Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

[PERSON] через представницю, адвоката Кострицьку М. В., звернулася до суду з цим позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дідусь позивачки, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . За життя [PERSON] залишив на ім`я позивачки заповіт на належну йому частку земельної ділянки площею 3,4470 га (кадастровий номер 1223286500:02:004:0034), розташованої на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Заповіт посвідчений Шостою дніпровською державною нотаріальною конторою 07 жовтня 2016 року за реєстровим № 3-128. З огляду на наявність заповіту на ім`я позивачки, спадкоємці першої черги за законом, сини померлого, батько позивачки, [PERSON] , та її дядько, [PERSON] , не зверталися до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину після діда позивачки. Нотаріусом роз`яснено щодо строку та порядку отримання свідоцтва про спадщину на нерухоме майно (1297 ЦК України), щодо строку та порядку отримання свідоцтва про право на спадщину (1298 ЦК України), але про те, що вона повинна подати складену заяву про прийняття спадщини до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори самостійно, нотаріус не роз`яснив. Склавши заяву про прийняття спадщини, позивачка вважала, на підставі наданих консультацій, що приватний нотаріус самостійно направить її заяву до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори. 01 червня 2019 року позивачка оформила довіреність на ім`я матері, [PERSON] , та батька, [PERSON] , на ведення процесу спадкування. Строк дії довіреності до 2029 року. Батьки позивачки також вважали, що [PERSON] вже є спадкоємицею, що прийняла спадщину, склавши заяву про її прийняття у відповідний строк. [PERSON] 11 липня 2023 року, діючи на підставі довіреності, посвідченої 01 червня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Базилєвим С. П., подала заяву до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на частку земельної ділянки, площею 3,4470 га, кадастровий номер 1223286500:02:004:0034, місце розташування якої на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Державний нотаріус 11 липня 2023 року виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зазначивши, що з матеріалів спадкової справи № 278/2019 встановлено, що з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, [PERSON] до нотаріуса не зверталась. Представниця вказує, що несвоєчасне звернення до приватної нотаріальної контори та оформлення заяви про прийняття спадщини є свідченням волевиявлення позивачки про прийняття спадщини і тільки недостатнє роз`яснення нотаріусом подальших дій призвело до пропуску строку для прийняття спадщини. Вважає, що недостатнє роз`яснення спадкоємцеві його подальших дій для прийняття спадщини може бути визнано судом як поважна причина пропуску строку на спадкування. Спадкоємці першої черги за законом, які залучені до справи у якості третіх осіб, не заявляють самостійних вимог на предмет спору, спір між ними і позивачкою відсутній. Зазначений заповіт є чинним, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Надання [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини не порушить права та свободи інших осіб. Постановленою суддею ухвалою від 21 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку загального позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Витребувано докази у виді копії спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Докази отримано судом 06 травня 2025 року. Постановленою судом ухвалою від 12 травня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачка у судове засідання не з`явилася. Представниця позивачки, адвокат Кострицька М. В., подала до суду заяву, в якій просила цивільну справу розглянути у судовому засіданні без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Правом на подання відзиву, заяви з викладеною позицією щодо позову не подавав. Третя особа-1, [PERSON] , в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій не заперечив проти позову та письмово пояснив обставини, ідентичні викладеним у позовній заяві щодо причин пропуску строку. Третя особа-2, [PERSON] , в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій не заперечив проти позову та просив його задовольнити. Письмово пояснив обставини, ідентичні викладеним у позовній заяві щодо причин пропуску позивачкою строку звернення до нотаріуса. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 07 жовтня 2016 року [PERSON] , [INFO] , склав заповіт, яким належну йому частку земельної ділянки площею 3,4470 га (кадастровий номер 1223286500:02:004:0034), розташовану на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, заповів [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчений Гайворонською Т. О., державним нотаріусом Шостої дніпровської державної нотаріальної контори 07 жовтня 2016 року за реєстровим № 3-138 /а.с.7/. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується наданим позивачкою у копії свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17 травня 2019 року /а.с.8/. 01 червня 2019 року [PERSON] складено заяву, посвідчену Базилєвим С. П., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстровану в реєстрі за № 571, згідно з якою [PERSON] повідомила, що [INFO] помер її дідусь, [PERSON] , залишив на її ім`я заповіт, посвідчений державним нотаріусом Шостої дніпровської державної нотаріальної контори 07 жовтня 2016 року за реєстровим № 3-138. На день смерті залишилося спадкове майно, яке [PERSON] приймає /а.с.8, зворот/. 01 червня 2019 року [PERSON] складено довіреність, посвідчену Базилєвим С. П., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстровану в реєстрі за № 572, дійсну до 01 червня 2029 року, якою уповноважила [PERSON] та [PERSON] представляти її інтереси у будь-яких установах з усіх питань, пов`язаних з реєстрацією права власності щодо частки земельної ділянки, площею 3,4470 га, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, Спаська сільська рада, одержувати спадкове майно, яке лишилося після смерті [PERSON] , яке складається з 1/12 частки земельної ділянки площею 3,4470 га, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, Спаська сільська рада, отримати та зареєструвати свідоцтво про право на спадщину на ім`я [PERSON] /а.с.9, зворот-10/. З наданої на виконання ухвали суду від 21 березня 2025 року копії спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , убачається, що: - 30 травня 2019 року до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини на все спадкове майно після брата, [PERSON] , померлого [INFO] . В заяві вказано про постійне проживання [PERSON] на момент смерті за адресою: [ADDRESS] , та залишення заповіту на [PERSON] , посвідченого 01 червня 2012 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Коваленка С. В., за реєстром № 1737 /а.с.28/; - 30 травня 2019 року державним нотаріусом Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Гайворонською Т. О. відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] № 278/2019 /а.с.36/; - 30 травня 2019 року з Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) нотаріусом установлено наявність заповітів, складених [PERSON] , зокрема: № 52895070 від 01 червня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Коваленко С. В. за реєстровим № 1737; № 59611057 від 06 жовтня 2016 року 30 серпня 2018 року, посвідчений державним нотаріусом Шостої дніпровської державної нотаріальної контори за реєстровим № 3-138 /а.с.31-32/; - згідно з заповітом, складеним [PERSON] 01 червня 2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Коваленком С. В., зареєстрованим в реєстрі за реєстровим № 1737, [PERSON] на випадок своєї смерті всю належну йому частку в праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] заповів [PERSON] /а.с.33/; - згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 лютого 1984 року, [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] /а.с.35, зворот/; - згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09 квітня 2012 року [PERSON] померла [INFO] /а.с.41/; - матеріали спадкової справи містять копію заповіту, складеного 07 жовтня 2016 року [PERSON] на [PERSON] на частку земельної ділянки кадастровий номер 1223286500:02:004:0034, посвідченого Гайворонською Т. О., державним нотаріусом Шостої дніпровської державної нотаріальної контори 07 жовтня 2016 року за реєстровим № 3-138 /а.с.37/; - у листопаді 2019 року Департаментом адміністративних послуг і дозвільних процедур Дніпровської міської ради повідомлено нотаріуса про зареєстроване місце проживання [PERSON] на момент смерті за адресою [ADDRESS] , та реєстрацію [PERSON] за цією адресою з 21 липня 2000 року по день надання відповіді /а.с.38/; - 22 листопада 2019 року [PERSON] подано нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після батька [PERSON] , на 5/12 часток квартири /а.с.38, зворот/; - з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] , убачається належність вказаній особі на праві власності земельної ділянки з кадастровим номером 1223286500:02:004:0034, площею 3,447 га /а.с.53, зворот/; - 22 листопада 2019 року нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 3-774 про право на спадщину [PERSON] його сина [PERSON] , на 5/12 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] /а.с.54-55/; - 19 грудня 2019 року представником [PERSON] , [PERSON] подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, що складається з 1/2 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , після [PERSON] /а.с.55, 56, 57, 58, 59, 60, 61-63/; - 19 грудня 2019 року нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 3-878 про право на спадщину [PERSON] його сина [PERSON] , на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] /а.с.70, зворот, 71/; - 11 липня 2023 року [PERSON] в інтересах [PERSON] подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, площею 3,4470 га, кадастровий № 1223286500:02:004:0034, площею 3,4470 га /а.с.72/. Постановою нотаріуса від 11 липня 2023 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] на частку земельної ділянки, площею 3,4470 га, кадастровий № 1223286500:02:004:0034 на території Спаської сільської ради після смерті [PERSON] у зв`язку з неприйняттям [PERSON] у встановлений законом спосіб спадщини. Постанова мотивована тим, що з заявою про прийняття спадщини заявниця до нотаріуса не зверталася, померлий на момент смерті проживав окремо від [PERSON] /а.с.6, 76, зворот-77/. Вирішуючи позов, суд виходить з такого. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч. 2 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, а також ці обставини визнані судом поважними (постанова Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12). Також, у постанові від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17 Верховний Суд дійшов висновку, що поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Позивачкою, на підтвердження обставин поважності пропуску нею строку для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини зазначено в позовній заяві, що їй не роз`яснено порядку подання заяви про прийняття спадщини, та звернувшись до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Базилєва С. П. з заявою, зареєстрованою в реєстрі за № 571 01 червня 2019 року, нею прийнято спадщину. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з підпунктом 3.3 пункту 3 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 в редакції на 15 травня 2019 року (надалі Порядок), заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини (пп. 3.5 п. 3 гл. 10 р. ІІ Порядку). Не вимагається звернення до суду для визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, якщо усі спадкоємці, які прийняли спадщину, подадуть письмову заяву про згоду на прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини. Такі заяви спадкоємців мають бути подані нотаріусу до видачі свідоцтва про право на спадщину (пп. 3.18 п. 3 гл. 10 р. ІІ Порядку). Своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу (пп. 3.23 п. 3 гл. 10 р. ІІ Порядку). Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пп. 3.2 п. 3 гл. 10 р. ІІ Порядку). Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, що перешкоджали спадкоємцю прийняти спадщину вчасно. Правила про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку, з огляду на обставини конкретної справи. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК не застосовуються. Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. За конкретних фактичних обставин кожної справи суд має оцінювати тривалість пропуску строку для прийняття спадщини, що має важливе правове значення. При цьому, не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини: незнання про смерть спадкодавця; юридична необізнаність спадкоємця про порядок прийняття спадщини, похилий вік; непрацездатність; встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, установлення факту проживання однією сім`єю); невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину; відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини; несприятливі погодні умови; перебування в депресії у зв`язку зі смертю спадкодавця, оскільки глибокі душевні страждання через смерть близької чи знайомої людини відчуває переважна більшість людей. Водночас, суд виходить з того, що у цій справі наявні докази того, що позивачка виявила бажання прийняти спадщину, склавши 01 червня 2019 року заяву у нотаріуса з посвідченням справжності її підпису не за місцем відкриття спадщини, яку не направила до належного нотаріуса у встановлений строк. Про відмову від спадщини після складання відповідної заяви не зазначила. Крім того, інший спадкоємець майна померлого [PERSON] [PERSON] не заперечує проти прийняття спадщини позивачкою, однак на момент звернення позивачки до належного нотаріуса отримав свідоцтво про право на спадщину на інше майно померлого. Крім того [PERSON] не заявив про отримання ним права на спадщину на інше майно померлого, зокрема те, яке вказано у заповіті, що свідчить про відсутність спору. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачка за допомогою належних та допустимих доказів довела суду ту обставину, що строк для подання заяви про прийняття спадщини нею пропущено з поважних причин. Враховуючи причини пропуску позивачкою строку для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, суд висновує, що пропущений позивачкою строк не може вплинути на її право на спадкування майна, яке залишилось після смерті [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved