Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

07 лютого 2025 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначив, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 15 березня 2024 року Генеральним консульством України в Гамбурзі. Від шлюбу спільних дітей не мають. Подружнє життя не склалося через втрату розуміння один до одного, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, втрату почуття взаємної любові та поваги один до одного. Подружні відносини між ними припинені, з вересня 2024 року проживають окремо, а тому просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 31 березня 2025 року представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 06 травня 2025 року та 09 травня 2025 року відповідач подала до суду заяви, в яких просила розглянути справу без її участі, погодилася на розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що\~шлюб\~між\~сторонами\~зареєстровано\~15 березня 2024 року Генеральним консульством України в Гамбурзі, про що складено відповідний актовий запис № 58 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 13). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Також судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через втрату розуміння один до одного, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, різні характери та відсутність довіри. Ведення між ними спільного господарства припинено, проживають окремо з вересня 2024 року. Подружні відносини між ними припинені. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. Судом не вирішувалося питання щодо спільно нажитого майна, оскільки таких вимог сторони не заявляли. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, відповідач не виявила бажання змінити шлюбне прізвище після розірвання шлюбу, то суд вважає за необхідне залишити після розірвання шлюбу їй шлюбне прізвище - " [PERSON] ". Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач не просив стягнути з відповідача на свою користь сплачений ним судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 1211,20 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved