Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить зобов`язати [PERSON] не чинити їй перешкод у спілкуванні з неповнолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Визначити наступний порядок участі позивачки у вихованні неповнолітніх дітей, які мешкають разом із своїм батьком відповідачем [PERSON] , у такий спосіб: \~ \~ \~ \~1. Встановити режим почергового проживання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , які мають проживати з ночівлею почергово: тиждень з матір`ю позивачем за адресою: [ADDRESS] та тиждень з батьком - відповідачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~2. Перевезення дітей [PERSON] та [PERSON] до місця помешкання їх батьків покладається на батька відповідача [PERSON] . \~ \~ \~ \~3. Спілкування батьків з дітьми під час зимових та літніх канікул має бути пропорційним та враховуючи батьками уподобання дітей. \~ \~ \~ \~4. У разі захворювання дітей, той з батьків, у якого перебувають на той час діти, негайно, шляхом надсилання смс повідомлення до іншого з батьків, повідомляє про стан здоров`я дитини з наступним підтвердженням цього факту витягом з медичної картки дитини або довідкою з медичного закладу із зазначенням рекомендацій лікаря стосовно лікування. \~ \~ \~ \~Вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем має неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які мешкають разом з відповідачем. З відповідачем в одній оселі мешкають його батьки: [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідач разом зі своїми батьками перешкоджають позивачці у спілкуванні з дітьми, тому вона була змушена звертатися до місцевих органів поліції за відповідними реагуваннями. Численні спроби вирішити вказане питання з відповідачем шляхом переговорів були марними, що стало підставою для звернення до суду. Позивачка вважає, що в інтересах неповнолітніх дітей буде оптимальний порядок її участі у спілкуванні та у вихованні дітей у спосіб встановлення режиму почергового їх проживання у кожного із батьків. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про слухання справи сповіщена належним чином та своєчасно. Надала заяву про слухання справи у її відсутності. Наполягала на задоволені позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, про слухання справи сповіщений належним чином та своєчасно. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином. Надав висновок про визначення способів участі матері у вихованні її малолітніх дітей. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 10 ЦПК України\~визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч. 1 ст.\~15, ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. ч. 2,8,9 ст.7 СК України\~сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мають спільних малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з батьком. Згідно з медичною довідкою №2373 від 01 липня 2024 року, наданою уповноваженими особами КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації, [PERSON] , [INFO] , згідно з даними архіву, реєстратури та картотеки на психіатричному та наркологічному обліку не значиться. Відповідно довідки №228 від 05 липня 2024 року, наданої уповноваженими особами КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , без проявів психічних розладів. Умови проживання позивачки задовільні, квартира має косметичний ремонт, є вся необхідна техніка, меблі. Для дітей є окреме ліжко, шафа для одягу, стіл для навчання. Фахівцем із соціальної роботи Центру соціальних служб Одеської міської ради у Київському районі здійснено вихід за адресою проживання матері дітей, [PERSON] , [INFO] : [ADDRESS] , складено акт та висновок оцінки потреб сім`ї/особи від 27 червня 2024 року, відповідно до якого [PERSON] здатна виконувати обов`язки щодо виховання та догляду за дітьми. Згідно з листом Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області від 10 липня 2024 року, №60-вх.7944, [PERSON] в розшуку не перебуває, за даними ІПНП «АРМОР» відомості про притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності відсутні. Батько дітей [PERSON] надав письмові пояснення, в яких зазначив, що зустрічі [PERSON] з малолітніми дітьми мають відбуватися у його присутності та за бажанням дітей. Відповідно до довідки адміністрації КНП «Дитяча міська поліклініка №6» ОМР від 25 червня 2024 року №01-355, малолітні діти перебувають на обліку у вказаному дитячому лікувальному закладі, декларація на медичне обслуговування дітей підписана. Малолітня [PERSON] , [INFO] , навчається в 3-В класі Одеського ліцею №38 ОМР за змішаною формою навчання (очно дистанційно). Малолітній [PERSON] не відвідує дитячий садок, у зв`язку з воєнним станом в Україні. Малолітню [PERSON] , [INFO] , було запрошено на засідання Комісії Київської районної адміністрації Одеської міської ради, яке відбулося 22 серпня 2024 року, на якому дівчинка повідомила, що з матір`ю спілкуватися не бажає. Згідно з листом Центру соціальних служб ОМР від 29 листопада 2024 року №04/01-3122, 19.11.2024 року та 25.11.2024 року, психологом 1 категорії відділу соціальної роботи центру соціальних служб ОМР у Київському районі була проведена психологічна робота з малолітньою [PERSON] , [INFO] . Під час тестування було визначено, що у дитини є порушення психоемоційного зв`язку з матір`ю, спостерігається напруження, прояви гніву, та роздратування під час обговорення з дитиною теми налагодження контакту з матір`ю. Робота з малолітнім [PERSON] , [INFO] , не проводилася. За результатами тестування рекомендовано: встановити безпечне середовище для дитини, уникати примусу чи звинувачень, показувати дитині, що емоції визнаються та поважаються, навіть якщо важко це прийняти, проводити самоаналіз: чи є в минулому ситуації, де могли травмувати дитину (свідомо чи несвідомо), показати готовність визнавати свої помилки та змінюватися, не намагатися форсувати процес, дитині може знадобитися час, щоб звикнути до думки, що зміни можливі, але це буде її особистий вибір. У відповідності до ч.ч.1,2 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.