Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Короткий зміст заявлених вимог Позов мотивований тим, що відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за фактом спричинення позивачу легкого тілесного ушкодження. Відповідач не вжив заходів щодо відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, а тому позивач, з урахуванням спричинених фізичних та психологічних страждань, просить стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду в розмірі 2840 грн та моральну шкоду в розмірі 16000 грн. Рух справи Ухвалою суду від 14.03.2025 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позиція учасників справи Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та простить задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з`явився, заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву не подав. Про дату, час і місце судового засідання повідомлено належним чином. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом ухвалено проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом Вироком суду від 24.01.2025 у справі № 149/4128/24, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.\~125 КК України, а саме за спричинення позивачу легкого тілесного ушкодження. Позивач не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні (а.с. 5, 14-17). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 23 ЦК України установлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч. 4 ст. 23 ЦК України). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ст. 1166 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів (ч. 1 ст. 1168 ЦК України). Згідно ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Як роз`яснено у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У пунктах 5, 9 цієї постанови роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За обставин даної справи судом встановлено, що поведінка відповідача щодо спричинення 18.05.2024 року легких тілесних ушкоджень позивачеві є протиправною, між діями відповідача та заподіяною позивачеві шкодою наявний причинний зв`язок, вироком суду від 24.01.2025 встановлено вину відповідача у вчиненні даного кримінального провапорушення, у результаті якого позивач понесла витрати на лікування у розмірі 840 грн, проїзд на виклики до поліції та до судово-медичного експерта у розмірі 2000 грн, а тому ця майнова шкода підлягає стягненню стягненню з відповідача. Також обгрунтованими є вимоги про стягнення моральної шкоди. Так, внаслідок вчинення кримінального правопорушення відповідачем, позивачеві, яка є особою похилого віку, заподіяно моральні страждання, вона зазнала негативних змін у житті, пов`язаних зі спогадами, переживаннями, тривогою, тимчасовою втратою працездатності, потребою у лікуванні, стресом, дискомфортом, тілесні ушкодження нанесені на обличчі, що також на певний період змінило її зовнішній вигляд. Вказану моральну шкоду позивач оцінила в 16000 грн, що з огляду на характер та обсяг заподіяних їй страждань є розумним та справедливим. Враховуючи зазначене, моральна шкода також підлягає стягненню з відповідача. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Приймаючи до уваги задоволення позову, а також те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 1211,20 грн. На підставі ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1168, 1177 ЦК України,

Outcome: approved