Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - позивач, АТ «А-Банк»), в особі представника Шкапенка Олександра Віталійовича (далі - представник позивача), звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18.07.2016 відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» (надалі - Умови та Правила) з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банку» відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46.8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Позивач зауважив, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у АТ «А-Банку» разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Також послався на те, що відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, на думку позивача, у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач, станом на 31.10.2024, має заборгованість - 134 613.95 грн., яка складається з наступного: 88 774.24 грн. - заборгованість за кредитом; 45 839.71 грн. - заборгованість по відсоткам; 0.00 грн. - штрафи. На підставі викладеного АТ «А-Банк» просить стягнути із відповідача вказану заборгованість на свою користь, а також судові витрати. 03.12.2024 ухвалою суду у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, перше судове засідання призначено на 04.02.2025. 29.01.2025 до суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Шурубора В.І. надійшов відзив на позовну заяву, у якому адвокат зазначив, що позов АТ «А-Банк» є необґрунтованим, оскільки розрахунки заборгованості, які містяться в матеріалах справи, нічим не обґрунтовані, а позивач не надав суду належні та допустимі докази надання відповідачу грошових коштів та доказів того, що ці грошові кошти були отримані відповідачем. Також зазначив, що витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання Анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Як вбачається із Анкети-заяви сума кредитного ліміту не встановлена, при цьому підписана відповідачем Анкета-заява не містить згоди на отримання ним кредитної картки, тоді як в позовній заяві представник позивача зазначає, що відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту. В Анкеті-заяви зазначено лише персональні дані відповідача та адреса проживання, тобто не вбачається наміру відповідача оформити на власне ім`я платіжну картку та укласти кредитний договір, оскільки у вказаній заяві відсутні дані про тип картки, розмір процентів за користування кредитом, погоджений сторонами, розмір пені та штрафних санкцій, передбачених за несвоєчасне погашення кредиту. Також, позивачем не надано суду доказів відкриття на ім`я відповідача рахунку, виписки по даному рахунку, який і мав би підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості з якого суд мав би встановити який саме розмір грошових коштів було отримано відповідачем. Враховуючи викладене, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову АТ «А-Банк» про стягнення заборгованості з [PERSON] повністю. Окрім того, просить суд стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000, 00 грн. У зв`язку з відсутністю інформації про отриманням позивачем відзиву на позовну заяву, розгляд справи було відкладено на 03.03.2025. 27.02.2025 засобами поштового оператора зв`язку АТ «Укрпошта» на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якому, представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги позивача. 03.03.2025 представник відповідача, адвокат Шурубор В.І. звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення із відповіддю на відзив. Крім того, 03.03.2025, представник відповідача, адвокат Шурубор В.І. звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів у справі, зокрема, просив суд витребувати у АТ «Акцент-Банк» виписку про рух грошових коштів з рахунку № [NUMBER] , який відкритий на ім`я [PERSON] за період з 18 липня 2016 року по 03 березня 2025 року включно. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 03.03.2025, задоволено заяву представника позивача, витребувано від АТ «Акцент-Банк» виписку про рух грошових коштів з рахунку № [NUMBER] , який відкритий на ім`я [PERSON] за період з 18 липня 2016 року по 03 березня 2025 року включно, розгляд справи відкладено на 27.03.2025, на 28.05.2025. 17.03.2025 на виконання зазначеної ухвали суду представником позивача через підсистему «Електронний суд» подано до суду виписку про рух грошових коштів з рахунку відповідача [PERSON] за період з 18.07.2016 по 03.03.2025. 26.03.2025 до суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Шурубора В.І. надійшли письмові пояснення у справі. В письмових поясненнях, адвокат Шурубор В.І. зазначив, що частина сплачених коштів була безпідставно спрямована банком на погашення відсотків, а також відбулося безпідставне списання коштів з рахунку у рахунок погашення відсотків, комісій та інших платежів. Разом із тим, Анкета-заява від 18.07.2016 не містить домовленості сторін про сплату відсотків та інших платежів, а також умов щодо відповідальності за порушення виконання зобов`язань. Представник позивача в судове засідання не з`явився. У позовних вимогах та у відповіді на відзив просив суд розглядати справу без участі представника АТ «А-Банк». Відповідач та представник відповідача, адвокат Шурубор В.І., у судове засідання не з`явилися. Про місце, дату та час розгляду даної справи повідомлені належним чином. У відзиві на позовну заяву та у письмових поясненнях у справі просив суд розглядати справу без участі відповідача та його представника. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явилися, суд вирішує справу за наявними матеріалами, які містяться у справі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється, оскільки сторони в судове засідання не з`явилися. У відповідності до ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Встановлені судом обставини та застосовані норми права. Судом установлено, що 18.07.2016, відповідачем [PERSON] власноручно в простій письмовій формі було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку /а.с.16/. Як вбачається з довідки банку /а.с.14/ відповідачу, [PERSON] , було відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картки: № [NUMBER] , строком дії до лютого 2021 року, № [NUMBER] , строком дії до липня 2027 року, № [NUMBER] , строком дії до грудня 2031 року, № [NUMBER] , строком дії до червня 2019 року. Згідно з довідкою за лімітами, складеної банком, відповідачу, за період з 18.07.2016 по 31.10.2024, встановлено кредитний ліміт у розмірі: 18.07.2016 - 2000,00 грн., 22.07.2016 ліміт збільшено до 4000,00 грн., 21.04.2017 до 5000,00 грн., 04.07.2018 до 6000,00 грн., 28.09.2018 до 27000,00 грн., 12.12.2018 до 30000,00 грн., 17.01.2020 до 45000,00 грн., 22.04.2020 до 65000,00 грн., 16.06.2020 до 85000,00 грн., 16.07.2020 до 10000,00 грн., та 01.03.2022 зменшено до 98164,00 грн., 25.04.2024 до 88800,00 грн. /а.с.15/. Відповідно до долученої позивачем до відповіді на відзив копії Паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» (тип продукту «картка «Універсальна» та картка «Універсальна Gold»), відповідач, 12.03.2019 ознайомився зі вказаним споживчим паспортом та підписав його електронним підписом шляхом підтвердження «ОТП 28» з номера телефону [NUMBER]/. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором, станом на 31.10.2024 становить - 134 613.95 грн., яка складається з наступного: 88 774.24 грн. - заборгованість за кредитом; 45 839.71 грн. - заборгованість по відсоткам; 0.00 грн. - штрафи /а.с.4-13/. При вирішенні спору про стягнення вказаних сум із відповідача суд виходить з наступного. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку - банк). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної стави (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до частини першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом частин 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підтвердження укладення кредитного договору з відповідачем, Банк надав суду копію Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, яка датована 18.07.2016 та була підписана власноручним підписом відповідача, а також Витяг із Умов та Правил надання банківських послуг, тарифи користування кредитною карткою. Суд звертає увагу, що долучена банком до позову Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 18.07.2016, не містить відомостей щодо розміру процентної ставки за користування кредитними коштами. Крім того, у цій заяві, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, а також комісій банку. Підписуючи таку Анкету-заяву, відповідач зазначив, що він згодний із тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг, та зобов`язується їх виконувати та ознайомлюватися з їх змінами на сайті А-Банку. Водночас, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-банк» та тарифи надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку і Тарифи користування кредитною карткою, які долучені до позовної заяви, не містить підпису відповідача, тому, з огляду на їх мінливий характер, не можуть розцінюватись як частина кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору, що узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року. Крім того, вказаний Витяг з тарифів користування кредитних карт містить відомості по двох типах кредитного продукту - «Універсальна» та «Універсальна GOLD» /а.с.25/. При цьому, доказів який саме тип кредитної картки було обрано відповідачем, матеріали справи не містять. Не містить укладений у вигляді Анкети-заяви кредитний договір від 18.07.2016, підписаної сторонами, і строку повернення кредиту (користування ним). Отже, сама по собі підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Таким чином, суд дійшов висновку, що у цьому конкретному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a-bank.com.ua/terms), неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто банк міг додати до позовної заяви витяг з тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з умов та правил надання банківських послуг в цьому банку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір тіла кредиту та сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна GOLD», витяг з умов та правил надання банківських послуг в А-Банку через їх мінливий характер, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Крім того, судом досліджено копію Паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», яку позивач долучив до відповіді на відзив, та з якого вбачається, що він підписаний відповідачем 12.03.2019 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором ОТП28, та в якому, як зазначає позивач у відповіді на відзив, чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка та багато іншого. Проте, суд вважає, що само по собі ознайомлення відповідача з паспортом споживчого кредиту «Кредитна картка» та його підписання 12.03.2019, у тому числі електронним підписом, не може свідчити про погодження сторонами умов кредитного договору. Крім того, вказаний паспорт споживчого кредиту містить відомості по двох типах кредитного продукту - «Універсальна» та «Універсальна GOLD». При цьому, доказів який саме тип кредитної картки було обрано відповідачем, матеріали справи не містять. Суд не бере до уваги як доказ встановлення розміру відсотків - Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», оскільки він є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з Паспортом споживчого кредиту та його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в Паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту, що узгоджується з висновком Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду викладеним у постанові від 23.05.2022 року у справі за №393/126/20. Тим більше, що відповідач ознайомився з паспортом споживчого кредиту 12.03.2019, тобто значно пізніше, ніж підписав Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (18.07.2016). Суд зауважує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати, встановленому у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, принципу справедливості розгляду справи судом. Отже, враховуючи, що банком, окрім Паспорта споживчого кредиту, не надано інших належних доказів щодо розміру погодженої з відповідачем процентної ставки за кредитом, і, як наслідок, право нараховувати та стягувати з відповідача проценти за користування кредитним лімітом у зазначеному розмірі, суд приходить до висновку, що позов у частині стягнення процентів у розмірі 45839,71 грн. є недоведеним. Тому, в задоволенні позову АТ «Акцент-Банк» у частині стягнення з відповідача процентів за користування кредитом необхідно відмовити. Окрім того, судом було досліджено подану позивачем на виконання ухвали суду від 03.03.2025, виписку про рух грошових коштів по рахунку відповідача, зокрема обраховано витрати кредитних коштів, понесені відповідачем, тобто визначено саме тіло кредиту, який був наданий позивачем відповідачу, які склали 166 938,54 грн., та суму коштів, внесених відповідачем на погашення заборгованості, що у підсумку становило 190 021,24 грн. /а.с. 97-121/. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), зазначено, що «виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом апеляційної інстанції у сукупності з іншими доказами». Аналізуючи зазначену виписку про рух грошових коштів, судом встановлено, що банком було списано у рахунок погашення відсотків за використання кредитним лімітом 157 211,93 грн. Однак, з аналізу вищенаведених норм випливає, що сторони не обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, оскільки підписана відповідачем анкета-заява не містить зазначених умов, а наданий банком Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до кредитного договору, оскільки не містить підпису відповідача. Виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку, що позивачем списано 157 211,93 грн. у рахунок погашення відсотків за використання кредитним лімітом. Таким чином, як вбачається із даної виписки, заборгованість за тілом кредиту [PERSON] - відсутня. За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позову АТ «А-Банк» до [PERSON] . Також, згідно з ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 5,6 статті 137 ЦПК України, встановлює, що в разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, саме за клопотанням позивача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та обґрунтування не співмірності цих витрат, судом може бути зменшено розмір вказаних витрат. Як вбачається з матеріалів справи між адвокатом Шурубором В.І. та відповідачем, [PERSON] , був укладений договір про надання правничої допомоги від 24.01.2025 з додатком до договору про надання адвокатом правової допомоги. Відповідно до умов даного договору та додатку до нього, сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару (винагороди) за надання Адвокатом правничої допомоги вказаної в п.1 Договору і визначеної Дорученням у розмірі 5 000 грн. Сторони також погодили, що у будь-якому разі розмір години роботи Адвоката в межах даного Договору становить 1 000 грн. за 1 годину роботи Адвоката, а також зазначили, що вказаний в пункті 1 цього Додатку розмір гонорару (винагороди) за надання правничої допомоги вказаної в Договорі і визначеної Дорученням визначено Сторонами з врахуванням складності справи, виходячи із принципів розумності та з врахуванням часу (строку) дії Договору протягом якого Доручення підлягає виконанню. Відповідно до акту прийому-передачі юридичних послуг від 24.01.2025, адвокат Шурубор В.І. надав послуги (виконав роботу), а [PERSON] прийняв її на суму 5 000,00 грн. Згідно з квитанцією від 24.01.2025 [PERSON] сплачено адвокату Шурубору В.І. за надання правової допомоги за договором №б/н від 24.01.2025 гонорар у розмірі 5 000,00 грн. Також, представником відповідача надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Шурубор В.І., необхідних для надання правничої допомоги [PERSON] в якому зазначено процесуальна дія, фактично виконана робота адвокатом, вартість години роботи адвоката, тривалість його роботи та вартість послуг адвоката, який не спростовано позивачем. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON]. були понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн, при цьому, клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами від представника АТ «А-Банк» до суду не надходило. З огляду на викладене, беручи до уваги положення статті 133, 137 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з позивача АТ «А-Банк» на користь відповідача [PERSON] витрат, пов`язаних з наданням останньому професійної правничої допомоги у розмірі 5 000,00 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, то судовий збір з відповідача на користь позивача не стягується. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved