Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач\~товариство із обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція із повернення боргів» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 30 травня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 45302-05/2024, відповідно до умов якого відповідачці надано кредитні кошти, проте [PERSON] умови договору не виконав, кошти не повернув та проценти за користування кредитними коштами не сплатив. Також, 11 червня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 15589-06/2024, відповідно до умов якого відповідачці надано кредитні кошти, проте [PERSON] умови договору не виконав, кошти не повернув та проценти за користування кредитними коштами не сплатив. Право грошової вимоги перейшло до позивача за договором факторингу № 21102024 від 21.10.2024 року, а тому позивач просив стягнути із [PERSON] заборгованість за договором № 45302-05/2024 у розмірі 22365 грн. та за договором № 15589-06/2024 в розмірі 28800 грн., всього 51\~165 грн. Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, за зареєстрованим місцем проживання відповідно до\~ст.128 ЦПК України. Відповідно до\~поштової довідки\~відповідач відсутній за зареєстрованим місцем проживання. В силу положення п.4 ч.8\~ст.128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила іншої адреси. Також відповідач повідомлений про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З огляду на вказане, відповідач вважається таким, що повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, проте він в судове засідання на розгляд справи не з`явився, причини неявки не повідомив, заяву до суду про розгляд справи без його участі не надав. У встановлений ухвалою суду строк відзив відповідно до вимог ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 17 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін (а.с.50). Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, а тому судом ухвалено про розгляд справи у відсутність сторін. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл.11 розділу ІІІ ЦПК України\~на підставі наявних у ній доказів. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 30 травня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 45302-05/2024, відповідно до умов якого відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 7000 грн., строком на 120 днів, під проценти, проте [PERSON] умови договору не виконав, кошти не повернув та проценти за користування кредитними коштами не сплатив. Також, 11 червня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 15589-06/2024, відповідно до умов якого відповідачці надано кредитні кошти в розмірі 6000 грн., строком на 120 днів, під проценти, відповідно до умов якого відповідачу надано кредитні кошти, проте [PERSON] умови договору не виконав, кошти не повернув та проценти за користування кредитними коштами не сплатив Договори укладено в електронній формі та підписано електронним підписом. Право грошової вимоги перейшло до позивача за договором факторингу № 21102024 від 21.10.2024 року. За розрахунком позивача, [PERSON] має заборгованість за договором № 45302-05/2024 від 30 травня 2024 року в розмірі 22365 грн., із них: 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11865 грн. - сума заборгованості за відсотками та за договором № 15589-06/2024 від 11 червня 2024 року в розмірі 28800 грн., із них: 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10800 грн. - сума заборгованості за відсотками, 12\~000 грн. сума за штрафними санкціями. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Виходячи із положень ст.525, ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного Кодексу України\~, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення\~Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із\~ст.1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до\~ст.1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 1\~ст.1082 ЦК України\~встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Надані позивачем докази свідчать про те, що відповідач умови договору не виконала. Правильність наданих позивачем розрахунку заборгованості підтверджується умовами кредитного договору і не спростована відповідачем в установленому законом порядку. Отже, відповідачем не виконано грошові зобов`язання по поверненню кредитних коштів, а тому наявні підстави для стягнення заборгованості на користь позивача, до якого за договором факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача. Разом із тим, позивач просить стягнути заборгованість за пенею в розмірі 14173 грн. 14 коп. Вирішуючи питання про стягнення пені, суд виходить із наступного. Відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3\~ст. 549 ЦК України). Згідно до положень ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки (пеня, штраф) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Розмір заборгованості та штрафних санкцій (розмір неустойки), їх співмірність, обставини, які дають суду право застосувати або не застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України, є фактичними обставинами справи, встановлення яких судом, відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 214 ЦПК України, є обов`язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором. Як вбачається з матеріалів справи позивачем за договором № 15589-06/2024 нараховано пеню у розмірі 12000 грн., при цьому заборгованість за основною сумою кредиту складає 6000 грн., відсотки 10800 грн. Суд також вважає необхідним врахувати, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність у позивача збитків у зв`язку з порушенням саме відповідачем грошового зобов`язання. Таким чином, з урахуванням зазначених вище обставин, суд вважає, що розмір пені підлягає зменшенню до 2000 грн. За таких обставин, розмір заборгованості за договором № 15589-06/2024, який підлягає стягненню з відповідача, складає в розмірі 18800 грн., із них: 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10800 грн. - сума заборгованості за відсотками, 2\~000 грн. сума за штрафними санкціями, в задоволенні решти позову щодо стягнення пені за договором № 15589-06/2024 слід відмовити. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжним дорученням позивач сплатив 3028 грн. судового збору (а.с. 1). Вимоги позивача\~задоволені частково,\~тому судові\~витрати підлягають\~стягненню з\~відповідача на\~користь позивача\~в розмірі\~пропорційно до\~задоволених вимог\~,\~ в розмірі 2436 грн. 19 коп. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. На підставі викладеного ,

Outcome: partial