Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

18.03.2025 року до Березівського районного суду Одеської області звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про припинення стягнення аліментів. Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 18.03.2025 року визначено суддю Березівського районного суду Одеської області Римаря І.А. Ухвалою суду від 31.03.2025 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29.04.2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті на 20.05.2025 року. В обгрунтування позовної заяви [PERSON] вказав, що з 2010 року по 2012 рік проживав однією сім`єю з [PERSON] , від спільного проживання мають дочку [PERSON] , [INFO] . З 2012 року сторони проживають окремо, спочатку дочка залишилась проживати разом з матір`ю. Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 12.12.2012 року вирішено стягнути з [PERSON] на користь відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 290.00 грн. щомісячно до її повноліття. Також, рішенням Березівського районного суду Одеської області від 14.11.2023 року збільшено розмір аліментів на утримання дитини у частці усіх видів заробітку позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на підставі вказаного рішення видано виконавчий лист. Починаючи з березня 2024 року дочка проживає з батьком, тому стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки, яка перебуває на його утриманні, є неправомірним. [PERSON] не приймає участі у вихованні дочки. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить припинити стягнення з нього аліментів на утримання дочки, визнати виконавчий лист по справі №494/421/23 таким, що не підлягає виконанню та звільнити від заборгованості по аліментам, що стягуються на підставі виконавчого листа. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 07.08.2025 року. Позивач у судове засідання 20.05.2025 року не з`явився, водночас, від його представника 20.05.2025 року на адресу суду надійшла заява про слухання справи без їхньої участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.45). \~Відповідач у підготовче судове засідання 29.04.2025 року та судове засідання 20.05.2025 року також не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, а саме на її адресу направлялись судові повістки про виклик до суду, які [PERSON] отримала особисто, про що свідчать розписки про вручення повістки (а.с.35,44). Відзив або заперечення на позов до суду [PERSON] не надавала, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань не заявляла, а тому на підставі ст.128-130 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України), особа вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Третя особа представник Березівського відділу державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) також у підготовче судове засідання та у судове засідання 20.05.2025 року не з`явились, хоча належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду справи, про що свідчать розписки (а.с.36,42) . Будь-яких клопотань чи заяв на адресу суду не надсилали, а тому розгляд справи проводився за їх відсутності. Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В порядку ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Вивчивши матеріали\~справи, врахувавши думку представника позивача, викладену у заяві від 20.05.2025 року, ігнорування викликів до суду відповідачем та представником третьої особи, оцінивши і\~проаналізувавши докази,\~суд вважає\~позов таким,\~що підлягає\~частковому задоволенню з\~наступних підстав. Стаття 15 Цивільного кодексу України\~(далі ЦК України) закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~(далі СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.17\~Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Окрім того, як зазначено в Постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц щодо звільнення від сплати аліментів, з урахуванням предмета цієї категорії спорів (припинення стягнення аліментів на утримання дитини, звільнення від сплати заборгованості), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.15). Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 12.12.2012 року з [PERSON] на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки у розмірі 290.00 грн. щомісячно до її повноліття (а.с.22-23). Згідно рішення Березівського районного суду Одеської області від 14.11.2023 року збільшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини у частці усіх видів заробітку позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.24-25). \~ \~ \~ \~19.12.2023 року Березівським районним судом Одеської області видано виконавчий лист по справі №494/421/23 на підставі якого з позивача стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Постановою відділу державної виконавчої служби Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області від 13.05.2013 року відкрито виконавче провадження щодо стягнення з позивача аліментів на утримання дочки (а.с.19). Відповідно до постанови виданої Березівським відділом державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зміну реєстраційних даних від 01.02.2024 року, вбачається, що змінено спосіб стягнення присуджених аліментів та стягнуто з [PERSON] на корись [PERSON] аліменти у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання дочки [PERSON] , [INFO] до досягнення нею повноліття (а.с.20-21). Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у\~статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.2\~ст. 273 СК України). Судом встановлено, що згідно акту обстеження умов проживання від 09.12.2024 року, підписаного депутатом Березівської міської ради Одеської області вбачається, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] проживає без реєстрації разом з батьком за адресою: [ADDRESS] з березня 2024 року та знаходиться на його утриманні. Умови проживання задовільні, у будинку чотири житлові кімнати, кухня, санвузол, приміщення мебльовані, є всі зручності для навчання дитини (а.с.17). При вирішенні цього спору, суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти\~це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. У цьому аспекті доведенню підлягають саме ті обставини, що діти постійно, а не тимчасово проживають із тим з батьків, хто сплачував аліменти. Наявність рішення про стягнення аліментів не є перешкодою для вирішення спору про припинення такого стягнення і стягнення аліментів на користь іншого з батьків, бо саме у зміні обставин, які існували на момент ухвалення першого рішення, полягає новий спір (постанова Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.02.2021 у справі № 520/21069/18, провадження № 61-1347св20). Тобто, після винесення судом рішення про стягнення з позивача аліментів, змінилися обставини, а саме: дитина стала проживати з батьком, перебуває на його утриманні, а відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дочки, - доказів зворотнього не надано. При дослідженні матеріалів справи у їх сукупності судом об`єктивно встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , не проживає з матір`ю, на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дитини, а проживає зі своїм батьком [PERSON] та знаходиться на його утриманні з березня 2024 року. Відтак, зважаючи на загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, судову практику, що склалася при вирішенні аналогічних справ, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , які стягуються на підставі рішення суду від 14.11.2023 року по справі №494/421/23. \~ \~ \~ \~З урахуванням задоволення вимоги про припинення стягнення аліментів, підлягає задоволенню і похідна вимога про визнання виконавчого листа, виданого Березівським районним судом Одеської області від 14.11.2023 року по справі №494/421/23 таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, позивачем при поданні позову до суду заявлено вимогу про звільнення його від заборгованості по аліментам, що складає 19388.50 грн. Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої\~статті 197 СК України\~може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини. Згідно розрахунку державного виконавця від 05.03.2025 року, заборгованість позивача по сплаті аліментів складає, за період з грудня 2023 року по лютий 2025 року, 19388.50 грн. (а.с.26). При вирішенні питання про звільнення позивача від заборгованості по аліментам, суд зауважує, що [PERSON] необхідно звільнити від такої заборгованості частково, а саме з моменту початку проживання з ним дитини, як зазначено у позові та акті проживання дитини, тобто з березня 2024 року. Щодо наявної заборгованості по сплаті аліментів з грудня 2023 року по лютий 2024 року, то суд не вбачає підстав для його звільнення. Питання щодо розподілу судових витрат у позові не заявлено Враховуючи вищевикладене, суд вважає задовольнити позов частково.

Outcome: partial