Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

19 серпня 2024 року заявник [PERSON] звернувся до суду із даною заявою, в якій зазначив, що його батько [PERSON] , [INFO] , страждає на психічне захворювання. За станом здоров`я [PERSON] потребує постійного стороннього догляду, відповідного медичного нагляду та лікування. Через психічне захворювання батько самостійно не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На підставі викладеного заявник просить суд визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити заявника опікуном батька. Ухвалою суду від 23 серпня 2024 року відкрито провадження по справі, призначено справу до судового засідання в порядку окремого провадження та призначено адвоката для захисту інтересів [PERSON] . Ухвалою суду від 09 вересня 2024 року по справі призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Хмельницької філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» та провадження по справі зупинено. Ухвалою суду від 02 грудня 2024 року поновлено провадження у справі у зв`язку з надходженням до суду висновку судово-психіатричної експертизи. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви підтримав. В судовому засіданні представниця заявника [PERSON] [PERSON] вимоги заяви підтримала та просила суд їх задоволити. Представник заінтересованої особи - органу опіки і піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради Матвійчук С.В. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, надав витяг з протоколу № 6 чергового засідання виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 27 березня 2025 року, згідно якого не було прийнято рішення про внесення до суду подання щодо доцільності призначення опікуном [PERSON] . Представниця [PERSON] - адвокат Хорошенюк О.В. в судовому засіданні не заперечила проти задоволення вимог заяви. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до статті 41 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України). Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016). Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] , [INFO] , дійсно страждає психічним захворюванням. Як вбачається із висновку судово-психіатричної експертизи № 911 від 28.10.2024 року [PERSON] страждає на стійкий хронічний психічний розлад судинну деменцію, внаслідок чого не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними. Отже, вимоги заявника про визнання [PERSON] недієздатним повністю доведені, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України). Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Заявник [PERSON] дійсно є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] . [PERSON] зареєстрований разом з заявником [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки № В-03-32383 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 17.07.2024 року. У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680 (далі Правила). Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань. Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). Відповідно до пункту 3.1. Правил при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Отже, опікуном може бути призначено не лише родича, а й осіб, які є близькими підопічному (постанова Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 336/5652/18). Також пунктом 3.3 Правил визначено перелік документів, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна, а саме: повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян); копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органу опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки; документ про закріплення за дитиною житлової площі. Верховний Суд у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 336/5652/18 зазначив, що відповідно до частини 1 статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Такий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі № 736/1508/17, від 28 лютого 2024 року в справі № 372/3474/21. У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Проте, згідно витягу з протоколу № 6 чергового засідання виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 27 березня 2025 року, рішення про внесення до Хмельницького міськрайонного суду подання щодо доцільності призначення опікуном [PERSON] прийнято не було. Також, і в судовому засіданні не було встановлено, що відсутні інші близькі родичі, окрім заявника, які могли б виконувати обов`язки опікуна над недієздатним [PERSON] . Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог заяви [PERSON] в частині визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки, а вимога про призначення [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] задоволенню не підлягає. Частиною першою\~статті 65 ЦК України\~передбачено, що до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Відповідно до\~ч.\~6\~ст.\~300\~ЦПК України\~строк дії\~рішення про\~визнання фізичної\~особи недієздатною\~визначається судом,\~але не\~може перевищувати\~двох років. Відповідно до ч. 2\~ст. 299 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed