Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача 1. Представник позивача [PERSON] - адвокат Цап О.Р. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить:визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] та внести зміни до актового запису №84 від 07.11.2012 про народження [PERSON] , шляхом виключення у графі «прізвище» - « [PERSON] » та замінити його на прізвище « [PERSON] », у графі «батько» з « [PERSON] » громадянин України на « [PERSON] » громадянин України, а також просить судові витрати покласти на позивача. 2. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що позивач та [PERSON] протягом 2010-2023 років проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство, проте шлюб між ними не було зареєстровано. 3. Вказує, що під час спільного проживання [INFO] у них народився син [PERSON] . Зазначає, що оскільки на момент народження дитини його батьки не перебували у шлюбі, то у свідоцтві про народження сина у графі «Батько» вказано дівоче прізвище матері - [PERSON] , а ім`я та по-батько записані з її слів відповідно до ст. 135 СК України. Проте біологічним батьком [PERSON] є позивач. 4. Вказує, що він визнає своє батьківство та бажає належним чином задокументувати факт свого батьківства щодо [PERSON] . 5. Відповідач позовні вимоги визнала частково. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи 6. В судове засідання позивач не з`явився, його представник адвокат - Лазор У.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. 7. Відповідач у засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи. Її представниця - адвокат Ленько М.Ю. в судовому засіданні вказала, що відповідачка позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Підтвердила, що позивач є батьком дитини. Просила відмовити в частині позовних вимог щодо зміни прізвища дитини [PERSON] в актовому записі про народження, з огляду на те, що син сторін [PERSON] звик до свого прізвища, зміна прізвища може негативно вплинути на емоційний стан дитини, крім того, відмова у задоволенні позову в цій частині, жодним чином не вплине на обсяг прав, інтересів та обов`язків позивача щодо дитини, а у випадку задоволення дані зміни понесуть за собою наслідки щодо необхідності переоформлення інших документів. Також зазначила, що у 2026 році [PERSON] виповниться 14 років та за його бажанням, він сам зможе змінити прізвище. 8. Представник третьої особи Органу опіки і піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської радиу судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. 9. Представник третьої особи Мостиського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїу судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить розглянути справу без їхньої участі, вказала, що проти позову не заперечують, вирішення справи покладають на розсуд суду. 10. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України, тому неявка учасників не перешкоджає розгляду справи без їх участі. ІІІ. Процесуальні дії у справі 11. Ухвалою суду від 09.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.). 12. Ухвалою суду від 22.10.2024 виключено з числа третіх осіб Службу у справах дітей Городоцької міської ради Львівської області, залучено до справи в якості третіх осіб, які не заявляються самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради та Мостиський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 13. Ухвалою суду від 22.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 14. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного. ІV. Обставини справи, встановлені Судом 15. Із свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] (а.с.8) вбачається, що його батьком зазначено [PERSON] . 16. Згідно відповіді на адвокатський запит Мостиського відділу ДРАЦС №156/33.18-04.08 від 29.05.2024 актовий запис про народження №84 від 07.11.2012, складений виконавчим комітетом Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області. Реєстрацію народження проведено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері) (а.с.15). 17. За результатами молекулярно-генетичного дослідження від 30.01.2024 проведного Діагностичним центром ТОВ НМГЦ «ЛеоГЕН» батьківство [PERSON] щодо [PERSON] не виключено, імовірність батьківства становить 99,99832%. З імовірністю 99,99832 [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] (а.с. 9). V. Застосоване Судом законодавство 18. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України (далі - СК України) та Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон №2402-III). 19. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. 20. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. 21. Положеннями частини 1, 2 статті 128 СК України встановлено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. 22. Відповідно до статті 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. 23. Зважаючи на положення частини 2, 4 статті 10 ЦПК України, суд також враховує норми статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 та набула чинності для України 27 вересня 1991 (далі - Конвенція), і практику Європейського суду з прав людини як джерело права (далі - ЄСПЛ). 24. Так, відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 25. ЄСПЛ прагне в питанні встановлення батьківства врахувати не тільки інтереси біологічного батька, але й перш за все, інтереси самої дитини. Тому, суд, як орган державної влади, здійснюючи правосуддя поряд з вирішенням конкретних правових спорів реалізує державну політику в тому числі в сфері охорони дитинства. Держава через свої судові органи сприяє підтвердженню юридичного зв`язку між дитиною та іншими особами не стільки заради підтвердження власне біологічного походження скільки прагнучи створити для дітей, народжених поза шлюбом, можливість виховання у повній сім`ї. Суд приймає до уваги те, що встановлення батьківства породжує низку юридичних наслідків, серед яких виникнення взаємних прав та обов`язків дитини і батьків. 26. Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). 27. Відповідно до абз.12 п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. 28. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. 29. Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. 30. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. 31. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13); 32. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82); 33. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76); 34. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 89). 35. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. VI. Висновки Суду 36. Надаючи оцінку аргументам позивача суд звертає увагу на те, що Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: partial