Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

03.12.2024 до Печерського районного суду м. Києва за підсудністю з Херсонського міського суду Херсонської області надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» про стягнення коштів, яка передана судді Ільєвій Т.Г. 06.12.2024. Мотивуючи позовні вимоги, [PERSON] вказує, що у лютому 2024 року [PERSON] скористався послугами ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ», офіційно зареєструвався та пройшов верифікацію свого акаунту на веб-сайті «pin-up.ua/PIN-UP.UA» (ID акаунта [NUMBER]), де в подальшому з 17.02.2024 року по 26.04.2024 року [PERSON] було проведено певну кількість ігор казино у мережі Інтернет. Станом на 26.04.2024 року виграш [PERSON] від участі в азартних іграх на веб- сайті «pin-up.ua/PIN-UP.UA» склав 400 000,65 грн. 26.04.2025 року [PERSON] через веб-сайт подано заявку на вивід коштів на карту АТ КБ «ПриватБанк». Проте, TOB «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ», посилаючись на тимчасові технічні складнощі при введені та виведені коштів, повідомило про те, що, як тільки будуть вирішені технічні питання, буде змога вивести кошти. З огляду, на невиконання ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» своїх цивільних зобов`язань перед [PERSON] в частині виплати належного йому виграшу, останній змушений звернутися до суду за захистом своїх прав щодо стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 400 000,65 грн. Окрім цього, з огляду на положення Закону України «Про захист прав споживачів», позивач просив стягнути із ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» на його користь 39 967,28 грн. пені, за прострочення виконання зобов`язання згідно Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» за період з 28.05.2024 року по 14.10.2024 року. З урахуванням наведеного, об`єктивно оцінюючи складність цієї справи та предмет спору щодо стягнення грошових коштів згідно Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор», позивач просив стягнути із ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 60 000,00 грн., що відповідає критерію реальності та розумності, та є співмірним виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатських послуг. 09.12.2024 ухвалою суду у справі відкрито провадження та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження. 26.12.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» було подано відзив на позовну заяву, в якому представник не заперечував щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення грошових коштів (виграшу) в сумі 400 000 грн., в іншій частині позовних вимог просив відмовити. 15.01.2025 представником позивача було подано відповідь на відзив, в якій останній наполягав на задоволенні позовних вимог. 26.03.2025 ухвалою суду було закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. 28.05.2025 представник позивача подав до суду клопотання про проведення судового засідання без фіксації технічними засобами, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв, клопотань до суду не подано. Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Враховуючи неявку всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. У відповідності до приписів ч. 6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно з висновками Європейського суду з прав людини, зазначених у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» № 12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення. За приписами ч. 3 ст. 208, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 218 ЦПК України, судовий розгляд закінчується ухваленням рішення суду, яке проголошується негайно після закінчення судового розгляду і прилюдно. Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Вказані принципи знайшли своє втілення і в нормах цивільного процесуального законодавства. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Судовим розглядом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» провадить свою професійну діяльність з організації та проведення азартних ігор казино в мережі Інтернет згідно ліцензії Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей, що видана на підставі рішення від 09.04.2021 № 147. Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ», є організатором азартних ігор казино в мережі Інтернет під брендом PINUP .UA в Україні. У лютому 2024 року [PERSON] скористався послугами ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ», офіційно зареєструвався та пройшов верифікацію свого аккаунту на веб-сайті «pin-up.ua/PIN-UP.UA» (ID акаунта [NUMBER]), де в подальшому з 17.02.2024 року по 26.04.2024 року [PERSON] було проведено певну кількість ігор казино у мережі Інтернет. Ліцензування азартних ігор, організація та проведення азартних ігор в Україні здійснюється в порядку, передбаченому Законом України від 14.07.2020 року № 768- IX «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор». Частиною першою статті 2 Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» передбачено, що на території України дозволяється організовувати та проводити виключно такі види діяльності у сфері організації та проведення азартних ігор: 1.організація та проведення азартних ігор у гральних закладах казино; 2.організація та проведення азартних ігор казино в мережі Інтернет; 3.організація та проведення букмекерської діяльності в букмекерських пунктах та в мережі Інтернет; 4.організація та проведення азартних ігор у залах гральних автоматів; 5.організація та проведення азартних ігор в покер в мережі Інтернет. Згідно із ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» визначено, що ідентифікація (верифікація, встановлення даних) гравця в мережі Інтернет здійснюється організатором азартних ігор за допомогою електронного підпису, sim-картки з підтримкою методу MobilelD, методу BankID або інших методів верифікації, що використовуються відповідно до законодавства. Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» під час здійснення ідентифікації клієнтів отримує ідентифікаційні дані - відомості, зазначені в частині 1 статті 17 Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор», в пункті 1 частини восьмої та в пункті 1 частини дев`ятої статті 11 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». Відповідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» з метою здійснення контролю за діяльністю організаторів азартних ігор, моніторингу роботи грального обладнання та забезпечення прав гравців створюється Державна система онлайн-моніторингу. Згідно із ч. 1 ст. 23 Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» онлайн-система організатора азартних ігор повинна забезпечувати фіксацію кожної операції з прийняття ставки, виплати (видачі) виграшу (призу), здійснення виплати та інші операції, пов`язані з організацією та проведенням азартних ігор, захист даних від втрати, перекручення, підробки, знищення, копіювання, несанкціонованого доступу та будь-якого іншого стороннього (несанкціонованого) втручання в роботу онлайн-системи організатора азартних ігор. Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» наведені визначення понять, які вживаються в Законі, зокрема, виграш (приз) - це кошти, майно, майнові права, що підлягають виплаті (видачі) гравцю у разі його виграшу в азартну гру відповідно до оприлюднених правил проведення такої азартної гри. Частиною дев`ятою ст. 24 Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» передбачено, що оплата ставок, повернення коштів, внесених гравцями для участі в азартних іграх через мережу Інтернет, виплата виграшів гравцям здійснюються у безготівковій формі через онлайн-систему організатора азартних ігор в мережі Інтернет з урахуванням положень Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» та Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». Згідно із ч. 2 статті 29 Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» виплата (видача) виграшу (призу) здійснюється у порядку та строки, визначені правилами проведення азартних ігор, із дотриманням вимог Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», та не може перевищувати ЗО (тридцяти) днів з дати звернення гравця. Відповідно до ч. 5 статті 30 Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» плата ставок, повернення коштів, внесених гравцями для участі в азартних іграх казино в мережі Інтернет, та виплата виграшів гравцям здійснюються у безготівковій формі з урахуванням положень цього Закону. Відтак, у базі ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» наявний клієнтський аккаунт, зареєстрований на ім`я [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який належним чином пройшов ідентифікацію/верифікацію клієнта, що не заперечується сторонами. Частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Разом з тим, позивач у позовній заяві зазначає, що виграш [PERSON] від участі е азартних іграх на веб-сайті «pin-up.ua/PIN-UP.UA» склав 400 000, 65 грн. Також, у відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що сума виграшу позивача знайшла своє підтвердження у внутрішній базі ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» в зазначеному розмірі, та відповідач не заперечує в частині стягнення грошових кошти (виграшу) на користь [PERSON] в сумі 400 000 (чотириста тисяч) 65 грн. За встановлених обставин та відповідних тому правових норм, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог в частині стягнення виграшу в сумі 400 000, 65 грн. на користь позивача. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» на користь [PERSON] пені за невиконання взятих на себе зобов`язань згідно статті 29 Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор», суд виходить з наступного. Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина перша статті 549 ЦК України). Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й доти, доки зобов`язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (ч. 2 ст. 258 ЦК України). За правилами ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Правова природа пені така, що строк позовної давності щодо її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Таким чином, застосування строку позовної давності в один рік згідно із ст. 258 ЦК України, який щодо стягнення неустойки обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням до суду, починається окремо за кожен день, за який вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Як уже встановлено судом Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ»не виконало взяті на себе зобов`язання відповідно статті 29 Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор», зокрема, станом на день подання позову відповідач не виплатив належного позивачу виграшу у розмірі 400 000,65 грн. Так, не погоджуючись з даною вимогою відповідач вказує на те, що TOB " УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ" 09 квітня 2024 року, на підставі рішення Державної служби фінансового моніторингу України, було зупинено всі видаткові фінансові операції по рахунках ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ». Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.05.2024 року було накладено арешт, зокрема, на грошові кошти у безготівковому вигляді, що знаходяться на рахунках ТОВ «УГТ» та грошові кошти, які в подальшому надходитимуть на рахунки вказаного Товариства, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, в тому числі заборони проводити будь-які фінансові операції по рахункам. В подальшому, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.08.2024 року грошові кошти у безготівковому вигляді на банківських рахунках ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» було передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження, збереження їхньої економічної вартості, арештовані ухвалою Печерського районного суду м. Києва від року. 25.10.2024 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва було скасовано арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.05.2024 року в частині арешту грошових коштів у безготівковому вигляді, що знаходяться на рахунках ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ». 30.10.2024 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва було повторно накладено арешт, зокрема на грошові кошти у безготівковому вигляді, що знаходяться на рахунках ТОВ «УГТ» та грошові кошти, які в подальшому надходитимуть на рахунки вказаного Товариства, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, в тому числі заборони проводити будь-які фінансові операції по рахункам. Представник вказує, що зазначені дії фактично заблокували господарську діяльність ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ», в тому числі в частині можливості виконання зобов`язань зі сплати грошових коштів (виграшів) гравцям. Відтак, ТОВ " УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ" зазначає, що саме по собі існування таких надзвичайних і невідворотних обставин не звільняє відповідача від відповідальності за порушення взятих на себе зобов`язань, проте ТОВ «УГТ» не цілеспрямовано порушило свої зобов`язання в частині виплати грошових коштів (виграшу) позивачеві, не заперечуючи відповідної суми заборгованості перед ним, проте наразі у відповідача існують саме ті обставини, які не залежать від волевиявлення ТОВ " УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ", та які в своєму результаті не дають змоги виконати своє зобов`язання перед позивачем. Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів. При дослідженні судом обставин, на які посилається відповідач, як на підставу звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, таких обставин судом не встановлено та вважає, посилання на судові рішення про накладення арешту в рамках кримінального провадження, являється безпідставним, з огляну на те, що відповідачем не надано доказів, того, що арешт визнано необґрунтованим судом. За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що накладення арешту не є звільненням від штрафних санкцій та боржник повинен продовжувати виконувати свої зобов`язання та погашати борг, навіть якщо його рахунки тимчасово заблоковані. Згідно положень ч. 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Відповідно вартість невиконаних зобов`язань є розрахунковою величиною для вирахування пені в порядку, який визначено частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Позивач має право на стягнення пені, виходячи із вартості невиконаного відповідачем зобов`язання в розмірі 400 000,65 грн. Так, кількість прострочених днів згідно Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» становить 140 дні (наступний день після спливу 30 днів з дати звернення гравця - 28.05.2024 року до дати звернення до суду з цим позовом - 14.10.2024 року). Отже, з огляду на положення Закону України «Про захист прав споживачів», слід стягнути із ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» на користь [PERSON] 39 967,28 грн. пені, за прострочення виконання зобов`язання згідно Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» за період з 28.05.2024 року по 14.10.2024 року. Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Розмір суми заборгованості наданий позивачем відповідачем в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України не спростований. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про задоволення позовних, враховуючи, що стороною відповідача доводи спростовані не були. Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 3201,00 грн. Також, представник позивача просить відшкодувати позивачу, понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 60000 грн. 00 коп. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» 5 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Слід зазначити, що адвокати, укладаючи із клієнтом договір про надання правової допомоги, мають вказувати перелік послуг, які будуть надаватися під час виконання такого договору. З приводу цього питання Верховний Суд у постанові по справі № 826/856/19 від 22.12.2018 зазначив, що «з розрахунку наданих адвокатом послуг вбачається, що певні його дії (зробити копії необхідних документів чи друк квитанцій) не потребують професійних навичок, а акт виконаних робіт містить вид послуг, що не були передбачені договором». Таким чином, для можливості наступного відшкодування судових витрат слід ретельно підготувати договір про надання правової допомоги та передбачити, якими доказами будуть підтверджуватися надані адвокатом послуги. Судом встановлено, що 08.08.2024 року між [PERSON] (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Правнича Синергія» укладено Договір про надання правничої допомоги № 55, строком дії до 31.12.2024 року. 08.08.2024 року між [PERSON] (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Правнича Синергія» укладено Додаткову угоду до Договору про надання правничої допомоги № 55 від 08.08.2024 року. Адвокатське об`єднання надавало позивачу правову допомогу на підставі ордерів Серії АХ № 1203015 від 12.08.2024 року, Серії АХ № 1214441 від 14.10.2024 року, виданих адвокату Бабцеву Ю.О. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. А отже, судом має братися до уваги досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг та чи відповідають вони ціні позову. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Зважаючи на викладені норми, судом має братися до уваги досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг та чи відповідають вони ціні в розмірі 60000 грн. 00 коп. Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, та зважаючи на обсяг, якість та характер наданих послуг, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням ціни позову, клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає можливим зменшити їх розмір та стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача в сумі 40 000 грн. 00 коп., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи. Так, відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). На підставі викладеного, та

Outcome: approved