Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Олександрівського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Запорізького національного університету про відновлення становища, що існувало до порушення, поновлення на навчанні та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову зазначено, що позивач [PERSON] вступила до ЗНУ у 2019 році, згідно із договору 66/2019-а про надання освітньої послуги-підготовки аспіранта (докторанта) між ЗНУ та [PERSON] , навчальні роки в ЗНУ з 2019 по 2023 роки включно. 30.09.2019 року від ЗНУ був наданий витяг із наказу № 1811-с, згідно з яким [PERSON] зарахували до аспірантури за рахунок коштів фізичних осіб на денну форму навчання. 14.01.2020 р. ЗНУ надає довідку № 13-13/592, відповідно до якої [PERSON] зараховано на заочну форму навчання. Навчання в ЗНУ відбувалося здобувачем освіти [PERSON] тоді, коли вона доглядала за дитиною до досягнення нею трирічного віку (шестирічного віку), без академічної відпустки. Здобувач освіти була відрахована із ЗНУ у зв`язку із завершенням навчання згідно із наказом № 1524-с від 28.09.2023 р. не встигнувши захистити дисертацію. 26.12.2023 р. [PERSON] звернулася до ЗНУ із заявою про захист дисертації протягом двох років за сімейними обставинами, у зв`язку із воєнним станом. Але, ЗНУ не було надано відповіді заявнику, тому позивач вважає, що закладом освіти її права були обмежені. Оскільки, у [PERSON] було скрутне матеріальне становище, вона 13.09.2021 р. звернулася до ЗНУ із заявою про переведення на бюджетну форму навчання. Згідно із витягу з наказу ЗНУ № 1685-с від 06.10.2021 р. переведено аспіранта [PERSON] на очну вечірню форму навчання, за рахунок державного замовлення. За таких обставин, для повторного вступу до ЗНУ у здобувача освіти буде відсутня можливість навчатися на бюджеті, без відшкодування коштів на оплату послуг з підготовки фахівців за період з 13.09.2021 р. до вересня 2023 р. Позивач [PERSON] звернулася до приймальної комісії ЗНУ щодо вступу до аспірантури 24.05.2024 р., на поштову адресу вступника був надісланий екзаменаційний листок, в якому відсутня дата проведення іспиту та адреса сайту. Позивач вважає, що вказаними діями порушуються її права, як здобувача освіти. Крім того, здобувач [PERSON] не отримувала довідку про виконання освітньо-наукової програми, висновок наукового керівника з оцінкою роботи здобувача у процесі підготовки дисертації і виконання індивідуального плану наукової роботи, індивідуального навчального плану, а тому не могла звернутися до структурного підрозділу закладу для отримання висновку про наукову новизну, теоретичне та практичне значення результатів дисертації. Також, 17.01.2025 р. висновок був наданий позивачу без її письмової заяви та після відрахування позивача із ЗНУ, що позбавило можливості [PERSON] належно із ним ознайомитися. Заклад ЗНУ відмовив поновити позивача на навчанні, надати можливість захистити дисертацію протягом двох років за сімейними обставинами. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд відновити становище, яке існувало до порушення права та поновити на навчанні в ЗНУ [PERSON] та зобов`язати ЗНУ надати позивачу два роки на отримання висновку про наукову новизну, теоретичне та практичне значення результатів дисертації та проведення захисту дисертації в разовій раді протягом двох років з моменту винесеного рішення по справі. Ухвалою суду від 18.12.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом з повідомленням сторін. 13.01.2025 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що\~наказом № 1811-с від 30.09.2019 р. [PERSON] була зарахована до аспірантури ЗНУ за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб на денну форму навчання за спеціальністю 081 «Право». 06.10.2021 р. згідно наказу № 1685-с позивача було переведено на вакантне місце навчання в аспірантурі ЗНУ за рахунок державного замовлення на очну вечірню форму навчання. Відповідно до наказу № 1524-с від 28.09.2023 р. позивача було відраховано з ЗНУ, у зв`язку з завершенням навчання. Позивач посилається на п. 12 Постанови КМУ від 12.01.2022 р. № 44, відповідно до якого здобувач за наявності поважних причин (за станом здоров`я, сімейними обставинами тощо) за письмовою заявою має право на отримання висновку про наукову новизну, теоретичне та практичне значення результатів дисертації та проведення захисту дисертації в разовій раді протягом двох років після відрахування з аспірантури. Проте, Постановою КМУ № 502 від 19.05.2023 р. п. 12 Постанови № 44 був виключений з 01.01.2024 р., а тому позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Позивач звернулася до ЗНУ з заявою від 26.12.2023 р., в якій просила надати їй можливість захистити дисертацію у разовій раді протягом двох років, після її відрахування з аспірантури у 2023 року, але наукова робота [PERSON] була незавершена та мала негативний відгук від наукового керівника і потребувала доопрацювання, що підтверджується висновком наукового керівника про дисертацію [PERSON] на здобуття наукового ступеня доктора філософії з галузі знань 08 Право, за спеціальністю 081 Право. За період навчання в аспірантурі [PERSON] не подавала заяви на отримання академічної відпустки. Пізніше [PERSON] звернулася до приймальної комісії ЗНУ, з метою реєстрації до складання Єдного вступного іспиту. При цьому, відповідач зазначає, що графік проведення ЄВІ було оприлюднено на офіційному сайті, позивачу було надано всю необхідну інформацію щодо процедури вступних випробувань. Зокрема, на електронну адресу було надіслано повідомлення з посиланням на «Кабінет учасника вступних випробувань до магістратури», де абітурієнтка могла ознайомитися з деталями проведення вступних випробувань. У повідомленні було зазначено, що запрошення-перепустка буде розміщена саме в особистому кабінеті. Таким чином, з боку приймальної комісії відсутні будь-які порушення законодавства, які б перешкоджали вступу [PERSON] . Наказом Міністерства освіти і науки України від 20.12.2024 р. № 1775 внесено зміни до наказу Міністерства освіти і науки України від 24.06.2024 р. № 910 «Про деякі особливості набуття та поновлення статусу здобувача вищої освіти у 2024 році». Таким чином, [PERSON] буде мати можливість поновитися на навчанні для захисту дисертації, після набрання чинності наказу Міністерства освіти і науки України від 20.12.2024 р. № 1775. Посилаючись на зазначені обставини, просили суд відмовити в задоволенні позову повністю. 16.01.2025 року позивачем подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що наразі є триваюче порушення ЗНУ, яке відбулося у 2023 році та діє до теперішнього часу, коли ЗНУ відмовили позивачу за сімейними обставинами захиститися впродовж двох років, як це було передбачено п. 12 Постанови КМУ від 12.01.2022 р. № 44. Крім того, висновок наукового керівника не відповідає дійсності, науковий керівник трактує закони на власний розсуд, ігнорує законодавство, що стосується соціально-економічних прав батьків та дітей, а також є недійсним, оскільки відсутня дата складання. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити з підстав, які викладені у відзиві. Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думку сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] за результатами конкурсних вступних іспитів зараховано до аспірантури Запорізького національного університету за рахунок коштів фізичних чи юридичних осіб (на умовах контракту) на денну форму навчання терміном на чотири роки з 01.10.2019 року по 30.09.2023 року зі спеціальності 081 Право, що підтверджується витягом із наказу ректора Запорізького національного університету Фролова М.О. № 1811-с від 30.09.2019 року. 02.10.2019 року між Запорізьким національним університетом (виконавець) та [PERSON] (замовник) було укладено договір № 66/2019-а про надання освітньої послуги-підготовку аспіранта (докторанта) між Запорізьким національним університетом та юридичною (фізичною) особою, відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання одержувачу освітньої послуги, а саме: підготовку аспіранта (докторанта) [PERSON] , форма навчання заочне, зі спеціальності 081 Право, терміном на 4 роки (п.1). Відповідно до витягу із наказу ректора Запорізького національного університету Фролова М.О. № 1685-с від 06.10.2021 року, [PERSON] , аспірантку 3 року заочної контрактної форми навчання (спеціальність 081 Право, науковий керівник [PERSON] ) переведено 06.10.2021 року на вакантне місце навчання в аспірантурі Запорізького національного університету за рахунок державного замовлення на очну вечірню форму навчання. Відповідно до витягу із наказу т.в.о. ректора Запорізького національного університету [PERSON] № 1524-с від 28.09.2023 року, [PERSON] , аспірантку 4 року очної вечірньої бюджетної форми навчання (спеціальність 081 Право, науковий керівник [PERSON] ) відраховано 30.09.2023 року у зв`язку із завершенням навчання. 26.12.2023 року [PERSON] подано заяву до Запорізького національного університету про надання можливості захистити дисертацію у разовій раді протягом двох років після відрахування з аспірантури (2023 року) по сімейним обставинам та у зв`язку із воєнним положенням згідно із п. 12 Постанови КМУ від 12.01.2022 р. № 44. Згідно із висновком наукового керівника, доктора юридичних наук, професора, завідувача кафедри цивільного права ЗНУ [PERSON] на дисертаційну роботу [PERSON] на тему: «Захист соціально-економічних прав жінок та дітей в Україні», подану на здобуття наукового ступеня доктора філософії з галузі знань 08 Право, за спеціальністю 081 Право, дисертація [PERSON] не є завершеною, підготовленою кваліфікаційною науковою правцею, у роботі не отримано нових науково обґрунтованих та практично цінних результатів, що вирішують важливе наукове завдання. Формулювання обраної теми дисертації, ступінь обґрунтованості наукових положень, висновків і рекомендацій, новизна та повнота викладу в опублікованих наукових працях не відповідають вимогам «Порядку присудження ступеня доктора філософії та скасування рішення разової спеціалізованої вченої ради закладу вищої освіти, наукової установи про присудження ступеня доктора філософії» (Постанова КМУ від 12.01.2022 р. № 44), дисертація потребує суттєвого доопрацювання, а тому в запропонованому вигляді не може бути допущена до захисту в разовій раді щодо присудження ступеня доктора філософії з галузі знань 08 Право, за спеціальністю 081 Право. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За загальними правилами статей\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно із ст.53 Конституції України\~кожен має право на освіту. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі. Відповідно до ч. 1 ст. 5\~Закону України\~«Про вищу\~освіту» підготовка\~фахівців з\~вищою освітою\~здійснюється за\~відповідними освітніми\~програмами на\~таких рівнях\~вищої освіти: початковий\~рівень (короткий\~цикл)\~вищої освіти; перший\~(бакалаврський)\~рівень; другий\~(магістерський)\~рівень; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень. Освітньо-науковий рівень вищої освіти передбачає здобуття особою теоретичних знань, умінь, навичок та інших компетентностей, достатніх для продукування нових ідей, розв`язання комплексних проблем у галузі професійної та/або дослідницько-інноваційної діяльності, оволодіння методологією наукової та педагогічної діяльності, а також проведення власного наукового дослідження, результати якого мають наукову новизну, теоретичне та практичне значення. Відповідно до ч. 6 ст. 5\~Закону України\~«Про вищу\~освіту» особа має право здобувати ступінь доктора філософії під час навчання в аспірантурі (ад`юнктурі). Особи, які професійно здійснюють наукову, науково-технічну або науково-педагогічну діяльність за основним місцем роботи, мають право здобувати ступінь доктора філософії поза аспірантурою, зокрема під час перебування у творчій відпустці, за умови успішного виконання відповідної освітньо-наукової програми та публічного захисту дисертації у разовій спеціалізованій вченій раді. Нормативний строк підготовки доктора філософії в аспірантурі (ад`юнктурі) становить чотири роки. Обсяг освітньої складової освітньо-наукової програми підготовки доктора філософії становить 30-60 кредитів ЄКТС. Наукові установи можуть здійснювати підготовку докторів філософії за власною освітньо-науковою програмою згідно з отриманою ліцензією на відповідну освітню діяльність або за освітньо-науковою програмою, окремі елементи якої забезпечуються іншими науковими установами та/або закладами вищої освіти. Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про вищу\~освіту» здобувач вищої освіти має право на перерву у навчанні у зв`язку з обставинами, які унеможливлюють виконання освітньої (наукової) програми (за станом здоров`я, призовом на строкову військову службу у разі втрати права на відстрочку від неї, сімейними обставинами тощо). Таким особам надається академічна відпустка в установленому порядку. Навчання чи стажування в освітніх і наукових установах (у тому числі іноземних держав) може бути підставою для перерви у навчанні, якщо інше не передбачено міжнародними актами чи договорами між закладами вищої освіти. Згідно із п. 20 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про вищу\~освіту» особи, які навчаються у закладах вищої освіти, мають право на академічну відпустку або перерву в навчанні із збереженням окремих прав здобувача вищої освіти, а також на поновлення навчання у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту»\~підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: 1) завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; 2) власне бажання; 3) переведення до іншого навчального закладу; 4) невиконання індивідуального навчального плану; 5) порушення умов договору (контракту), укладеного між закладом вищої освіти та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; 6) інші випадки, передбачені законом. Згідно із п. 21 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підготовки здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії та доктора наук у закладах вищої освіти (наукових установах)» від 26.03.2016 № 261, освітньо-наукова програма, за якою здійснюється підготовка здобувачів ступеня доктора філософії, складається з освітньої та наукової складових. Освітньо-наукова програма є основою для формування аспірантом (ад`юнктом) індивідуального навчального плану та індивідуального плану наукової роботи, які погоджуються з науковим керівником та затверджуються вченою радою закладу протягом двох місяців з дня зарахування особи до закладу для підготовки в аспірантурі (ад`юнктурі). Наукова складова освітньо-наукової програми є її невід`ємною частиною, що реалізується у вигляді індивідуального плану наукової роботи аспіранта (ад`юнкта) та передбачає проведення власного наукового дослідження під керівництвом одного або двох наукових керівників та оформлення його результатів у вигляді дисертації відповідно до вимог згідно із законодавством. Протягом строку навчання в аспірантурі (ад`юнктурі) аспірант (ад`юнкт) повинен виконати освітню і наукову складові освітньо-наукової програми, зокрема здобути теоретичні знання, уміння, навички та інші компетентності, достатні для продукування нових ідей, розв`язання комплексних проблем у галузі професійної та/або дослідницько-інноваційної діяльності, оволодіти методологією наукової та педагогічної діяльності, а також провести власне наукове дослідження, результати якого мають наукову новизну, теоретичне та/або практичне значення, опублікувати наукові публікації за темою дисертації, підготувати дисертацію та пройти процедуру атестації разовою спеціалізованою вченою радою на підставі публічного захисту наукових досягнень у формі дисертації. Відповідно до\~п.\~25\~Постанови КМУ\~від 26.03.2016\~№ 261,\~стан підготовки\~дисертації здобувача\~до захисту\~визначається науковим\~керівником (або\~консенсусним рішенням\~двох керівників). Не\~пізніше ніж\~протягом дев`яти\~місяців до\~завершення нормативного\~строку навчання\~за акредитованою\~освітньо-науковою\~програмою здобувач: 1)\~отримує довідку\~про виконання\~освітньо-наукової\~програми і\~висновок наукового\~керівника (керівників)\~з оцінкою\~роботи здобувача\~у процесі\~підготовки дисертації\~та виконання\~індивідуального плану\~наукової роботи\~та індивідуального\~навчального плану; 2) звертається до структурного підрозділу закладу, що виконує відповідну освітньо-наукову програму та здійснює підготовку здобувача, з письмовою заявою про отримання висновку про наукову новизну, теоретичне та практичне значення результатів дисертації. До заяви