Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

АТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що\~06.10.2021 відповідач уклав з банком кредитний договір № ABH0CT155101633511627923, щодо надання останньому кредиту в розмірі 15000,00 грн. строком на 40 місяців, тобто до 05.02.2025, зі сплатою процентів у розмірі 75,00 щорічно. Кредитний договір підписано боржником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку. Станом на 28.03.2025 заборгованість відповідача за даним кредитним договором складала суму в розмірі 24550,17 грн., яка складається з: 11770,38 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом; 12779,79 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. Враховуючу викладене вище, позивача просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором № ABH0CT155101633511627923 від 06.10.2021 у сумі 24550,17 грн. та судові витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача АТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання не з`явилася. У позовній заяві просила проводити розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач\~\~ [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вказав, що не сплачував заборгованість, оскільки перебував на лікуванні та втратив роботу. Додатково пояснив, що син отримав травму і всі кошти пішли на реабілітацію сина. Просив розстрочити виконання рішення суду. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. З матеріалів справи судом встановлено, що\~06.10.2021 відповідач уклав з АТ «АКЦЕНТ-БАНК» кредитний договір № ABH0CT155101633511627923. У відповідності до п.п. 3-5 кредитного договору, ліміт цього договору - 15000.00 грн. на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 05.02.2025, терміном на 40 місяці. Згідно до п. 6 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 75.00 річних. Відповідно до п. 7, Позичальник сплачує Банку комісію в розмірі 0.00 грн. Згідно меморіального ордеру № TR.19451993.22827.65455 від 06.10.2021, АТ «АКЦЕНТ-БАНК» на перерахувало [PERSON] 15000,00 грн. Призначення платежу: видачу кредиту згідно договору № ABH0CT155101633511627923 від 06.10.2021. Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованість відповідача за договором № ABH0CT155101633511627923 від 06.10.2021 станом на 28.03.2025 становить 24550,17 грн., яка складається з: 11770,38 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом; 12779,79 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. Як вбачається з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 425290 [PERSON] є особо з інвалідністю І групи «А». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Згідно з ч.1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч.1\~ст. 527 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1\~ст. 530 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За приписами\~ст. 627 ЦК України\~відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ч.1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1\~ст. 1055 ЦК України). Відповідно до\~ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно з ч.1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (\~стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію). Частина 5\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. АТ «АКЦЕНТ-БАНК» надало належні і допустимі докази укладення із відповідачем кредитного договору №АВН0СТ155101633511627923 від 06.10.2021. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору (ст. 638 ЦК України). Станом на день розгляду справи заборгованість за договором кредиту відповідачем не погашена, тому сума простроченої заборгованості за кредитом становить\~24550,17 грн., яка складається з: 11770,38 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом; 12779,79 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами., що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Щодо усного клопотання про розстрочку виконання рішення суду суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.\~435\~ЦПК\~України за\~заявою сторони\~суд,\~який розглядав\~справу як\~суд першої\~інстанції,\~може відстрочити\~або розстрочити\~виконання рішення,\~а за\~заявою стягувача\~чи виконавця\~(у\~випадках,\~встановлених законом),\~-\~встановити чи\~змінити спосіб\~або порядок\~його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Згідно ч. 3 ст.\~435\~ЦПК\~України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Як передбачено ч. 4 ст.\~435\~ЦПК\~України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. У відповідності до ч. 5 ст.\~435\~ЦПК\~України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Суд не бере до уваги усне клопотання відповідача про розстрочення (відстрочення) заборгованості, оскільки такі клопотання заявляються під час виконання судових рішень, а не на стадії розгляду справи по суті. Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне. Відповідач у судовому засіданні надав докази наявності у його сина [PERSON] статусу особи з інвалідністю І групи «А». Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Однак відповідачем не надано доказів того, що він є законним представником повнолітнього сина [PERSON] , який є особо з інвалідністю І групи, а тому суд не вбачає підстав для звільнення [PERSON] від сплати судового забору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Крім того, положенням ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, станом на 26.05.2025 відповідач визнав позовні вимоги, а розгляд справи по суті ще не відбувся, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, що становить 1211,20 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача лише 1211,20 грн. судових витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачений позивачем\~судовий збір у сумі 3 028 грн 00 коп.

Outcome: approved