Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

У травні 2024 року КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у якому просять стягнути заборгованість за спожиті з 01.11.2021 року послуги з теплової енергії у розмірі 27 584,81 грн., заборгованість за спожиті з 01.11.2021 року послуги з постачання гарячої води у розмірі 19 980,27 грн., заборгованість з плати за абонентське обслуговування з теплової енергії у розмірі 900,91 грн., заборгованість з плати за абонентське обслуговування з гарячої води у розмірі 483,38 грн., заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 202,37 грн., заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку постачання гарячої води у розмірі 195,02 грн., витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 43,00 грн. Окрім того, просили стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 3 028,00 грн. Позивач вказує, що квартира за адресою: [ADDRESS] , під`єднана до внутрішньо будинкової системи теплопостачання, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у зазначеній квартирі, а отже є споживачами послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води. Позивач вказує, що порушуючи умови договору та норми законодавства, відповідачі своєчасно не вносили плату за надану теплову енергію, в результаті у останніх утворилась заборгованість, яку і просить стягнути позивач. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце повідомлялися належним чином, надали заяву про розгляд справи без їхньої участі, у якій зазначили, що не заперечують проти заочного розгляду справи. Від [PERSON] 21.06.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання просить відмовити у позовних вимогах до неї у повному обсязі, оскільки вона не є власником зазначеної квартири. Також [PERSON] підтверджує, що зареєстрована в зазначеній квартири, однак не проживає там близько десяти років, що підтверджує копія договору оренди іншого житла. 12.07.2024 року до суду від представника позивача поступила відповідь на відзив, у якій вказує, що відповідач не зверталась до позивача з відповідним повідомленням про зміну місця проживання, та не надає достатніх доказів на спростування факту проживання у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] , під`єднана до внутрішньо будинкової системи теплопостачання, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у зазначеній квартирі, а отже є споживачами послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та централізоване постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630. 11.10.2018 року між ПАТ «КИЇВНЕРГО» та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 601-18 (далі - Договір цесії), відповідно до якого ПАТ «КИЇВНЕРГО» відступило, а Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців (далі - споживачі) щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитої до 01.05.2018 теплової енергії. Згідно п. 3.4.2 Договору цесії новий кредитор має право на отримання замість кредитора споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії сплати заборгованостей. Відповідно до п. 18, 20, 30 Правил споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у встановлені строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язанні допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 2 статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю для настання відповідних правових наслідків. Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним. Порушуючи умови договору та норми законодавства, відповідачі своєчасно не вносили плату за надану теплову енергію, в результаті у останніх утворилась заборгованість за спожиті з 01.11.2021 року послуги з теплової енергії у розмірі 27 584,81 грн., заборгованість за спожиті з 01.11.2021 року послуги з постачання гарячої води у розмірі 19 980,27 грн., заборгованість з плати за абонентське обслуговування з теплової енергії у розмірі 900,91 грн., заборгованість з плати за абонентське обслуговування з гарячої води у розмірі 483,38 грн., заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 202,37 грн., заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку постачання гарячої води у розмірі 195,02 грн. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до п. 11 ч. 2. ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Матеріли справи не містять звернень [PERSON] до управителя чи виконавців комунальних послуг про зміну місця проживання. Також, наданий відповідачем договір оренди житла не є достатнім доказом на спростування факту проживання за адресою місця реєстрації: [ADDRESS] . Іншими відповідачами жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Беручи до уваги наведене та те, що відповідачі не виконували своїх зобов`язань щодо сплати грошових коштів за спожиті послуги, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Окрім того, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 43,00 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачів на користь позивача судові витрати. Враховуючи вищенаведене, ст. 319, 322, 509, 525, 526, 625 ЦК України та

Outcome: approved