Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

У березні 2025 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 24.07.2010 між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. Вони проживали у спільному шлюбі тривалий час, намагалися вести спільне господарство, будувати міцні стосунки, проте життя разом не склалося. У них відсутні спільні інтереси, та немає бажання будувати стосунки у подальшому. Кожен проживає своє життя окремо вже декілька років. Прагнення розірвати шлюбу є взаємне. Оскільки у них різні погляди на сімейне життя та на порядок виховання дітей, внаслідок чого виникають непорозуміння та сварки, що призвело до втрати любові та поваги один до одного. Шлюб фактично перестав існувати, має формальний характер, подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. А тому просить суд розірвати шлюб між нею- [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 24 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак від її представника адвоката Івашко Я.С., до суду 28.04.2025 надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Заяву про відкладення розгляду справи не подав. Відзив на позов не подав. Відповідачу [PERSON] надсилалися судові повістки на адресу зареєстрованого місця проживання. Відповідні поштові відправлення повернулись до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до\~ст. 223 ЦПК України\~неявка сторін, які були повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду, не перешкоджає розгляду справи по суті. З огляду на викладене, беручи до уваги те, що сторони по справі повідомлені належним чином про дату та час судового засідання, в судове засідання не з`явилися, суд вважає за можливе провести розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив таке. З матеріалів справи убачається, що 24 липня 2010 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області, про що 24.07.2010 складено відповідний актовий запис № 17. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.07.2010. Як зазначила позивачка, у сторін від даного шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 11.02.2013 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 05.03.2020. Як убачається з позовної заяви та встановлено в судовому засіданні, сторони спільно не проживають та не ведуть спільного господарства, позивачка вказує, що шлюб має формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, прагнення розірвати шлюб є взаємним. Спірні правовідносини регулюються положеннями ст. 51 Конституції України, Сімейного кодексу України, зокрема главою 11. Так, на конституційному рівні встановлено, що\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (ч. 1 ст. 51 Конституції України). З наведеними положеннями Основного Закону держави узгоджуються положення частини першої статті 21 Сімейного кодексу України, за змістом яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. До обов`язків дружини та чоловіка належить спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері; дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька; бути відповідальними один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній; спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї (ст. 55 СК України). Водночас, в силу положень ст. 56 СК України дружина та чоловік має право на свободу та особисту недоторканість, зокрема, право припинити шлюбні відносини . При цьому примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (частина четверта зазначеної норми). В статті 104 СК України передбачено підстави припинення шлюбу, однією з яких є його розірвання (частина друга). Згідно з ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу, який згідно з частиною першою наведеної норми може бути пред`явлений одним із подружжя. В силу положень статті 112 СК України, якою унормовано підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя (частина перша). При цьому суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Як роз`яснено у п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. \~ \~ \~ \~В ході судового розгляду встановлено, що на день звернення до суду сторони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, позивачка примиритись з відповідачем не бажає. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до переконання, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. Згідно ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене, судовий збір, сплачений позивачем [PERSON] , що підтверджується квитанцією №6713-0468-6730-5744 від 14.03.2025 в розмірі 1211,20 грн., слід стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] .

Outcome: approved