Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Мотивує свої вимоги тим, що [INFO] померла її баба - [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживала до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема, на земельний пай. При житті [PERSON] заповіт не склала, таким чином має місце спадкування за законом. Позивачка як онучка [PERSON] є спадкоємцем п`ятої черги за законом. Однак при зверненні у нотаріальну контору за оформленням спадщини, їй усно відмовили, так як вона пропустила шестимісячний термін для прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини нею не було подано у встановлений строк, оскільки через допущені помилки у написанні прізвища баби в різних документах, які видавалися їй при житті, встановити їх родинні зв`язки було неможливо. Окрім цього вказує, що їй не було відомо про те чи інші спадкоємці після смерті [PERSON] прийняли спадщину. Просить вважати дані причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та продовжити їй строк для прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Онищук Т.Н. не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду надали заяву про розгляд справи за відсутності представника Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого повторно Бродіським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської обасті Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 26.07.2023 року, актовий запис №99(а.с. 7). Згідно довідки № 360/01.06-15, виданої 05.08.2023 року старостою Сестрятинського старостинського округу встановлено, що [PERSON] , [INFO] до дня смерті [INFO] проживала в [ADDRESS] одна (а.с. 8). Із копії сертифікату на право на земельну часту (пай) серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] за життя отримала право на земельну частку (пай) землі розміром 2,82 га, яка перебуває у колективній власності агровиробничого об"єднання пайовиків "Золота нива" (а.с. 9). Згідно рішення Бродівського районного суду Львівської області від 19.07.2024 року було встановлено факт того, що [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] , є бабою [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Згідно листа Радивилівської державної нотаріальної контори Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 115/01-16 від 08.04.2025 року встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадкова справа не заводилась (а.с. 17). Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. У зв`язку з тим, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] застосуванню підлягає Цивільний кодекс УРСР 1963 року. Відповідно до вказаного кодексу право на спадкування мають особи, визначені у законі. Згідно зі ст.ст. 529, 530 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та баба померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Крім того, ст. 531 ЦК УРСР 1963 року до числа спадкоємців за законом віднесено непрацездатних осіб, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні зі спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Стаття 535 ЦК УРСР 1963 року передбачала право на обов`язкову частку у спадщині неповнолітніх або непрацездатних дітей спадкодавця (в тому числі усиновлених), а також непрацездатної дружини, батьків (усиновителів) і утриманців померлого, які успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. З огляду на це позивач [PERSON] , ні до першої, ні до другої черг спадкоємців за законом не відноситься, не має права на обов`язкову частку, а також в справі відсутні докази її непрацездатності та перебування на утриманні померлої, а тому вона не є спадкоємцем за законом, не має права на спадкування. Окрім цього слід зазначити, що відповідно до ст. 551 ЦК УРСР якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Це право померлого спадкоємця може бути здійснене його спадкоємцями на загальних підставах протягом строку, що залишився для прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Як слідує з рішення Бродівського районного суду Львівської області від 19.07.2024р. [PERSON] померла [INFO] , її донька (спадкоємець першої черги) та мати позивача [PERSON] померла [INFO] , не встигнувши прийняти спадщину. З урахуванням зазначеного, має місце спадкова трансмісія. Згідно ч.1 ст. 550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до роз`яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.1 листа від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. Лише якщо спадщина відкрилась після 1 липня 2003 року та не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мають право спадкування на підставі ЦК УРСР, право спадкування виникає також у спадкоємців за законом третьої, четвертої та п`ятої черг ("нових черг") відповідно до статей 1263 - 1265 ЦК України. Встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася в день її смерті [INFO] , тобто задовго до 1 липня 2003 року, а значить п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не підлягає застосуванню, а тому посилання позивача при вирішенні спору на норми ЦК України є необґрунтованими. Таким чином, судом встановлено наступні обставини: позивач не входить до кола спадкоємців за законом, визначених діючим на час відкриття спадщини ЦК УРСР 1963 року, а має місце спадкова трансмісія, поважних підстав для неприйняття спадщини у передбачений законом строк, позивач суду не надала. Посилання позивача на той факт, що вона не могла підтвердити родинні стосунки з померлою та незнання про інших спадкоємців, які могли прийняти спадщину, не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки не є непереборними та такими, що не могли бути усунуті в найкоротші строки. Отже, оскільки позов необґрунтований, в його задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed