином, реєстратором було накладено заборону на майно за ПІБ - [PERSON] , без ідентифікаційного коду. А тому склалась ситуація, що на майно всіх громадян України з ПІБ - [PERSON] було накладено арешт. Отже, згідно Інформаційної Довідки від 12.09.2024 обтяжувачем є Бахмацький районний відділ УМВС України в Чернігівській області. Арешт накладено за причиною відсутності коду ЄДРПОУ: інша причина відсутності коду. Обтяження було зареєстровано 15.02.2008 15:56:00 за №6604083 реєстратором Підгайною Оленою Іванівною, Першою чернігівською нотаріальною конторою. З метою захисту прав позивача було направлено адвокатські запити від 12.09.2024 за №181 до Конотопської міської державної нотаріальної контори, від 12.09.2024 за №182 до Бахмацького районного відділу УМВС України в Чернігівській області та від 12.09.2024 за №183 до Першої Чернігівської державної нотаріальної контори, від 11.10.2024 за №192 до Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління МЮУ та від 11.10.2024 за №193 до Ніжинського районного управління поліції відділення поліції №1 (м. Бахмач). 01.10.2024 Перша Чернігівська державна нотаріальна контора дала відповідь, в якій повідомила, що при реєстрації права власності у 2019 році реєстратор переносив записи обтяження з Єдиного реєстру заборон відчужень нерухомого майна без зміни його змісту: до розділу, якщо обтяження стосувалося конкретного визначеного майна, до спеціального розділу, якщо обтяження стосувалося всього майна боржника. Обтяження було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна 15.02.2008 Конотопською районною державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Бахмацького РОВД №530 від 10.01.2000. 12.08.2024 позивач через представника звернувся з відповідним запитом до Конотопської міської державної нотаріальної контори, однак листи повернулися оскільки, з реєстру юридичних осіб стало відомо, що 04.07.2023 юридичну особу - Конотопська міська державна нотаріальна контора - припинено. 15.10.2024 Бахмацький відділ державної виконавчої служби надав відповідь, в якому повідомив що на виконанні у відділі не перебувало виконавче провадження. 28.10.2024 Ніжинське районне управління поліції відділення поліції №1 (м. Бахмач) надало відповідь, в якому повідомили, що при моніторингу інформації не було встановлено підстав та обставин накладення заборони на об`єкт нерухомого майна і порекомендували звернутись до Конотопської міської державної нотаріальної контори. 25.10.2024 адвокат Шайко С.В. звернувся із запитом до Міністерства юстиції України про надання інформації щодо підстав та обставин накладення заборони на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 6604083, а також вжити заходи щодо припинення даного обтяження. Відповідь Міністерства юстиції України від 01.11.2024 вказує на те, що для уточнення або зняття обтяжень на майно заявнику необхідно діяти через державні органи, адже Міністерство юстиції виступає лише як технічний адміністратор реєстрів, а не як суб`єкт, що приймає рішення. Таким чином, на даний час на належне позивачу майно безпідставно накладено арешт, чим порушені майнові права щодо розпорядження власністю. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08.01.2025 справу прийнято до провадження та постановлено вказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. До суду 28.01.2025 від Першої Чернігівської ДНК надійшов відзив, відповідно до якого контора заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки вона не є належним відповідачем у вказаній справі. До суду 15.01.2025 від Міністерства юстиції України надійшов відзив, відповідно до якого Міністерство не визнало позовних вимог, також вважаючи себе неналежним відповідачем у вказаній справі. Ухвалою суду від 25.03.2025, за клопотанням сторони позивача, замінено неналежних відповідачів Першу Чернігівську державну нотаріальну контору та Міністерство юстиції на належного відповідача - Міністерство внутрішніх справ України. Залучено Першу Чернігівську державну нотаріальну контору та Міністерство юстиції України до участі у розгляді вказаної справи у якості третіх сторін. До суду 22.04.2025 позивачем подано уточнену позовну заяву до Міністерства внутрішніх справ України, треті особи: Перша Чернігівська державна нотаріальна контора, Міністерство юстиції України, про звільнення майна з-під арешту, відповідно до якої позивач просив суд: 1. скасувати арешт та заборону на нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), що внесена 15.02.2008, номер запису обтяження: 33558188 (спеціальний розділ), внесений Державним реєстратором: Підгайна Олена Іванівна, Перша Чернігівська державна нотаріальна контора, Чернігівський міський нотаріальний округ, на підставі: Повідомлення №530 виданий 10.01.2000, видавник Бахмацький РОВД, Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49043041 від 07.10.2019, Підгайна Олена Іванівна , Перша Чернігівська державна нотаріальна контора, Чернігівський міський нотаріальний округ Особа, майно/права якої обтяжується [PERSON] . 2. скасувати заборону на нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) - реєстраційний номер обтяження: 6604083, зареєстровано: 15.02.2008 за №6604083 реєстратором: Конотопська міська державна нотаріальна контора, Підстава обтяження: повідомлення - 11.01.2000, РВВС м. Бахмач, Архівний запис №84121-112, Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно. Власник: [PERSON] . Причина обтяження - відсутність коду іпн [PERSON] , інша причина відсутності коду. Підстава обтяження: повідомлення 11.01.2000, РВВС м. Бахмач, Архівний запис №84121-112. (сторінка 17 Інформаційної Довідки). До суду 29.04.2025 від Міністерства юстиції України надійшли письмові поясненні, згідно яких Міністерство вказує, що воно наділене організаційними та контрольними функціями у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та не є тим суб`єктом, який безпосередньо здійснює державну реєстрацію щодо зняття арешту з майна. Таким чином, у разі скасування за рішенням суду заборони відчуження нерухомого майна державна реєстрація проводиться державним реєстратором - нотаріусом, оскільки державна реєстрація є самостійним повноваженням державного реєстратора (нотаріуса), який самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав, а Міністерство юстиції України не є тим суб`єктом, який безпосередньо здійснює державну реєстрацію прав. Відтак, на думку Міністерства юстиції України, позивачем необґрунтовано залучено Міністерство юстиції України до участі у справі, оскільки Мін`юст не є тим учасником, на права та обов`язки якого вплине прийняте судом рішення. До суду 15.05.2025 від Міністерства внутрішніх справ України надійшов відзив, відповідно до якого Міністерство не визнає позовних вимог, зазначивши, що дана справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а МВС є неналежним відповідачем у вказаній справі. До суду 21.05.2025 стороною позивача подано до суду відповідь на відзив МВС, відповідно до якого сторона позивача зазначає, що арешт майна, накладений Бахмацьким районним відділом УМВС України в Чернігівській області ще у 2008 році, є процесуальним заходом, який міг бути застосований у кримінальному провадженні, однак наразі позивач оскаржує правомірність цього арешту як обмеження права власності, що є цивільним спором. Такий спір неможливо вирішити в межах кримінального процесу, оскільки кримінальний процес спрямований на розгляд кримінальних правопорушень та застосування кримінальних санкцій, а не на захист майнових прав у цивільному розумінні. Також, Міністерства внутрішніх справ України вказує, що воно не є належним відповідачем, посилаючись на відсутність повноважень щодо проведення досудових розслідувань кримінальних правопорушень та на те, що МВС і Національна поліція України є окремими центральними органами виконавчої влади, які не підпорядковуються один одному. Водночас, відповідач вказує, що не має інформації про накладення заборони на нерухоме майно позивача і наголошує на відсутності безпосередньої участі МВС у застосуванні арешту. Однак, сторона позивача вказує, що наведені аргументи не скасовують ключового факту - арешт майна був накладений Бахмацьким районним відділом Управління Міністерства внутрішніх справ у Чернігівській області у 2008 році, тобто саме структурним підрозділом МВС. Відповідно до загальних положень адміністративного устрою та функціонування органів виконавчої влади, структурні підрозділи є частиною центрального органу виконавчої влади і діють у межах його компетенції та від його імені. Зазначений Бахмацький районний відділ УМВС України в Чернігівській області офіційно припинив свою діяльність у 2019 році внаслідок адміністративної реформи та реорганізації правоохоронних органів, що було здійснено відповідно до законодавства України та постанов уряду. Після ліквідації районних відділів повноваження та відповідальність, зокрема щодо дій, які здійснювали ці підрозділи, були передані центральному органу - Міністерству внутрішніх справ України. Відмова МВС брати участь у справі через те, що у нього немає інформації про накладення арешту, не відповідає дійсності, оскільки сама процедура арешту була здійснена органом, який нині є частиною МВС. Відтак саме Міністерство внутрішніх справ несе відповідальність за дії, вчинені його територіальними підрозділами до реорганізації, а тому є належним відповідачем у цивільному спорі про скасування арешту майна. У судове засідання учасники судового процесу не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України; повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Заяв та / або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. З урахуванням викладеного, ст. ст. 128 - 131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства. Судом встановлено, що він є власником нерухомого майна, а саме: трикімнатної квартири, загальною площею 109,1 кв.м, житлова площа 59,3 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить свідоцтво про право власності видане Головним управлінням житлового забезпечення, Виконавчим органом Київської міської ради 04.10.2007. 12.09.2024 адвокатом Шайко С.В. в інтересах позивача було взято інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, за параметрами [PERSON] . Згідно Інформаційної Довідки від 12.09.2024 позивач дізнався, що в реєстрі існують записи про обтяження майна [PERSON] : 1) Номер запису обтяження: 33558188 (спеціальний розділ), дата 15.02.2008 року, внесений Державним реєстратором: Підгайна Олена Іванівна, Перша Чернігівська державна нотаріальна контора, Чернігівський міський нотаріальний округ, на підставі: Повідомлення №530 виданий 10.01.2000 року, видавник Бахмацький РОВД, Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49043041 від 07.10.2019, Підгайна Олена Іванівна , Перша Чернігівська державна нотаріальна контора, Чернігівський міський нотаріальний округ Особа, майно/права якої обтяжується [PERSON] . 2) Реєстраційний номер обтяження: 6604083, Заборона на нерухоме майно, зареєстровано: 15.02.2008 за №6604083 реєстратором: Конотопська міська державна нотаріальна контора, Підстава обтяження: повідомлення - 11.01.2000, РВВС м. Бахмач, Архівний запис №84121-112, Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно. Власник: [PERSON] . Причина обтяження - відсутність коду іпн [PERSON] , інша причина відсутності коду. Підстава обтяження: повідомлення 11.01.2000, РВВС м. Бахмач, Архівний запис №84121-112. Таким чином, реєстратором було накладено заборону на майно за ПІБ - [PERSON] , без ідентифікаційного коду. А тому склалась ситуація, що на майно всіх громадян України з ПІБ - [PERSON] було накладено арешт. Отже, згідно Інформаційної Довідки від 12.09.2024 обтяжувачем є Бахмацький районний відділ УМВС України в Чернігівській області. Арешт накладено за причиною відсутності коду ЄДРПОУ: інша причина відсутності коду. Обтяження було зареєстровано 15.02.2008 15:56:00 за №6604083 реєстратором Підгайною Оленою Іванівною, Першою чернігівською нотаріальною конторою. Представником позивача було направлено адвокатські запити від 12.09.2024 за №181 до Конотопської міської державної нотаріальної контори, від 12.09.2024 за №182 до Бахмацького районного відділу УМВС України в Чернігівській області та від 12.09.2024 за №183 до Першої Чернігівської державної нотаріальної контори, від 11.10.2024 року за №192 до Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління МЮУ та від 11.10.2024 за №193 до Ніжинського районного управління поліції відділення поліції №1 (м. Бахмач). 01.10.2024 року Перша Чернігівська державна нотаріальна контора дала відповідь, в якій повідомила, що при реєстрації права власності у 2019 році реєстратор переносив записи обтяження з Єдиного реєстру заборон відчужень нерухомого майна без зміни його змісту: до розділу, якщо обтяження стосувалося конкретного визначеного майна, до спеціального розділу, якщо обтяження стосувалося всього майна боржника. Обтяження було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна 15.02.2008 Конотопською районною державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Бахмацького РОВД №530 від 10.01.2000. 12.08.2024 року позивач через представника звернувся з відповідним запитом до Конотопської міської державної нотаріальної контори, однак листи повернулися оскільки, з реєстру юридичних осіб стало відомо, що 04.07.2023 юридичну особу - Конотопська міська державна нотаріальна контора - припинено. 15.10.2024 Бахмацький відділ державної виконавчої служби надав відповідь, в якому повідомив що на виконанні у відділі не перебувало виконавче провадження. 28.10.2024 Ніжинське районне управління поліції відділення поліції №1 (м. Бахмач) надало відповідь, в якому повідомили, що при моніторингу інформації не було встановлено підстав та обставин накладення заборони на об`єкт нерухомого майна і порекомендували звернутись до Конотопської міської державної нотаріальної контори. 25.10.2024 адвокат Шайко С.В. звернувся із запитом до Міністерства юстиції України про надання інформації щодо підстав та обставин накладення заборони на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 6604083, а також вжити заходи щодо припинення даного обтяження. Відповідь Міністерства юстиції України від 01.11.2024 вказує на те, що для уточнення або зняття обтяжень на майно заявнику необхідно діяти через державні органи, адже Міністерство юстиції виступає лише як технічний адміністратор реєстрів, а не як суб`єкт, що приймає рішення. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України, власник має право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Це право може бути обмежене лише у випадках, встановлених законом. Накладення арешту без законних підстав порушує це право та створює перешкоди в реалізації повного володіння та розпорядження майном. Такі дії також суперечать ст. 41 Конституції України, яка гарантує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, забороняючи необґрунтоване позбавлення або обмеження права власності. Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. При цьому, належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16 (п. 57, п. 58 Постанови). Аналогічні висновки містяться у Постановах від 18.04.2018 у справі № 804/1001/16, від 18.06.2019 у справі № 924/478/18. Натомість, предметом дослідження Великої Палати Верховного Суду у зазначених справах, було: визначення юрисдикції та суб`єктного складу у справах про визнання протиправним і скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за третьою особою. У зазначених постановах Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що є захистом прав позивача на нерухоме майно від їх порушення іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж самого нерухомого майна. Так, у постанові від 04.09.2018 по справі № 823/2042/16 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації, права (оренда земельної ділянки) має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на земельну ділянку іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо тієї ж земельної ділянки. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Отже, з ретельного аналізу наведених постанов вбачається, що одна сторона по справі обґрунтувала позовні вимоги наявністю у нього права і відсутністю такого права у іншої сторони і, як наслідок, відсутністю в останнього правомірного інтересу щодо фіксації свого права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що вказані спори є спорами про цивільне право, тобто мають приватноправовий характер та мають вирішуватися між особами, які заявляють право на спірне майно, яке підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. У пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (29979/04) Європейський Суд з прав людини, аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), № 33202/96, пункт 120, «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), № 48939/99, пункт 128, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), № 21151/04, пункту 72, «Москаль проти Польщі» (Moskal.), № 10373/05, пункту 51). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій,мінімізують ризик помилок (наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, пункт 37) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (наприклад, рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz V.), пункт 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), пункт 119). Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (справа «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), № 10373/05, пункт 73). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункту 58, «Ґаші проти Хорватії» .(Gashi v. Croatia), № 32457/05, пункту 40, «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), № 35298/04, пункту 67). Однак, оскаржуваним рішенням суду першої інстанції помилку державного органу фактично покладено на позивача. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач, наведені позивачем обставини не спростував. Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом зняття такого арешту, оскільки позовні вимоги відповідають закону та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 12 - 19, 141, 265 - 268, 354 ЦПК України, суд -

Outcome: approved