Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

11 квітня 2025 року [PERSON] звернувся до Салтівського районного суду міста\~Харкова з позовом до [PERSON] , у якому просить: -стягнути на його користь аліменти з [PERSON] на утримання неповнолітніх дочок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідачки, до повноліття дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, шлюб розірвано рішенням суду. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дочок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які з вересня 2024 року мешкають разом з позивачем та знаходяться на його утриманні. Позивач зазначає, що офіційно не працевлаштований, є учасником бойових дій, потребує матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, інших дітей не має, є працездатною особою, тому позивач звертається до суду з указаним позовом. Ухвалою Салтівського районного\~суду міста\~Харкова від 14 квітня 2025 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи. Учасники справи у судове засідання не з`явилися. 27 травня 2025 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, у якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити та розглянути справу без його участі. 27 травня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, у якій зазначає, що з позовною заявою та вимогами ознайомлена, проти позову не заперечує, просить розглянути справу без її участі. Відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27.03.2024 у справі № 643/1646/24 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11.07.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 662, розірвано. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є: батько [PERSON] , мати [PERSON] Отже, від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей. Позивач разом з дітьми фактично мешкають за однією адресою, що підтверджується довідками про взяття дітей на облік ВПО, актом про встановлення факту проживання громадян, актом обстеження умов проживання та довідками з навчальної установи. Згідно ст. 8 Закону\~України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відтак, відповідач, як мати дітей, зобов`язана брати участь у вихованні та утриманні своїх дітей. Позивач просить суд стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно матеріалів справи місце роботи станом на день подання позову та дохід відповідача суду невідомий. Визначаючи розмір аліментів на утримання малолітньої дитини суд виходить із сукупності наявних в матеріалах справи доказів та враховує загальновідомі обставини про потреби дитини, забезпечення належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку. Також суд враховує те, що обов`язки з утримання дітей є рівними для обох батьків, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50\~відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відтак, з урахуванням вищевказаних положень законодавства, обставин справи та інтересів дитини, суд вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь батька дітей. На переконання суду, такий розмір аліментів забезпечить потреби дітей, задовольнятиме правомірні очікування позивача на отримання аліментів та фінансову спроможність відповідача, і з урахуванням балансу інтересів батьків та дітей буде достатнім для забезпечення її належного утримання. За правилами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Так, [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом 11 квітня 2025 року, що підтверджується матеріалами справи. Відтак, позов підлягає задоволенню, аліменти підлягають стягненню з 11 квітня 2025\~року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Отже, судовий збір за звернення до суду з позовом про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved