Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить: виключити відомості про батька [PERSON] з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , зроблений у виконавчому комітеті Пісківської селищної ради Бородянського району Київської області №41; внести зміни до вказаного актового запису змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » та по-батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », також зазначивши в графі батько « [PERSON] , громадянин України». В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що до 2016 року відносини з відповідачем були нестабільні, а коли вона завагітніла припускала, що батьком дитини є відповідач. Коли син почав підростати, позивач зрозуміла, що син [PERSON] ззовні не схожий на відповідача, що свідчить про те, що він не є батьком. Вважає, що батьком [PERSON] є [PERSON] , який визнає себе батьком. Ухвалою суду від 21.03.2024 відкрито загальне провадження у даній справі (а.с. 82). \~ \~ \~ \~В судовому засіданні 05.03.2025 представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та пояснив, що позивач на момент вагітності вважала батьком дитини відповідача, але нещодавно виникли сумніви щодо його батьківства і батьком дитини є [PERSON] 05.03.2025 представник відповідача пояснив, що в 2011 році сторони проживали разом та у 2016 році у них народився син [PERSON] , а після його народження сторони звернулися до органів реєстрації актів цивільного стану, зокрема із заявою про визнання відповідача батьком дитини. Відповідач не визнав позовні вимоги та пояснив, що на момент реєстрації народження дитини [PERSON] в нього були сумніви, що він є батьком, але визнав цей факт. В судовому засіданні 22.05.2025 представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позовній заяві. В останнє судове засідання відповідач та його представник, а також треті особи не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом під час розгляду справи встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.11.2016 виконавчим комітетом Пісківської селищної ради Бородянського району Київської області, актовий запис № 41, [PERSON] народився [INFO] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до актового запису про народження №41, батьком [PERSON] є відповідач [PERSON] на підставі заяви матері та батька дитини про визнання батьківства від 09.11.2016 (а.с. 132). 27.05.2023 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, та остання змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 27.05.2023 (а.с. 8). Згідно висновку молекулярно-генетичної експертизи №43506, складеного 08.08.2024 Медико-генетичним центром «Мама Папа» ймовірність того, що відповідач [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 0 % (а.с. 148). 21.03.2025 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Король Р.А. було засвідчено справжність підпису [PERSON] на заяві, в якій він зазначив, що визнає батьківство відносно сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 213). Відповідно до\~статті 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до державного органу реєстрації актів цивільного стану. Стаття 136 СК України\~регламентує порядок оспорювання батьківства особою, яка записана батьком дитини. Так, частиною першою цієї статті встановлено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей\~122,\~124,\~126\~і\~127\~цього\~Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. За частиною другою цієї статті, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Згідно з частинами третьою-шостою вищевказаної статті, оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої\~статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно з вимогами\~статті 134 СК України\~на підставі заяв осіб, зазначених у\~статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. У даній справі встановлено, що позивач та відповідач у шлюбі між собою на час народження дитини не перебували. Відомості про перебування кожного з них зокрема в шлюбі (шлюбах) з третіми особами в матеріалах справи відсутні. Одночасно із цим встановлено, що відповідач звернувся до відділу реєстрації актів цивільного стану із заявою про визнання батьківства, тому він вважається таким, що записаний батьком дитини відповідно до правил, установлених\~статтею 126 СК України. Частина друга\~статті 136 СК України\~(«Оспорювання батьківства особою, яка записана батьком дитини») передбачає повноваження суду ухвалити рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною. Право на звернення до суду із позовом про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини, згідно з частиною першою\~статті 136 СК України, наділена особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей\~122,\~124,\~126\~і\~127\~цього\~Кодексу. \~ \~ \~ \~У даній справі, таким правом наділений саме відповідач, оскільки він записаний батьком дитини відповідно до\~статті 126 СК України. Сімейне законодавство не передбачає можливості оспорювання жінкою батьківства того чоловіка, який записаний батьком дитини, якщо такий запис було вчинено за спільною заявою матері дитини та чоловіка, який на час народження дитини визнавав своє батьківство. Саме по собі бажання позивачки змінити відомості щодо батька дитини в актовому записі про народження дитини, зазначивши відомості про батька дитини відповідно до\~статті 135 СК України\~не може бути підставою для задоволення позову. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (стаття 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (стаття 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. При цьому, вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство (постанови Верховного Суду від 07 лютого 2020 року у справі № 554/6467/16-ц, від 19 січня 2022 року у справі № 477/267/20, від 01 травня 2023 року у справі № 753/7593/21). Судом встановлено, що відповідач не звертався із вимогами про виключення відомостей про нього як батька, з актового запису про народження дитини. Гарантоване\~статтею 55 Конституції України\~й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Таким чином, правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (відсутність права на звернення до суду з позовом) (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21). Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 лютого 2024 року в справі № 990/150/23 зазначила, що, звертаючись до суду, позивач самостійно визначає в позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах. Виключення відомостей про батька дитини є способом захисту, спрямованим саме на захист інтересів дитини. Позивач в позовній заяві не зазначила про те, яким чином її особисті немайнові права, пов`язані із материнством щодо сина [PERSON] , чи особисті немайнові права самої дитини порушуються відповідачем фактом його реєстрації батьком дитини в актовому записі про його народження, та яким чином виключення запису про нього як про батька дитини сприятиме захисту (відновленню, визнанню) прав та інтересів дитини. Враховуючи наведене, у позивача відсутнє право на пред`явлення позову про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини, оскільки позивач не є матір`ю, яка оспорює батьківство свого чоловіка (стаття 138 СК України), і не є батьком дитини (стаття 136 СК України). До того ж, слід звернути увагу на те, що дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини). Натомість, у матеріалах справи відсутні докази про те, що [PERSON] є батьком [PERSON] . Отже, на підставі вищевикладеного у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed