Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] через свого представника, адвоката Діброву Костянтина Юрійовича, 08 квітня 2025 року звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2014 року до 24 січня 2017 року. Від цього шлюбу в них [INFO] народилася донька [PERSON] . З лютого 2016 роки вона з відповідачем не проживає, з 2017 року їй не відомо його місце проживання. Після розірвання шлюбу вони зовсім не спілкуються, останнє відоме їй місце проживання відповідача - [ADDRESS] . З 28 травня 2021 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , разом з ними проживають діти: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Власником цього будинку є її чоловік [PERSON] . Зареєструвати доньку за вказаною адресою наразі неможливо без згоди її батька, відповідача по справі. Тому вона звернулася до суду з цим позовом та просить надати їй дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без дозволу батька. Представник позивачки, адвокат Діброва К.Ю., що діє на підставі ордеру /а.с. 22/, у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує / а.с.51-52/. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи /а.с. 39-40, 47/. Представник третьої особи органу опіки та піклування Охтирської міської ради Мороховська Н. В. в судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог / а.с. 49/. Третя особа [PERSON] подав в судове засідання заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог / а.с. 41/. Суд, враховуючи думку представника позивачки, який не заперечує проти розгляду справи без участі відповідача, вважає за можливо розглянути справу без його участі в заочному порядку за правилами ст. 280 КПК України, оскільки відповідач повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, їх представників, третіх осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що позивачка [PERSON] з 19 серпня 2014 року до 24 січня 2017 року перебувала з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі /а.с. 7/, від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] /а.с. 8-9/, яка має громадянство України / а.с. 13/. 28 травня 2021 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , після чого залишила дошлюбне прізвище, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] / а.с. 6/. [PERSON] має на праві власності /договір купівлі-продажу від 04 травня 2023 року/ житловий будинок за адресою: [ADDRESS] / а.с. 14-17/. Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади Чернеччинської сільської ради [PERSON] та її донька [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] /а.с. 11-12/, але фактично проживають без реєстрації за адресою реєстрації [PERSON] : [ADDRESS] , що підтверджено відповідною довідкою Охтирської міської ради від 10 жовтня 2024 року за № 11/24 / а.с. 10/. 19 березня 2025 року позивачці направлено відповідь на її звернення за № 15-16/436 Відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради з якої слідує, що для реєстрації малолітньої [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , необхідна письмова згода її батька [PERSON] , оскільки він за тією адресою не зареєстрований /а.с. 18-20/. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України право батьків на визначення місця проживання дитини. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ч.1 ст. 161 СК України). Відповідно до cт. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Згідно із п.18 розділу «Реєстрація місця проживання Правил реєстрації місця проживання затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207 у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Оскільки для реєстрації місця проживання малолітньої доньки позивачки необхідна письмова згода батька дитини, місце перебування якого не відомо, то суд вважає за необхідно задовольнити позовні вимоги та надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини без згоди її батька. Позивачка сплачений нею судовий збір в сумі 1211, 20 грн залишає за собою.

Outcome: approved