додаються дисертація в друкованому вигляді та електронній формі, наукові публікації (або їх копії), в яких висвітлено наукові результати дисертації, довідка про виконання освітньо-наукової програми та висновок наукового керівника (керівників). Згідно із п. 26 Постанови КМУ від 26.03.2016 № 261, у разі отримання негативного висновку про наукову новизну, теоретичне та практичне значення результатів дисертації здобувач може повторно звернутися до структурного підрозділу закладу не пізніше ніж протягом шести місяців до завершення нормативного строку навчання за акредитованою освітньо-науковою програмою з письмовою заявою про отримання такого висновку після доопрацювання дисертації або на поновлення в закладі для завершення виконання відповідної освітньо-наукової програми у разі відрахування. Відповідно до п. 27 Постанови КМУ від 26.03.2016 № 261 за наявності позитивного висновку про наукову новизну, теоретичне та практичне значення результатів дисертації здобувач звертається до вченої ради закладу, в якому він виконав освітньо-наукову програму, з письмовою заявою про утворення разової спеціалізованої вченої ради не пізніше ніж протягом двох тижнів з дня отримання зазначеного висновку. Відповідно до п. 12 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку присудження ступеня доктора філософії та скасування рішення разової спеціалізованої вченої ради закладу вищої освіти, наукової установи про присудження ступеня доктора філософії» від 12.01.2022 р. № 44, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, здобувач за наявності поважних причин (за станом здоров`я, сімейними обставинами тощо) за письмовою заявою має право на отримання висновку про наукову новизну, теоретичне та практичне значення результатів дисертації та проведення захисту дисертації в разовій раді протягом двох років після відрахування з аспірантури. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~«Про внесення\~змін до\~деяких постанов\~Кабінету Міністрів\~України з\~питань підготовки\~та атестації\~здобувачів наукових\~ступенів» від 19.05.2023 № 502 внесено до постанов Кабінету Міністрів України з питань підготовки та атестації здобувачів наукових ступенів зміни, що додаються. Відповідно до пункту 2 зазначеної постанови, вона набирає чинності з дня її опублікування, крім підпункту 2 пункту 1, пункту 3 змін, затверджених цією\~постановою, які набирають чинності з 1 січня 2024 року. Згідно з пунктом 3 Змін № 502 у Порядку присудження ступеня доктора філософії та скасування рішення разової спеціалізованої вченої ради закладу вищої освіти, наукової установи про присудження ступеня доктора філософії, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2022 р. № 44, зокрема: 1) пункти 10 - 12 виключити. Згідно із п. 29 Постанови КМУ від 26.03.2016 № 261 особа, яка була відрахована із закладу у зв`язку із завершенням навчання за відповідною освітньо-науковою програмою без захисту дисертації, може вступити до закладу повторно. Особа, яка раніше проходила підготовку в аспірантурі (ад`юнктурі) за державним (регіональним) замовленням, може повторно вступити до закладу для підготовки в аспірантурі (ад`юнктурі) за державним (регіональним) замовленням лише за умови відшкодування коштів, витрачених на її підготовку, відповідно до законодавства. Здобувач, який був відрахований із закладу до завершення навчання за відповідною освітньо-науковою програмою за власним бажанням, на підставі невиконання індивідуального навчального плану, порушення умов договору (контракту), укладеного між закладом вищої освіти та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання, або у зв`язку з іншими випадками, передбаченими законом, може бути поновлений на навчання у цьому закладі на той рік підготовки, з якого здобувач був відрахований, в межах ліцензованого обсягу. Таким чином, з метою реалізації свого права на проведення захисту після відрахування, позивачем була подана заява від 26.12.2023 р. з посиланням на п. 12 Постанови КМУ від 12.01.2022 р. № 44, що передбачав можливість здобувача за наявності поважних причин за письмовою заявою право на отримання висновку про наукову новизну, теоретичне та практичне значення результатів дисертації та проведення захисту дисертації в разовій раді протягом двох років після відрахування з аспірантури, однак [PERSON] було отримано негативний висновок, в якому зокрема зазначено, що дисертація не є завершеною та потребує суттєвого доопрацювання, крім того зазначено, що оцінити виконання індивідуального наукового плану неможливо, тобто наявність вказаних обставин виключає можливість подальшого розгляду питання про захист, оскільки позитивний висновок є обов`язковою умовою для утворення разової спеціалізованої вченої ради та в матеріалах справи взагалі відсутні відомості про виконання позивачем індивідуального наукового плану. Крім того,\~відповідно до\~пункту 8\~Розділу 6\~Порядку прийому\~на навчання\~для здобуття\~вищої освіти\~в 2024\~році,\~затвердженого Наказом\~Міністерства освіти\~і науки\~України 06\~березня 2024\~року №\~266,\~приймальна комісія\~закладу вищої\~освіти приймає\~рішення про\~допущення чи\~недопущення вступника\~до участі\~у конкурсному\~відборі для\~вступу на\~навчання для\~здобуття вищої\~освіти за\~підсумками розгляду\~поданої вступником\~заяви,\~доданих до\~неї документів,\~результатів вступних\~випробувань. На підставі рішення заяві вступника присвоюється один з таких статусів: «Допущено до конкурсу»; «Допущено до конкурсу (навчання за кошти фізичних та юридичних осіб)»; «Відмовлено закладом освіти» (із зазначенням причини відмови). Відповідно до п. 15 Постанови № 261 для участі у проходженні вступних випробувань особа подає всі необхідні для вступу документи згідно з правилами прийому до закладу у строки, визначені такими правилами прийому. Згідно із п. 16 Постанови № 261 особа, яка подає для вступу до закладу для підготовки в аспірантурі (ад`юнктурі) диплом, що є еквівалентним диплому магістра і виданий іноземним закладом вищої освіти, проходить вступні випробування нарівні з іншими особами. Відповідно до п. 17 Постанови № 261 прийом на навчання для здобуття ступеня доктора філософії здійснюється за результатами: єдиного вступного іспиту з іноземної мови, проведеного Українським центром оцінювання якості освіти відповідно до законодавства; вступного іспиту із спеціальності або спеціальностей для міждисциплінарної програми (в обсязі програми рівня вищої освіти магістра з відповідної спеціальності); інших форм вступних випробувань (іспити, співбесіди, презентації дослідницьких пропозицій чи досягнень). Згідно із п. 18 Постанови № 261 вступні випробування до закладу для підготовки в аспірантурі (ад`юнктурі) проводяться предметними комісіями, склад яких формується та затверджується у порядку, визначеному закладом. За результатами проведення вступних випробувань до закладу для підготовки в аспірантурі (ад`юнктурі) приймальна комісія приймає рішення щодо кожного вступника за процедурою, визначеною правилами прийому. 24.05.2024 року [PERSON] була зареєстрована для проходження у 2024 році вступних випробувань та їй надано екзаменаційний листок № 0161765, в якому зазначено: «Увага! Інформацію про місце, дату та початок вступного випробування буде зазначено в запрошенні-перепустці, розміщеному на інформаційній сторінці «Кабінет учасника вступних випробувань до аспірантури», створеній на офіційному вебсайті Українського центру оцінювання якості освіти». Позивачу було надано інформацію щодо вступних іспитів, в силу відкритості процедури вона була обізнана про ті правила прийому до закладу вищої освіти, що існували на момент подання документів, однак усі необхідні умови для вступу на аспірантуру у 2024 році [PERSON] не виконала, а тому не була зарахована на навчання, адже рішення про зарахування приймається, окрім іншого, на основі результатів усіх складених вступних іспитів. Враховуючи вищевикладене, оцінивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи та сукупність наданих сторонами доказів в їх взаємозв`язку і достатності, їх належність та допустимість, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та наявність підстав для відмови в задоволенні позову. Згідно зі ст.\~141\~ЦПК України судові витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: dismissed