Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛО-СЕРВІС» (далі - позивач, ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС») звернулось до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 57 191,14 грн. основного боргу, 4 825,65 грн. 3 % річних, 20 048,54 грн. інфляційних втрат, та стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що на підставі акту приймання-передачі від 18.12.2014 року ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС» прийняло на обслуговування нежитлову будівлю [ADDRESS] . З метою забезпечення належних умов та надання споживачам послуг з централізованого опалення та холодного водопостачання за адресою: [ADDRESS] , позивачем було укладено договір № 521557 про постачання теплової енергії у гарячій воді від 11.07.2018 року з Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго». Відповідач є власником нежитлового приміщення [NUMBER], розташованого на першому поверсі нежитлової офісної будівлі за адресою: [ADDRESS] . 06.07.2015 року між ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС» (Виконавець) та [PERSON] (Споживач) було укладено договір № Щ-36Д/7ЦО про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Договір), відповідно до умов якого Виконавець зобов`язувався своєчасно надавати Споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, гарячої води і водовідведення, а Споживач зобов`язувався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені Договором. Зазначає, що в нежитловому приміщенні [ADDRESS] не було встановлено засоби обліку теплової енергії (централізованого опалення), тому відповідно до п. 2.7. Договору, плата за послугу з централізованого опалення приміщення справляється за нормативами (нормами) споживання та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів). За період з січня 2021 року по грудень 2021 року включно відповідачу нараховувалися лише послуги за опалення місць загального користування. У січні 2022 року ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС» провело контрольне зняття показників засобів обліку лічильників та встановило, що на момент проведення обстеження в приміщенні, що належить відповідачу наявні прилади опалення (радіатори), централізована система опалення нежитлового приміщення підключена до внутрішньо будинкової системи нежитлової будівлі, від нагрівальних приладів опалення (радіаторів) надходить тепловіддача, що зафіксовано актом обстеження централізованої системи опалення в нежитловому приміщенні від 13.01.2022 року. На підставі вказаного акту та фактичної наявності в приміщенні опалення, відповідачеві було здійснено нарахування за січень-березень 2022 року по навантаженню. У вересні 2022 року в нежитловому приміщенні [ADDRESS] відповідачем було встановлено засіб обліку теплової енергії, тому з грудня 2022 року нарахування відповідачу здійснювалися за лічильником тепла типу ULTRAHEAT T330, заводський № 71417743. Позивач виконував належним чином свої обов`язки за Договором. Проте, зобов`язання відповідача щодо своєчасної оплати за спожиті послуги виконані не були, у зв`язку із чим, у відповідача за період з 01.02.2021 року по 31.03.2024 року утворилася заборгованість у розмірі 57 191,14 грн. Також на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), позивачем нараховано інфляційні втрати у розмірі 20 048,54 грн., 3% річних у розмірі 4 825,65 грн., Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2025 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача та 30.01.2025 року отримано відповідь № 1077206 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця реєстрації відповідача. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.02.2025 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛО-СЕРВІС» до [PERSON] про стягнення заборгованості, та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 31.03.2025 року. 25.02.2025 року з використанням системи «Електронний суд» на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Кузовкіна Е.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечував, просив в його задоволенні відмовити, оскільки з [PERSON] не користувався послугами централізованого опалення в нежитловому приміщенні [ADDRESS] з дати відключення опалення у 2017 році по день звернення ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС» до суду із цим позовом. Вказує, що відповідач, як єдиний власник нерухомого майна, не погоджував, не надавав згоди та не отримував від позивача запитів щодо допуску в нежитлове приміщення у січні 2022 року або будь-який інший час для проведення огляду або інших дій. Вважає, що акт обстеження централізованої системи опалення в нежитловому приміщенні від 13.01.2022 року є неналежним доказом, оскільки відповідач не був присутній під час такого огляду, чим був позбавлений можливості погодитися та підписати вказаний акт. Крім того, позивач порушив умови укладеного договору та чинного законодавства в частині проведення обстеження та складання акту, здійснивши несанкціонований доступ до належного йому нежитлового приміщення за його відсутності. 11.03.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній посилається на те, що відповідачем не надано доказів, що підтверджують законне відключення від централізованого опалення з 14.03.2017 року, тому ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС» мало законне право здійснювати нарахування за централізоване опалення відповідачу, як власнику нежитлового приміщення, оскільки останній не дотримався процедури відключення послуги відповідно до вимог чинного законодавства. Звертає увагу на те, що на виконання вимог чинного законодавства, при відключенні централізованого опалення складається акт опломбування, при підключенні - акт розпломбування та акт підключення централізованого опалення. Ураховуючи відсутність вказаний актів, відповідачем не доведено відсутність в нежитловому приміщенні [ADDRESS] послуги з централізованого опалення у спірний період. Вважає безпідставними доводи представника відповідача щодо несанкціонованого доступу представником позивача до нежитлового приміщення [NUMBER] на вул. Євгена Коновальця, 36Д у м. Києві, оскільки на момент фіксації показників лічильників у вказаному приміщенні, двері до нього були відкриті, всередині приміщення знаходилися особи, яка представилися орендарями. 31.03.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - Острової В.В. надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 31.03.2025 року, без фіксування технічними засобами, в якій остання просила відкласти розгляд справи. 31.03.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Кузовкіна Е.В. надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 31.03.2025 року, без фіксування технічними засобами, в якій останній просив відкласти розгляд справи. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31.03.2025 року приєднано до матеріалів справи відзив на позовну заяву; відповідь на відзив, та у зв`язку із задоволенням клопотань представника позивача, представника відповідача, згідно ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 20.05.2025 року. 22.04.2025 року з використанням системи «Електронний суд» на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Кузовкіна Е.В. надійшли заперечення на відповідь на відзив. 28.04.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Кузовкіна Е.В. надійшла заява про долучення доказів до матеріалів справи. 20.05.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - Острової В.В. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій остання зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, оскільки відповідачем не було дотримано процедури відключення послуги. 20.05.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Кузовкіна Е.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій останній просив у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив. В судове засідання 20.05.2025 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку та електронною поштою. У письмових заявах представник позивач та представник відповідача просили розглядати справу за їх відсутності. Оскільки, згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Суд встановив, що згідно акту приймання-передачі житлового будинку від 18.12.2014 року, ТОВ «Житло-Буд» передало, а ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС» прийняло експлуатаційно-технічне обслуговування адміністративно-навчальний корпус [ADDRESS] з інженерними системами та мережами (а. с. 29). [PERSON] є власником нежитлового приміщення [NUMBER], розташованого на першому поверсі нежитлової офісної будівлі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.04.2014 року № 21041814 (а. с. 42). 11.07.2018 року між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС» укладено договір № 521557 про постачання теплової енергії у гарячій воді, предметом якого є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді, на умовах, передбачених цим Договором (а. с. 30-41). 06.07.2015 року між ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС» (Виконавець) та [PERSON] (Споживач) було укладено договір № Щ-36Д/7ЦО про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Договір), відповідно до умов якого Виконавець зобов`язувався своєчасно надавати Споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, гарячої води і водовідведення, а Споживач зобов`язувався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені Договором. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 3.3 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться щомісяця не пізніше 05 числа місяця, що настає за розрахунковим. Послуги оплачуються готівкою або в безготівковій формі. Як визначено у п. 3.2.1 Договору, Споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений договором строк. Як визначено у ст. 322 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на момент укладення Договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення № ЦО), порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Як визначено у ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як визначено у ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як визначено у ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Отже, відповідач зобов`язаний на виконання умов укладеного з ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС» договору сплачувати належним чином за надані позивачем послуги. Однак, відповідач, одержуючи житлово-комунальні послуги, за них не сплачував в установленому законом порядку, у зв`язку із чим, 18.12.2024 року ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС» направило на адресу [PERSON] претензію-вимогу від 18.12.2024 року № 496 та запропоновано сплатити заборгованість у розмірі 57 191,14 грн. (а. с. 75-79). Загальна сума боргу [PERSON] за послуги з централізованого опалення за період з 01.02.2021 року по 31.03.2024 року складає 57 191,14 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за комунальні послуги, складеним ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС» (а. с. 8-11). Згідно ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] не надав належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження оплати житлово-комунальних послуг у визначеному розмірі. Суд відхиляє доводи представника відповідача про відсутність отримання послуг з централізованого опалення, оскільки належне [PERSON] нежитлове приміщення відключено від центральних систем опалення та постачання гарячої води, а тому підстав для стягнення з нього на користь позивача заборгованості за вказані послуги немає, виходячи із такого. Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків регулюється Правилами № 630, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року та Порядком відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - Порядок), затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 року № 169. Правилами передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів. Споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до вимог зазначених Правил самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні. Для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення. Для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проекту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків. Для виконання робіт із відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення повідомляє виконавця відповідної комунальної послуги та виконавців робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води про своє рішення щодо відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП шляхом подання письмової заяви в довільній формі, у якій зазначається наявність підстави для такого рішення згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги». До заяви додається копія витягу з протоколу засідання Комісії про розгляд питання щодо відокремлення (відключення) такої квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, а також копія проекту такого відокремлення (відключення). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежно ї якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. Отже, відповідач від мереж централізованого опалення у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався), а тому його твердження про те, що належне йому нежитлове приміщення відключена від централізованого опалення, суд не бере до уваги. За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС» про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 57 191,14 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, позивач також просить стягнути солідарно з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України інфляційні втрати у розмірі 20 048,54 грн. та 3 % річних у розмірі 4 825,65 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Оскільки відповідачі прострочили виконання грошового зобов`язання, то позовні вимоги про стягнення трьох процентів річних та індексу інфляції, є обґрунтованими. Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд з ним погоджується. Будь-яких заперечень чи контррозрахунку відповідач не надав. За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС» до [PERSON] щодо стягнення інфляційних втрат у розмірі 20 048,54 грн. та 3 % річних у розмірі 4 825,65 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 666 від 23.01.2025 року. Інших доказів на підтвердження понесення судових витрат сторонами не надано. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги повністю, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3 028,00 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved