Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

24 грудня 2024 року до Деснянського районного суду міста Києва звернувся представник позивача з цивільним позовом [PERSON] до Печерського УП ГУНП у м. Києві, Шостої Київської державної нотаріальної контори Міністерства Юстиції України про скасування арешту. Вимоги позову обґрунтовано наступним. У провадженні Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві перебувала кримінальна справа №06-9441 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Так, 26.08.2008 слідчим Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві, О.В. Кульбака з метою забезпечення цивільного позову у кримінальній справі винесено постанову про накладення арешту на майно та накладено арешт на: на частину будинку [ADDRESS] . Крім того, 26.08.2008 слідчим Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві О.В.Кульбака з метою забезпечення цивільного позову у даній кримінальній справі винесено постанову про накладення арешту на майно та накладено арешт на: на квартиру [ADDRESS] ; Слідчий при винесені даних постанов керувався тим що, власником вказаного нерухомого майна є - [PERSON] . При вивченні матеріалів вказаної кримінальної справи №06-9441 підозрюваним чи обвинуваченим [PERSON] , [INFO] (паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Харківським РУГУ МВС України в м. Києві 21.05.1999 року, ідентифікаційний номер [NUMBER] ) не являється. Натомість, на причетність до даного злочину в рамках даної кримінальної справи перевірявся [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Однак, майно на яке накладено арешт, не належить фігуранту даної кримінальної справи, а на праві приватної власності належить [PERSON] [INFO] , (паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Харківським РУГУ МВС України в м. Києві 21.05.1999 року, ідентифікаційний номер [NUMBER] ). За результатами досудового слідства у кримінальній справі №06-9441 порушеної за фактом злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України слідчим 08.08.2008 року винесено постанову про зупинення слідства відповідно 3 ст.206 КПК України ( в редакції 1960 року) у зв`язку із не встановленням особи яка вчинила злочин. У провадження Печерського УП ГУНП у м. Києві відсутні відкриті кримінальні провадження відносно [PERSON] , [INFO] (паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Харківським РУГУ МВС України в м. Києві 21.05.1999 року, ідентифікаційний номер [NUMBER] ). Згідно відповіді на адвокатський запит Печерського УП ГУНП у м. Києві від 30.10.2023 року № 5731аз/125/52-2023 Печерське УП ГУНП у м. Києві, з метою дотримання прав власника не заперечує проти скасування арешту на вказане майно за умови що воно дійсно належить [PERSON] , [INFO] , однак з метою скасування арешту вище зазначеного майна, [PERSON] необхідно звернутися до Печерського районного суду м. Києва. Також згідно відповіді на адвокатський запит Шостої КДНК від 06.09.2023 р. №1401/01-16 нотаріальна контора повідомляє наступне: згідно ст.. 8 ЗУ « Про нотаріат» довідки про вчинені нотаріальні дії та інші документи надаються нотаріусом протягом десяти робочих днів на обґрунтовану письмову вимогу суду, прокуратури органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування у зв`язку з кримінальним провадженням, цивільними, господарськими, адміністративними справами, справами про адміністративні правопорушення, що знаходяться в провадженні цих органів, з обов`язковим зазначенням номера справи та прикладенням гербової пчатки відповідного органу, а також на обґрунтовану письмову вимогу державного виконавця, приватного виконавця за виконавчим провадження з обов`язковим зазначенням номера виконавчого провадження та реквізитів виконавчого документа, на підставі якого здійснюється виконавче провадження. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, а також те, що позивач не несе матеріальну відповідальність та не є підозрюваним або обвинуваченим у кримінальній справі, а квартира не є знаряддям вчинення злочину, тому просять суд скасувати арешт на майно [PERSON] , [INFO] , накладеного в рамках кримінальної справи №06-9441. Ухвалою суду від 25 грудня 2024 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позову. На виконання вимог ухвали суду 14 січня 2025 року до суду надійшла заява про усунення недоліків позову з додатками. Ухвалою суду від 15 січня 2025 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] до Печерського УП ГУНП у м. Києві, 3-тя особа - Шоста Київська державна нотаріальна контора Міністерства Юстиції України про скасування арешту. Призначено підготовче засідання по названій справі. Позивачем та його представником на адресу суду подано клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в првному обсязі та просять їх задовольнити. До підготовчого розгляду справи сторонни по справі не з`явились. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 26.08.2008 постановою слідчого Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві О.В.Кульбака в рамках розгляду кримінальної справи № 06-9441 накладено арешт на майно на частину будинку [ADDRESS] , що належить гр.. [PERSON] , [INFO] . Крім того, 26.08.2008 слідчим Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві О.В.Кульбака винесено постанову про накладення арешту на майно в рамках розгляду кримінальної справи № 06-9441та накладено арешт на: квартиру [ADDRESS] . Згідно відповіді наданої на адвокатський запит вих..№б/н від 23.08.2023 року Шостої КДНК від 06.09.2023 р. №1401/01-16 нотаріальна контора повідомила наступне: згідно ст.. 8 ЗУ « Про нотаріат» довідки про вчинені нотаріальні дії та інші документи надаються нотаріусом протягом десяти робочих днів на обґрунтовану письмову вимогу суду, прокуратури органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування у зв`язку з кримінальним провадженням, цивільними, господарськими, адміністративними справами, справами про адміністративні правопорушення, що знаходяться в провадженні цих органів, з обов`язковим зазначенням номера справи та прикладенням гербової печатки відповідного органу, а також на обґрунтовану письмову вимогу державного виконавця, приватного виконавця за виконавчим провадження з обов`язковим зазначенням номера виконавчого провадження та реквізитів виконавчого документа, на підставі якого здійснюється виконавче провадження. Згідно відповіді на адвокатський запит Печерський УП ГУНП у м. Києві від 30.10.2023 року № 5731аз/125/52-2023 повідомив наступне. У провадженні Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві перебувала кримінальна справа №06-9441 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. При вивченні матеріалів вказаної кримінальної справи №06-9441 підозрюваним чи обвинуваченим [PERSON] , [INFO] (паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Харківським РУГУ МВС України в м. Києві 21.05.1999 року, ідентифікаційний номер [NUMBER] ) не являється. Натомість, на причетність до даного злочину в рамках даної кримінальної справи перевірявся [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За результатами досудового слідства у кримінальній справі №06-9441 порушеної за фактом злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України слідчим 08.08.2008 року винесено постанову про зупинення слідства відповідно 3 ст.206 КПК України ( в редакції 1960 року) у зв`язку із не встановленням особи яка вчинила злочин. У провадження Печерського УП ГУНП у м. Києві відсутні відкриті кримінальні провадження відносно [PERSON] , [INFO] (паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Харківським РУГУ МВС України в м. Києві 21.05.1999 року, ідентифікаційний номер [NUMBER] ). З метою дотримання прав власника не заперечує проти скасування арешту на вказане майно за умови що воно дійсно належить [PERSON] , [INFO] , однак з метою скасування арешту вище зазначеного майна, [PERSON] необхідно звернутися до Печерського районного суду м. Києва. Згідно з інформаційною довідкою від 10.06.2023 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження - арешт нерухомого майна, на частину будинку [ADDRESS] , що належить гр.. [PERSON] та на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 08.06.1994 року на частину квартири [ADDRESS] , належить гр.. [PERSON] на праві спільної часткової власності. Окрім цього, [PERSON] , [INFO] на підставі договору дарування від 01.07.1999 року належить квартира [ADDRESS] . Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Спеціальні підстави законного обмеження особи у реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження як легітимної мети відповідного втручання у право мирного володіння майном. Так, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань. Також Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Водночас, як передбачено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує. Відповідно до висновку Верховного Суду України від 15.03.2013 року у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім того, як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. п. 2, 3 своєї постанови «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб. Водночас способів захисту права власника або іншого володільця, порушеного внаслідок неприйняття після припинення кримінальної справи обов`язкового процесуального рішення про скасування арешту майна, у виниклих правовідносинах кримінальний процесуальний закон не передбачає. Відповідно до пункту дев`ятого розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України арешт майна, застосований до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Ця норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. З огляду на зазначене на правовідносини, пов`язані з розв`язанням питання про припинення арешту майна позивача, поширюються норми КПК України 1960 року. Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин. Судом кримінальної юрисдикції повинні розглядатися скарги на законність і обґрунтованість арешту майна, розв`язання яких потребує перевірки наявності підстав і дотримання процедури, встановлених кримінальним процесуальним законом, тобто вирішення по суті питань, які безпосередньо стосуються порядку здійснення кримінального провадження. Скасування арешту майна, накладеного слідчим у кримінальній справі, яку припинено, не пов`язане з оцінкою правомірності застосування органом досудового слідства такого заходу, а необхідність прийняття відповідного рішення є безспірною й безальтернативною з огляду на припинення кримінальних процесуальних правовідносин. За таких обставин вирішення цього питання судом у порядку цивільного судочинства не призведе до заміщення ним функцій суду кримінальної юстиції та не може завдати шкоди інтересам кримінального провадження. У постанові від 30 червня 2020 року у справі № 727/2878/19 (провадження № 14-516цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та не знятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи, слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Натомість питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та не скасованого після закриття слідчим кримінального провадження, має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства. Даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, враховуючи те, у даному випадку існування арешту на майно порушує право позивача, потрібно скасувати арешт, накладений на майно [PERSON] за постановою слідчого Печерського РУ ГУ МВС у м. Києві Кульбаки О.В. від 26.08.2008 року у кримінальній справі №06-9441.

Outcome: approved