\~\~Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі ст.12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. У статті 7 Конвенції про права дитини передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст.\~15\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно із ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 СК України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно зі ст.157\~СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Тлумачення ст. 159 СК України\~свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що мати, яка проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а батько не має права перешкоджати матері у спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. І таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Мати, яка проживає окремо від дитини, зобов`язана брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи її ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до матері, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Батько, який проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати матері спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (ч. 8 ст. 7 СК України, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства). Відповідно до ч. 2 ст.1\~55\~СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст. 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. Визначаючи спосіб участі одного із батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини. Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Згідно з ч. ч. 4,5 ст. 19 СК України\~при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку орану опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради №1924/01-11 від 20.01.2025 року визначено порядок та спосіб участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] , [INFO] , з малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення її систематичних побачень з дітьми, наступним чином: -Кожного вівторка та четверга, з 15 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, у присутності батька дітей, та виключно за бажанням дітей. -Кожної суботи, з 10 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, у присутності батька дітей, та виключно за бажанням дітей. Спілкування [PERSON] , [INFO] , з малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , має відбуватися за умови забезпечення матір`ю необхідного духовного, фізичного і морального розвитку дітей, з урахуванням режиму дня малолітніх та особливостей відповідного віку дітей. Повідомлено [PERSON] , [INFO] , що, відповідно до вимог ч. 3 ст. 157 Сімейного кодексу України, він не має права перешкоджати матері спілкуватись з дітьми та брати участь у їх вихованні. Повідомлено [PERSON] , [INFO] , що відповідно до вимог ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України, вона зобов`язана брати участь у вихованні дітей та має право на особисте спілкування з ними, відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, вона зобов`язана утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З вищезазначений висновком органу опіки та піклування суд погоджується. Встановивши характер спірних правовідносин, дослідивши наявні у справі докази, врахувавши принцип рівності прав батьків у вихованні дитини, а також інтереси дітей, які мають пріоритет над інтересами батьків, вік дітей та місце їх проживання, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову частково, виходячи передусім з якнайкращих інтересів дітей, забезпечуючи при цьому справедливу рівновагу між інтересами дітей та батьків, а також рівність прав батьків щодо дітей. За правилами статей\~12,81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~статтею 77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 88 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №\~14\~від 18.12.2009\~року «Про\~судове рішення\~у цивільній\~справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Відповідно до ч. 1 ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.\~263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124,129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00,§ 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Визначаючи способи участі матері у спілкуванні та вихованні дитини, необхідно надавати системну оцінку фактам та обставинам, які впливають на ухвалення певного рішення, зокрема, суд має враховувати, у першу чергу, інтереси дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, з урахуванням віку, стану здоров`я, психоемоційного стану (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 липня 2020 року по справі № 138/96/17). Із тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст.7, 141, 159\~СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суди мають враховувати передусім інтереси самої дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Суд вважає за необхідне зазначити, що запропонований позивачем графік її побачень з дітьми значно обмежує права відповідача з приводу його участі у вихованні дітей, запропонований органом опіки та піклування Київської районної адміністрації графік є більш допустимий в даному випадку. Дослідивши обставини справи,перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку,суд приходить до висновку про доцільність участі позивачки у спілкуванні з дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Встановити порядок участі\~позивачки у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми наступним чином: -Кожного вівторка та четверга, з 15 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, у присутності батька дітей, та виключно за бажанням дітей. -Кожної суботи, з 10 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, у присутності батька дітей, та виключно за бажанням дітей. Зобов`язати [PERSON] , [INFO] , не чинити перешкоди [PERSON] , [INFO] , у спілкуванні з малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а від так позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а в іншій частині позову суд вважає за необхідне відмовити за наведених вище підстав. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини.

Outcome: partial