Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

25.03.2025 представник позивача - адвокат Онишко В.М. звернулася до суду з позовом в інтересах [PERSON] до Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області ЦМУ МЮ (м.Київ) про зняття арешту з майна, належного [PERSON] , накладеного на підставі постанови АА № 336576 від 31.10.2006, винесеної відділом примусового виконання рішень державної виконавчої служби Київської області, зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 31.10.2006, реєстраційний номер обтяження 3980444. Свої вимоги обґрунтовує тим, що під час спроби відчуження земельної ділянки з кадастровим номером 3211000000:01:066:0147, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , позивач дізнався про існування заборони на відчуження належного йому нерухомого майна, за реєстровим номером 3980444 від 31.10.2006, здійсненого Переяслав-Хмельницькою міською державною нотаріальною конторою на підставі постанови Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Київської області, серії АА № 336576 від 31.10.2006. Відповідно до відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області ЦМУ МЮ (м.Київ) від 21.02.2025 згідно даних АСВП виконавчі документи, боржником по яким виступає [PERSON] на виконанні не перебувають, вирішити дане питання в позасудовому порядку неможливо. Сторони в судове засідання не з`явилися, причин неявки не повідомили. Про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено наступне. Згідно з копією Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯИ № 385674 [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,1000 га по [ADDRESS] , кадастровий номер 3211000000:01:066:0147, що вбачається також з Витягу з Державного реєстру речових прав від 27.06.2024. Крім того, з Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна слідує, що за реєстраційним номером 3980444 значиться запис про заборону на нерухоме майно, який зареєстровано 31.10.2006 Переяслав-Хмельницькою міською державною нотаріальною конторою на підставі постанови АА № 336576, винесеної 31.10.2006 Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Київської області. На звернення представника [PERSON] [PERSON] до Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області за № 1303/3.1-30 від 21.03.2025 стосовно зняття заборони на майно начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області ЦМУ МЮ (м.Київ) Бучацького Ю. повідомлено, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області ЦМУ МЮ (м.Київ) виконавчі документи, боржником по яких виступає [PERSON] , на виконанні не перебувають. Вирішити питання про зняття заборони на нерухоме майно, накладене постановою Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Київської області АА № 336576 від 30.10.2006, як вбачається з інформаційної довідки ДРРП, не виявляється можливим, оскільки відомостей у відділі про дане виконавче провадження, в тому числі в АСВП, не міститься, в зв`язку з чим встановити підставу накладення арешту на майно не вбачається за можливе. Відповідно до правил ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 41 Конституції України\~встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України\~власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності із ст.\~319\~ЦК\~України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що 31.10.2006 Переяслав-Хмельницькою міською державною нотаріальною конторою на підставі постанови АА № 336576, винесеної 31.10.2006 Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Київської області накладено заборону на відчуження земельної ділянки, площею 0,1000 га по [ADDRESS] , кадастровий номер 3211000000:01:066:0147, власником якої згідно з даними Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зазначено [PERSON] . Разом з тим, згідно з Витягу з Державного реєстру речових прав від 27.06.2024, земельної ділянки, площею 0,1000 га по [ADDRESS] , кадастровий номер 3211000000:01:066:0147, на праві приватної власності зареєстрована за [PERSON] . Право власності на зазначену земельну ділянку належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯИ № 385674, який видано на підставі рішення Переяслав-Хмельницької міської ради від 22.04.2008 № 167-19/2-V. Отже, оскільки за повідомленням відповідача вирішити питання про зняття заборони на нерухоме майно, накладене постановою Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Київської області АА № 336576 від 30.10.2006, як вбачається з інформаційної довідки ДРРП, не виявляється за можливе, оскільки відомостей у відділі про дане виконавче провадження, в тому числі в АСВП, не міститься, в зв`язку з чим встановити підставу накладення арешту на майно не вбачається за можливе, то відповідні процесуальні дії по виконанню в межах таких проваджень, а саме, арешт майна боржника втрачають свою правову підставу та необхідність, у зв`язку з чим суд вважає за можливе звільнити з-під арештів майно, про яке йдеться у позовних вимогах. Крім того, з огляду на вищевикладене, підстави для обмеження речових прав позивача відсутні, накладена заборона на відчуження нерухомого майна порушує його права як власника, а тому вимоги про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном шляхом зняття заборони його відчуження є обґрунтованими. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved