Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

13.02.2025 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 27825 грн та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29.03.2024 [PERSON] звернулася до первісного кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» (далі - ТОВ «Аванс Кредит»), який в подальшому відступив право вимоги за вказаним договором позики позивачу, з метою грошової позики, у зв`язку з чим підписала договір позики та ознайомилася з текстом правил надання грошових коштів у позику, повністю погодилася на умови договору позики. [PERSON] отримала позику у розмірі 7000 грн на платіжну картку № [NUMBER] . Умов договору щодо порядку повернення запозичених коштів не виконала, а тому допустила порушення зобов`язання. Відповідач не здійснювала оплат в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, порушила умови договору, в добровільному порядку не погашає заборгованість, у зв`язку з чим станом на 31.12.2024 загальний розмір заборгованості за кредитом складає 27825 грн, які позивач просить стягнути з відповідача, разом із судовими витратами. Представник позивача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце його проведення. Позивач разом із позовною заявою просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, а також висловлено згоду на ухвалення заочного судового рішення, за наявності для того передбачених законодавством підстав. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, неодноразово повідомлялася про розгляд справи, а саме на 24.03.2025, 02.05.2025 та 22.05.2025 що підтверджується поштовими відправленнями з відміткою про недоставляння «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання», довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber», оголошенням про виклик до суду на офіційному порталі Судова влада, про причини неявки суд не повідомила, жодних заяв чи клопотань до суду не направила, свого представника до суду не направила. (а.с. 56-58, 63-64) Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 21.12.2022 року у справі № 757/15603/19 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «адресат відмовився», «адресат відсутній за вказаною адресою», є належно врученими, в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки. Згідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23.01.2023 у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 25.02.2025 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, а також встановлено відповідачу подати відзив на позовну заяву у відповідності до статті 274 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, враховуючи, що одночасно існують умови, щодо належного повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до інформації про підтверджене зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 45, 50) Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що всі сторони по справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, зважаючи на наявність клопотання сторони позивача про розгляд справи за їх відсутності, а також враховуючи відсутність клопотання відповідача про відкладення судового розгляду, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності сторін по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 29.03.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту №49133-03/2024, який підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.п. 2.3-2.7 п. 2 договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 7000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 1.2. договору кредит надається на 120 днів. Згідно п.п. 1.4 п. 1 за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.п. 1.2. п. 1 договору. Відповідно до п.п.1.6. п. 1 договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Відповідно до п.п. 2.2 п. 2 договору, видача кредитів клієнтам-фізичній особі товариством здійснюється онлайн, використовуючи мережу «Інтернет», тобто через веб-сайт або веб-сайти товариства https://avans.credit/ та /або мобільному додатку товариства. (а.с. 10-16) Також позивачем надано до суду копії додатку №1, паспорту споживчого кредиту та заявку-анкету до договору №49133-03/2024 від 29.03.2024, які містять інформацію про комісії, графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту; заяву-анкету на отримання фінансового кредиту [PERSON] , у якій зазначено персональну інформацію останньої, надано згоду на використання її інформації, підтверджено, що вона ознайомилася з правилами надання фінансових кредитів ТОВ «Аванс Кредит» та інформаційне повідомлення, у якому [PERSON] підтвердила ознайомлення із наслідками прострочення виконання зобов`язання та попереджено про можливе відступлення права вимоги за договором (а.с. 17-22). Відповідно до довідки сервісу онлайн платежів iPay.ua (ТОВ «Універсальні платіжні рішення») вих. №3466_250130181755 від 30.01.2025, між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та первісним кредитором ТОВ «Аванс Кредит» укладено договір на переказ коштів №ФК-П-2022/01-1, 29.03.2024 о 08:15 год. здійснено зарахування грошових коштів у розмірі 7000 грн на карту № [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 364358748. (а.с. 23) Згідно розрахунку заборгованості за договором №49133-03/2024 від 29.03.2024 про надання фінансового кредиту, станом на 31.12.2024 заборгованість [PERSON] становить 27825 грн, з яких 7000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 20825 грн - сума заборгованості за відсотками. (а.с. 24) Відповідно до договору факторингу №25072024 від 25.07.2024 ТОВ «Аванс Кредит» відступило на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги за укладеними між ТОВ «Аванс Кредит» та боржниками договорами. (а.с. 24-26) Відповідно до Акту прийому-передачі реєстру боржників, ТОВ «Аванс Кредит» передає, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає право вимоги за кредитними договорами, відповідно до реєстру боржників. (а.с. 27) Згідно витягу з реєстру боржників, до позивача відійшло право вимоги за договором №49133-03/2024 від 29.03.2024 до [PERSON] (а.с. 30) Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положенням ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Щодо стягнення заборгованості за договором №49133-03/2024 про надання фінансового кредиту. З договору про надання фінансового кредиту №49133-03/2024 від 29.03.2024, укладеного між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] , вбачається, що відповідно до вимог частини першої статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Даний договір укладено в письмовій формі шляхом підписання одноразовим ідентифікатором (аналог ЕЦП) договору №49133-03/2024 від 29.03.2024, додатку №1 до договору, паспорту споживчого кредиту, заявки-анкети та інформаційного повідомлення споживача. Судом встановлено, що факт укладення та підписання договору не заперечувався та не оспорювався сторонами. Виходячи з викладеного, позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитного договору та використання [PERSON] кредитних коштів. Первісний кредитор, надавши відповідачу обумовлену послугу шляхом надання у користування кредитних коштів, виконав умови кредитного договору, натомість [PERSON] свої зобов`язання з повернення коштів за кредитним договором не виконала. Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується розмір заборгованості відповідача, який заявлено позивачем до стягнення. До позивача від первісного кредитора відійшли права вимоги за кредитним договором №49133-03/2024 від 29.03.2024 до [PERSON] . Виходячи з вище викладеного, суд дійшов висновку щодо стягнення з [PERSON] суми заборгованості за кредитом у розмірі 27825 грн на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», з яких 7000 грн заборгованість за тілом кредиту; 20825 грн заборгованість за відсотками. Щодо судових витрат. Згідно зі ст. 141 ЦПК України при задоволенні позовних вимог з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір. У зв`язку з наведеним, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 грн, який підтверджено платіжною інструкцією №95245 від 28.01.2025. (а.с. 42) На підставі викладеного та

Outcome: approved