Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 квітня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» і [PERSON] було укладено договір № 2110083662399, який було підписано електронним цифровим підписом позичальника з використанням одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1200,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом: - у розмірі 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; - починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а; - починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6; - починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в. 01 грудня 2021 року було укладено договір № 1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 2110083662399. 10 січня 2023 року було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 2110083662399. У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, загальний розмір заборгованості за договором № 2110083662399 становить 20\~564,09 грн, з яких: 1176,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням, 19\~388,09 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Крім того, 11 квітня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» і [PERSON] було укладено договір № 2110083498368, який було підписано електронним цифровим підписом позичальника з використанням одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1800,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом на умовах зазначених вище. 01 грудня 2021 року було укладено договір № 1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 2110083498368. 10 березня 2023 року було укладено договір № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 2110083498368. У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, загальний розмір заборгованості за договором № 2110083498368 становить 29\~035,36 грн, з яких: 1584,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням, 27\~451,36 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. З огляду на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договорами № 2110083662399 від 11 квітня 2021 року та № 2110083498368 від 11 квітня 2021 року в розмірі 49\~599,45 грн, сплачений судовий збір в розмірі 2\~422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 13\~000,00 грн. 15 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання; відповідач відзив на позов суду не направив. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 11 квітня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» і [PERSON] було укладено договір про надання фінансових послуг № 2110083498368, який підписано електронним підписом позичальника з використанням одноразового ідентифікатора V3, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 1 800,00 грн, строком кредитування 16 днів до 26 квітня 2021 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; загальна вартість кредиту становить 2 376,00 грн, з яких: 1800,00 грн сума кредиту за договором, 576,00 грн проценти за користування кредитом (а.с. 12-14,15,16-18, 29). Згідно з розрахунком заборгованості, який складений ТОВ «Служба миттєвого кредитування» за кредитним договором № 2110083498368 від 11 квітня 2021 року, заборгованість [PERSON] за період з 11 квітня 2021 року по 30 листопада 2021 року становить 13 119,81 грн і складається із: 1584,00 грн тіло кредиту, 11\~535,81 грн відсотки (а.с. 29 зворотній бік - 31). 01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» і ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором про надання фінансових послуг № 2110083498368 від 11 квітня 2021 року (а.с. 39-41,42-43,44). Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 2110083498368 станом на 10 березня 2023 року становить 29\~035,36 грн, яка складається із: 1\~584,00 грн заборгованість по основній сумі кредиту, 11\~535,81 грн заборгованість на дату відступлення права вимоги, 15\~915,55 грн нараховані відсотки згідно кредитного договору за період з 01 грудня 2021 року до 10 квітня 2022 року за відсотковою ставкою у розмірі 7,67% денних (а.с. 35). 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, в тому числі за договором про надання фінансових послуг № 2110083498368 від 11 квітня 2021 року, укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» і [PERSON] (а.с. 46-48,49,50-51,52-53,62). Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором № 2110083498368 від 11 квітня 2021 року станом на 14 лютого 2025 року становить 29\~035,36 грн і складається із: 1584,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 27\~451,36 грн заборгованість за відсотками (а.с. 37). Крім того, 11 квітня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» і [PERSON] було укладено договір № 2110083662399, який підписано електронним підписом позичальника з використанням одноразового ідентифікатора J5, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 1 200,00 грн, строком кредитування 16 днів до 26 квітня 2021 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; загальна вартість кредиту становить 1 584,00 грн, з яких: 1200,00 грн сума кредиту за договором, 384,00 грн проценти за користування кредитом (а.с. 19-21,22,23-24,25,32). Згідно з розрахунком заборгованості, який складений ТОВ «Служба миттєвого кредитування» за кредитним договором № 2110083662399 від 11 квітня 2021 року, заборгованість [PERSON] за період з 11 квітня 2021 року по 30 листопада 2021 року становить 8\~748,00 грн і складається із: 1176,00 грн тіло кредиту, 7572,00 грн відсотки (а.с. 32-34). 01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» і ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором про надання фінансових послуг № 2110083662399 від 11 квітня 2021 року (а.с. 39-41,42-43,45). Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 2110083662399 станом на 10 січня 2023 року становить 20\~564,09 грн, яка складається із: 1\~176,00 грн заборгованість по основній сумі кредиту, 7\~572,00 грн заборгованість на дату відступлення права вимоги, 11\~816,09 грн нараховані відсотки згідно кредитного договору за період з 01 грудня 2021 року до 10 квітня 2022 року за відсотковою ставкою у розмірі 7,67% денних (а.с. 36). 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, в тому числі за договором про надання фінансових послуг № 2110083662399 від 11 квітня 2021 року, укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» і [PERSON] (а.с. 54-56,57,58-59,60-61,63). Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором № 2110083662399 від 11 квітня 2021 року станом на 14 лютого 2025 року становить 20\~564,09 грн і складається із: 1176,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 19\~388,09 грн заборгованість за відсотками (а.с. 38). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст.\~526\~ЦК України\~зобов`язання має\~виконуватися належним\~чином відповідно\~до умов\~договору та\~вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договорами або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно з ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639\~ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з вимогами ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Законом України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3\~цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між відповідачем і первісним кредитором укладено договори позики, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами не виконав, у передбачені в договорах строк кошти (суму кредиту) не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми кредиту: 1584,00 грн за договором № 2110083498368 від 11 квітня 2021 року; 1176,00 грн за договором № 2110083662399 від 11 квітня 2021 року, що в загальному розмірі становить 2\~760 гривень і вимога позивача в цій частині є доведеною, а тому підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12, від 10 квітня 2018 року в справі № 910/10156/17, від 04 лютого 2020 року в справі № 912/1120/16 та від 05 квітня 2023 року в справі № 910/4518/16. За умовами п. 1.2. і 1.3. договорів про надання фінансових послуг № 2110083498368\~та №\~ 2110083662399\~від 11\~квітня 2021\~року кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною, орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Пунктом 1.4 договорів про надання фінансових послуг визначено порядок нарахування процентів за користування кредитом, відповідно до якого нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у наступному порядку: a) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.в); д) тип процентної ставки фіксована. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом (п. 1.4.1, 1.4.2 договору). Водночас у заяві-анкеті (для отримання кредиту), яка є додатком № 1 до кредитних договорів та без якої відповідно до вимог п. 1.6 вказаних договорів такі договори не можуть вважатися підписаними, сторони погодили, що відповідач зобов`язується повернути кредит у розмірі 1800,00 грн та 1200,00 грн відповідно. Орієнтовний строк повернення кредиту\~16 днів з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту. Строком на 365 днів з правом повернення достроково позичальник зобов`язався повернути кредит: у розмірі 1800,00 грн і сплатити проценти у розмірі 576,00 грн (кредитний договір № 2110083498368); у розмірі 1200,00 грн і сплатити проценти у розмірі 384,00 грн (кредитний договір № \~2110083662399)\~ (а.с. 14, 21 зворотній бік). Аналізуючи наведені умови договору щодо строку, на який видається кредит, порядку нарахування процентів, суд приходить до висновку, що в договорі відсутні чіткі та зрозумілі для споживача умови про право кредитодавця нараховувати проценти за фактичне правомірне користування коштами після закінчення строку дії договору, оскільки в анкеті визначений орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту та нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, тоді як зміст пункту 1.4. вказує на те, що нарахування процентів є саме відповідальністю позикодавця за неповернення кредиту (неправомірне користування коштами), хоча одночасно передбачено продовження строку кредитування до невизначеної дати. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що сторони не узгодили належним чином відповідальність за прострочення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України у виді сплати процентів за неправомірне користування кредитом. Разом з тим, враховуючи, що відповідач не повернув наданий йому кредит за вказаними договорами, а тому з нього підлягають до стягнення відсотки за користуванням кредитом у розмірі 576,00 грн (кредитний договір № 2110083498368) та у розмірі 384,00 грн (кредитний договір № 2110083662399), визначені в заяві-анкеті та які останній зобов`язався сплатити, підписавши заяву-анкету. Проте,\~зрозрахунків заборгованості (а.с. 29-31, 32-34), які складені ТОВ «Служба миттєвого кредитування» за кредитними договорами № 2110083498368 та № 2110083662399 вбачається, що 11 квітня 2021 року та 29 квітня 2021 року [PERSON] здійснив сплату відсотків за користування кредитом за вказаними договорами у загальному розмірі 989 гривень, а тому підстав для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за вказаними договорами суд не вбачає. Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови вказаних договорів належним чином не виконував, право вимоги за цими договорами перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за\~кредитними договорами № 2110083498368 та № 2110083662399 від 11 квітня 2021 року в загальному\~розмірі 2\~760 гривень. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з\~ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України, судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial