Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Бродівського районного суду Львівської області зі заявленими вимогами, в яких просить суд встановити факт, ЩО Державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ЛВ №068268 виданий Бродівською районною державною адміністрацією Львівської області 20.03.2002 року на ім`я [PERSON] належить [PERSON] . Заявник зазначає, що їй належить державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІ ЛВ №068268 виданий 20.03.2002 і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №275. Зазначає, що у вказаному державному акті містяться відомості про те, що [PERSON] являється власником вищевказаної землі. Додає, що при видачі державного акта на право власності на земельну ділянку допущена помилка, яка перешкоджає їй володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Вказує, що в у вищезазначеному акті на право власності на землю прізвище заявника записано як « [PERSON] » не збігається із записом її прізвища в паспорті де зазначено прізвище « [PERSON] ». Все своє життя заявниця відпрацювала в колгоспі «Україна», відповідно отримала земельний пай. При виході на пенсію заявниця втратила документи про шлюб та звернулася в органи РАГСУ для їх поновлення. 10.04.1984 року їй було видано паспорт на дівоче прізвище « [PERSON] » на підставі свідоцтва про народження, без врахування того, що вона була одружена та змінила прізвище. В подальшому їй видавались всі правовстановлюючі документи на прізвище « [PERSON] ». Для подальшого розпорядження своєю земельною ділянкою заявниці потрібно встановити, що Державний акт на право власності на земельну ділянку дійсно належить, адже її прізвище в ньому і в паспорті різниці, тому звернулась до суду. Ухвалою судді від 01 травня 2025 року заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. Судове засідання у справі призначено на 26 травня 2025 року о 12 годині 00 хвилин. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Від представника заявника адвоката Слободи С.Г. надійшла заява про розгляд справи без участі заявника та його представника, вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Підкамінської селищної ради Львівської області Б. Бутинський в судовому засіданні не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час проведення судового засідання. 14 травня 2025 року від представника Підкамінської селищної ради надійшла заява, в якій просять розгляд справи проводити без участі заінтересованої особи, а також постановити рішення про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд доходить до такого висновку. Судом встановлено, що згідно з копією паспорта громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру заявник значиться як, [PERSON] , дата народження [INFO] (а.с.4-5). 10 червня 1958 року заявниця зареєструвала шлюб із [PERSON] . Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.13). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 березня 2025 року (а.с.14). З копії пенсійного посвідчення члена колгоспу «Україна» від 24 серпня 1985 року №293/107581, встановлено, що заявниця значиться як [PERSON] (а.с.12). Колгосп «Україна» розукрупнено і перейменовано в колгосп «Нива» в 1991 році, у 1992 році колгосп «Нива» перейменовано в СВСГ «Нива», яке реформовано в СТзОВ «Нива» у 1999 році ( а.с. 15). Згідно з відомостями з місця роботи, № особового рахунку [NUMBER] заявниця значиться як [PERSON] , 1930 рік народження (а.с.16-17). Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №068268 виданий на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження голови Бродівської райдержадміністрації від 05 лютого 2002 року №24. (а.с.7). Згідно з довідкою № А/645-1 від 23.12.2024 року, виданою на адвокатський запит Архівним відділом Золочівської районної державної адміністрації Львівської області встановлено, що в розпорядженні голови Бродівської райдержадміністрації від 05.02.2002 №24 містяться відомості про [PERSON] с. Маркопіль, та площу земельної ділянки: умовна 0,6100 фізична 1,0343 зазначену в державному акті на право власності на земельну ділянку (а.с.9). Згідно посвідчення серії [NUMBER] від 13.11.2022 року заявниця значиться як [PERSON] (а.с.11). Також, відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). У частині першій\~статті 1Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) указано, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. Згідно з частиною першою\~статті 2ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини другої\~статті 19ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. [PERSON] звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження. Відповідно до частини першої\~статті 293ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої\~статті 293ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 частини першої\~статті 315 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у\~статті 315ЦПК України\~і не є вичерпним. Згідно п.7\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995\~р.\~№ 5\~«Про судову\~практику у\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що на підставі доказів існує невідповідність між державним актом на право власності в якому власником є [PERSON] та паспортом заявника [PERSON] . Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЛВ №068268 виданий Бродівською районною державною адміністрацією Львівської області 20.03.2002 року на ім`я [PERSON] , яка значилась в колгоспі «Україна» як « [PERSON] ». Досліджені судом письмові докази не дають підстав для розумного сумніву у належності [PERSON] вказаного правовстановлюючого документа, цей документ стосуюється однієї і тієї ж особи, [PERSON] [INFO] , село Маркопіль, Бродівського району, Львівської області. Заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документа [PERSON] . За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1ст.315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду\~України №5\~від 31.03.1995\~року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1\~ст.256\~ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Від встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документа, залежить можливість заявника володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Метою встановлення даних факту є необхідність реалізації заявником права власності на майно, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що встановлення даних фактів необхідно заявниці для оформлення документів про право приватної власності, а вказані у заяві обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, відтак суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved