Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася у Соснівський районний суд м.\~Черкаси з позовом до Черкаської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона, [PERSON] , є племінницею [PERSON] . Як зазначено, дружиною [PERSON] є [PERSON] . Дітей у [PERSON] та [PERSON] не було. 29.05.2018 дружині [PERSON] [PERSON] було встановлено І\~(першу) групу інвалідності. Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААБ №123771 від 06.06.2018, [PERSON] потребує постійного стороннього нагляду та допомоги. Позивач вказує, що вона проживала в селі Старі Бабани Уманського району Черкаської області та працювала в Державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№\~92)» на посаді кухара та проживала за адресою: [ADDRESS] . Водночас, після встановлення дружині [PERSON] \~ [PERSON] групи інвалідності, нею та її дядьком [PERSON] було прийнято рішення, що він разом з дружиною [PERSON] переїдуть проживати до неї в село\~Старі Бабани Уманського району Черкаської області та вона буде допомагати дядькові здійснювати догляд за його дружиною. Тож, з червня 2018\~року [PERSON] постійно проживала з нею, за адресою: [ADDRESS] . Її дядько, [PERSON] , проживав також за вказаною адресою, однак досить часто від`їжджав до міста\~Черкаси, аби навідатися до квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власниками якої є [PERSON] та [PERSON] . Приїжджаючи до міста Черкаси, [PERSON] деякий час проживав у вказаній квартирі, а потім знову повертався в село Старі Бабани Уманського району Черкаської області. Тобто, [PERSON] з періодичністю проживав як за адресою: [ADDRESS] , так і за адресою: [ADDRESS] . Проживаючи разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вона, виконувала всю домашню роботу, прибирала, прала, готувала їсти, а також здійснювала догляд за нею. Їхній сімейний бюджет включав пенсію [PERSON] , пенсію [PERSON] та її заробітну плату, яку вона отримувала, працюючи в Державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№92)» на посаді кухара. Щомісячно із їхнього спільного сімейного бюджету виділялися кошти на оплату комунальних послуг по квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в якій вони проживали, та по квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , співвласниками якої є [PERSON] та [PERSON] , решта\~ витрачалася на продукти харчування, придбання лікарських препаратів та засобів догляду. У подальшому, стан здоров`я [PERSON] погіршувався та їй все частіше потрібна була медична допомога, за якою у місті Черкаси звернутися набагато простіше, ніж у сільській місцевості, тому нею та її дядьком, [PERSON] , було прийнято рішення, що після того, як вона вийде на пенсію, їм доцільніше переїхати до міста\~Черкаси та проживати у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Так, включно до серпня 2020 року вона працювала в Державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№92)», а з вересня 2020\~року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію за віком. Таким чином, з 01.09.2020 вона, її дядько [PERSON] та його дружина [PERSON] переїхали на постійне місце проживання до міста\~Черкаси та почали проживати у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Окрім того, що [PERSON] була особою з інвалідністю І\~групи по причині загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату, вона також довгий період страждала на психічні розлади. Початок воєнних дій призвів до погіршення психічного стану здоров`я [PERSON] , в неї почалися психічні напади, агресивна поведінка без будь-яких причин, вона взагалі перестала розуміти, про що вона говорить, почала говорить сама з собою та перестала контролювати випорожнення сечі та калу. З огляду на те, що психічний стан здоров`я [PERSON] не покращувався, а тільки погіршувався, вона перебувала в стані стабільного психічного розладу, не розуміла наслідків своїх дій та поведінки, не могла правильно орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації, вона, 23.12.2023 звернулася до Придніпровського районного суду м.\~Черкаси з заявою, в якій просила визнати [PERSON] недієздатною та призначити її опікуном [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, у вигляді 1/2\~частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала останньому на підставі свідоцтва про право власності на житло. Інша 1/2\~частка даної квартири належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло. За життя, [PERSON] склав заповіт, яким заповів їй все своє майно. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.05.2024 визнано [PERSON] недієздатною; встановлено над [PERSON] опіку та призначено її опікуном [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . Як вбачається з листа Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради №19392/33342-01-10 від 23.12.2024, станом на 18.06.2024 за адресою: [ADDRESS] зареєстрована 1 (одна) особа, а саме [PERSON] (реєстрація з 28.10.1983 до 18.06.2024). Однак, як зазначалося вище, з 01.09.2020 вона, [PERSON] , проживала разом з [PERSON] однією сім`єю у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , виконувала всі обов`язки опікуна, а саме опікувалася та доглядала за хворою, оскільки [PERSON] потребувала постійного стороннього догляду (окрім інвалідності І\~групи внаслідок загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату, [PERSON] страждала на хронічний стійкий психічний розлад, глибоку змішану кіркову та підкіркову судинну деменцію, через що не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, годувала її з ложки, змінювала памперси, купала, прала білизну, прибирала, надавала необхідну медичну допомогу. Тобто, вона була наділена всіма правами опікуна та виконувала всі обов`язки по відношенню до недієздатної [PERSON] , як член її сім`ї. Крім того, звертає увагу на те, що вона 19.06.2024 здійснила поховання [PERSON] , яка померла [INFO] в селі Молодецьке Уманського району Черкаської області. [INFO] відкрилася спадщина після смерті [PERSON] , зокрема, у вигляді 3/4\~частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (1/2\~частка квартири належить особисто [PERSON] ; 1/4\~частка квартири\~ обов`язкова частка [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] , яку вона фактично прийняла, однак не оформила своїх спадкових прав). Позивач вказує, що у встановлений законом шестимісячний строк вона звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з чим приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецьким\~В.В. заведено спадкову справу №\~39/2024 після [PERSON] , яка померла [INFO] . До того ж, 26.12.2024 вона звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецького\~В.В, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , а саме на 3/4\~частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Водночас, постановою приватного нотаріуса від 26.12.2024 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане вище майно, у зв`язку з тим, що із поданих нотаріусові документів, встановлено, що у спадкоємця відсутні родинні стосунки з померлою, а також відсутнє рішення суду про встановлення факту проживання з нею однією сім`єю, яке б згідно зі ст.\~1264 ЦК України, забезпечило їй право на спадщину по четвертій черзі спадкування за законом, як особі, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Стверджує, що встановлення факту, що має юридичне значення, а саме її проживання однією сім`єю з [PERSON] , яка померла [INFO] , у період з червня 2018\~року по 18.06.2024 необхідно їй для оформлення спадкових прав після померлої [INFO] [PERSON] . Таким чином, позивач просить суд встановити факт її проживання однією сім`єю із [PERSON] , яка померла [INFO] , у період з червня 2018\~року по серпень 2020\~року, за адресою: [ADDRESS] ; у період з 01.09.2020 по [INFO] (дата смерті [PERSON] ) за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.01.2025, матеріали цієї справи передано до Придніпровського районного суду м. Черкаси, відповідно до вимог п.\~1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, для розгляду за підсудністю. До Придніпровського районного суду м.\~\~Черкаси матеріали справи №\~712/548/25 надійшли 12.02.2025 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2025, справа №\~712/548/25 передана у провадження судді Придніпровського районного суду м.\~Черкаси Позарецької Світлани Михайлівни. Ухвалою суду від 17.02.2025 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по справі. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали. Відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою суду від 10.04.2025 закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник\~ адвокат Хмельницька\~Л.О. підтримали заявлені позовні вимоги та просили задовольнити у повному обсязі на підставі наведеного у позовній заяві обґрунтування та з урахуванням доданих до неї матеріалів. Також позивач зазначила, що померлий [PERSON] приходиться їй дядьком. Крім того, позивач зазначила, що понесені судові витрати вона залишає за собою. У судовому засіданні представник відповідача Черкаської міської ради за довіреністю\~ Птуха\~В.І. при вирішенні даної справи покладалася на розсуд суду. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона мешкає за адресою: [ADDRESS] , тобто поруч із позивачем. Як їй відомо, дядько позивача\~ [PERSON] та його дружина [PERSON] мешкали у м.\~Черкаси, але не могли себе обходити, а позивач не могла постійно їздити з с.\~Старі Бабани доглядати їх. Тому, позивач забрала їх до себе, і з червня 2018\~року по вересень\~2020\~року вона мешкала за адресою: [ADDRESS] , разом з її дядьком [PERSON] та його дружиною [PERSON] . Вони жили постійно втрьох, більше з ними ніхто не проживав. [PERSON] не могла ходити і позивач постійно піклувалась про неї, прибирала у квартирі, готувала їжу. У них був спільний бюджет. За життя [PERSON] мешкав у с.\~Старі Бабани, але іноді їздив у м.\~Черкаси, щоб оглянути свою квартиру. Вони жили, як сім`я, дарували подарунки одне одному на дні народження тощо. У вересні 2020\~року у [PERSON] погіршився стан здоров`я і вони всі разом переїхали у м.\~Черкаси до помешкання [PERSON] та [PERSON] . Після їхнього від`їзду вона спілкувалась з позивачем по телефону, і остання розповідала про їхнє життя, здоров`я. У січні 2024\~року помер [PERSON] , а влітку [INFO] померла [PERSON] . Вона була присутня на їхніх похоронах і бачила, що їхнім похованням займалася позивач. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона мешкає за адресою: [ADDRESS] , тобто поруч із покійними [PERSON] та його дружиною [PERSON] . Знала вона їх з 2001\~року, у них не було дітей. Як їй відомо, позивач є племінницею [PERSON] . У 2018\~році [PERSON] поламала ногу і перестала ходити. Зі слів [PERSON] вона дізналась, що його і [PERSON] забрала до себе на проживання та для догляду його племінниця у с.\~Старі Бабани. У 2020\~році вони втрьох повернулись жити у м.\~Черкаси. Вона відвідувала їх один раз на тиждень і бачила, що позивач піклується про [PERSON] та [PERSON] , готує їжу, прибирає у квартирі, пере речі тощо. У них був спільний бюджет, вони жили, як одна сім`я, ніколи не сварились. Трифон і [PERSON] вважали позивача своєю дочкою. Похованням [PERSON] і [PERSON] займалась позивач. Заслухавши пояснення сторін, їхніх представників, показання свідків, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідною відміткою у її паспорті громадянина України серії\~ [NUMBER] від 04.09.1999. [PERSON] , [INFO] , є племінницею [PERSON] , що підтверджується копіями досліджених безпосередньо у судовому засіданні: свідоцтва про народження [PERSON] серії\~ [NUMBER] від 24.06.1948, свідоцтва про народження [PERSON] серії\~ [NUMBER] від 15.03.1966, свідоцтва про одруження від 26.08.1959, свідоцтва про народження [PERSON] серії\~ [NUMBER] від 11.02.1962, свідоцтва про укладення шлюбу серії\~ [NUMBER] від 08.12.1982. Дружиною [PERSON] є [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії\~ [NUMBER] від 19.12.2023, яке видане повторно. Судом також встановлено, що дітей у [PERSON] та [PERSON] не було. Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії\~12\~ААБ №\~123771 від 06.06.2018, 29.05.2018 [PERSON] встановлено І\~(першу) групу інвалідності, причина інвалідності\~ загальне захворювання з ураженням опорно-рухового апарату, безтерміново. Висновок про умови та характер праці: потребує постійного стороннього нагляду та допомоги. Як вбачається з Акту опитування сусідів від 30.12.2024, затвердженого старостою Старобабанівського старостинського округу Дмитрушівської сільської ради Мельниченко\~В.О., [PERSON] дійсно проживала однією сім`єю з [PERSON] в [ADDRESS] з червня 2018\~року по вересень 2020\~року. Разом з [PERSON] та [PERSON] періодично проживав [PERSON] . Періодично жив в [ADDRESS] , а періодично від`їжджав до міста Черкаси. [PERSON] та [PERSON] , проживаючи однією сім`єю мали спільні права та обов`язки, спільний бюджет, вели спільне господарство. Звичайно більше обов`язків виконувала [PERSON] , оскільки [PERSON] була особою похилого віку, інвалідом та потребувала допомоги. Крім того зазначено, що [PERSON] працювала та отримувала заробітну плату, яку витрачала на потреби сім`ї та на лікування члена своєї сім`ї [PERSON] . [PERSON] постійно проживала однією сім`єю з червня 2018\~року по вересень 2020\~року з [PERSON] , а саме до м.\~Черкаси [PERSON] не від`їжджала, оскільки мала інвалідність, пов`язану з опорно-руховим апаратом. У судовому засіданні також встановлено, що 01.09.2020 [PERSON] , її дядько [PERSON] та його дружина [PERSON] переїхали на постійне місце проживання до міста Черкаси та почали проживати у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , співвласниками якої є [PERSON] та [PERSON] , на підставі свідоцтва на право власності на житло №\~ [NUMBER] , виданого 14.08.1997 органом приватизації Придніпровського райвиконкому м.\~Черкаси. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії\~ [NUMBER] від 04.01.2024. після його смерті відкрилася спадщина, зокрема у вигляді 1/2\~частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Як уже зазначалось вище, 1/2\~частка квартири, що знаходиться за вказаною вище адресою належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло №\~ [NUMBER] , виданого 14.08.1997 органом приватизації Придніпровського райвиконкому м.\~Черкаси. Інша 1/2\~частка квартири, належить [PERSON] на підставі того ж свідоцтва про право власності на житло. За життя, [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно [PERSON] . Так, 02.08.2024 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецьким\~В.В. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав право власності на 1/4\~частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.08.2024 та Витягу з Державного реєстру речових прав №\~389374528 від 02.08.2024. До того ж, за заявою [PERSON] , рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.05.2024 у справі №\~711/87/24 визнано [PERSON] недієздатною; встановлено над [PERSON] опіку та призначено її опікуном [PERSON] ; визначено строк дії рішення суду про визнання [PERSON] недієздатною\~- два роки, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Дане судове рішення набрало законної сили 18.06.2024. Крім того, вказаним рішенням встановлено, що [PERSON] потребувала постійного стороннього догляду (окрім інвалідності І\~групи внаслідок загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату), [PERSON] страждала на хронічний стійкий психічний розлад, глибоку змішану кіркову та підкіркову судинну деменцію, через що не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до Акту опитування сусідів від 13.12.2024, затвердженого заступником директора департаменту\~ начальником управління соціальної допомоги та компенсаційних виплат департаменту соціальної політики Черкаської міської ради Бінусовою\~К., - [PERSON] дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] з 2020 року по даний час. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії\~ [NUMBER] від 18.06.2024. Поховання останньої в селі Молодецьке Уманського району Черкаської області, здійснила 19.06.2024 [PERSON] . Дані обставини підтверджуються даними: довідки Виконавчого комітету Маньківської селищної ради №\~227 від 19.06.2024, договору замовлення на організацію та проведення поховання №\~842 від 18.06.2024 та договору замовлення на організацію та проведення поховання №\~842К від 18.06.2024. Згідно з Актом опитування сусідів від 27.12.2024 №\~3065, затвердженого заступником директора департаменту\~ начальником управління соціальної допомоги та компенсаційних виплат департаменту соціальної політики Черкаської міської ради Бінусовою\~К., - [PERSON] дійсно проживала за адресою: [ADDRESS] , однією сім`єю з [PERSON] з 2020 року по [INFO] , а саме до дня смерті [PERSON] , померлої [INFO] . [INFO] відкрилася спадщина після смерті [PERSON] , зокрема у вигляді 3/4\~частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації, наданої Департаментом «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради №\~19392/33342-01-10 від 23.12.2024, станом на 18.06.2024 за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована 1 (одна) особа, а саме: [PERSON] (реєстрація з 28.10.1983 до 18.06.2024). За матеріалами, які на виконання ухвали суду від 26.03.2025, надані 09.04.2025 за №\~89/02-14 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецьким\~В.В., 26.06.2024 [PERSON] звернулася до нього із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з чим заведено спадкову справу №\~39/2024 після [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. 26.12.2024 [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецького В.В. із заявою №\~207 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , а саме, на 3/4\~частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецького В.В. від 26.12.2024 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/4\~часток квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належних [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що із поданих нотаріусові документів, встановлено, що у спадкоємця відсутні родинні стосунки з померлою, а також відсутнє рішення суду про встановлення факту проживання з нею однією сім`єю, яке б згідно із ст.\~1264 ЦК України, забезпечило [PERSON] право на спадщину по четвертій черзі спадкування за законом, як особі, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Крім того, під час розгляду справи встановлено, що протягом часу 2021-2024 [PERSON] здійснювала платежі за житлово-комунальні послуги щодо квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать платіжні документи, які безпосередньо досліджені у судовому засіданні. Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.\~5 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.\~3, 4 ст.\~77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.\~2 ст.\~78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Цивільне процесуальне законодавство закріплює положення щодо того, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому жодні докази для суду не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У ч.\~2 ст.\~16 ЦК України визначені способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. До них належать: 1)\~визнання права; 2)\~визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4)\~відновлення становища, яке існувало до порушення; 5)\~примусове виконання обов`язку в натурі; 6)\~зміна правовідношення; 7)\~припинення правовідношення; 8)відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)\~відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10)\~визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно зі статтями 1216 та 1217\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як передбачено\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~1220\~ЦК України,\~спадщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її\~померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.\~1 ст.\~1221 ЦК України). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України). Відповідно до\~статті 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Основі спадкування за законом становить принцип черговості, який полягає у визначенні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Згідно з частиною другою\~статті 1259 ЦК України\~фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Якщо вимога про встановлення факту проживання осіб однією сім`єю заявлена у зв`язку з таким проживанням не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, відповідні відносини є спадковими і до них слід застосовувати\~статтю 1264 ЦК України. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 18.09.2023 у справі № 582/18/21. Оскільки у цій справі позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю заявлені у зв`язку з таким проживанням не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, то ці відносини є спадковими і до них слід застосовувати статтю\~1264 ЦК України. Відповідно до\~статті 1264 ЦК України\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Вирішуючи спір про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), суди мають враховувати правила частини другої статті\~3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У постанові Верховного Суду від 24.06.2021 у справі № 694/646/20 зазначено, що для встановлення факту проживання однією сім`єю, тобто доведення існування передбачених статтею\~1264 ЦК України підстав для визнання особи спадкоємцем четвертої черги, необхідні докази, які доводили б у всій сукупності факти щодо ведення особами спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків. Про спільне проживання можуть свідчити наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.09.2023 у справі №582/18/21. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №\~7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої\~статті\~3 СК України\~про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Пунктом 23\~вищевказаної\~постанови передбачено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Статтею 319 ЦК України\~визначено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Таким чином, обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 554/14633/15-ц та від 21.03.2019 у справі № 461/4689/15-ц. Згідно із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 25.05.2022 у справі №\~542/1648/19, лише надання допомоги одинокій особі похилого віку (спадкодавцю), яка за станом здоров`я потребувала постійного стороннього догляду, не є достатньою підставою для встановлення факту проживання з нею однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Крім того, у постанові від 25.01.2019 у справі № 337/5266/15-ц Верховний Суд вказав, що періодичне проживання не є достатнім для визнання факту проживання. Таким чином, за результатами розгляду справи суд вважає, що позивачем доведено належними, допустимими та переконливими доказами обставини, на які вона посилаються, а саме про те, що вона проживала однією сім`єю з [PERSON] , у період з червня 2018\~року по серпень 2020 року (включно) за адресою: [ADDRESS] , та у період з 01.09.2020 по [INFO] (дата смерті [PERSON] ) за адресою: [ADDRESS] , тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, після смерті [PERSON] , вели із останньою спільне господарство і мали спільний бюджет, позивач опікувалася [PERSON] . Крім того, ще й за довго до часу настання смерті [PERSON] , позивач за життя свого дядька [PERSON] (чоловік [PERSON] ) проживала із ними однією сім`єю, вони мали спільний бюджет, витрачали грошові кошти на спільне проживання, харчування тощо, [PERSON] заповідав своє майно [PERSON] , яке після його смерті в порядку спадкування за заповітом остання оформила і отримала. Суд зауважує на тому, що відсутність реєстрації місця проживання [PERSON] за\~однією адресою\~з [PERSON] не може бути беззаперечним доказом того, що вони фактично не проживали за однією і тією ж адресою, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем. Отже, обставини щодо постійного та спільного проживання [PERSON] з\~ [PERSON] у\~період з\~червня 2018\~року\~по серпень\~2020\~року\~(включно)\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~та у\~період з\~01.09.2020\~по 18.06.2024\~(дата\~смерті [PERSON] )\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~за результатами досліджених письмових доказів та показань свідків, під час розгляду справи судом встановлені, і тому позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. При вирішенні справи судом також враховувалися висновки Верховного Суду, які викладені у постановах від 19.06.2024 у справі №554/6033/22, від 14.02.2018 у справі №129/2115/15-ц, від 17.06.2024 у справі №465/2583/21. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12.12.2019 у справі №466/3769/16, від 27.02.2019 у справі №522/25049/16-ц, від 11.12.2019 у справі №712/14547/16-ц, від 24.01.2020 у справі №490/10757/16-ц. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При зверненні до суду із цим позовом позивач сплатила судовий збір у розмірі 1211\~грн. 20\~коп., що підтверджується платіжним документом №\~66865694-1 від 15.01.2025. Водночас, судові витрати (судовий збір) слід залишити за позивачем, враховуючи її позицію з цього приводу, яка висвітлена нею безпосередньо у судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: approved