Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

30.12.2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на навчання повнолітньої дитини. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували у шлюбі з 05.07.2006 року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Однак, подружнє життя не склалось і сторони припинили шлюбні відносини, шлюб офіційно розірвали в 2011 році. З того часу, за попередньою домовленістю, син залишився проживати разом з матір`ю. [INFO] [PERSON] досяг повноліття. Однак, з 01.09.2022 року він навчається на денній формі навчання в Громадському технікумі Воєводського інституту професійного удосконалення в м. Ополе, Республіка Польща, строком до 30.06.2027 року. Позивачка стверджує, що син потребує матеріальної допомоги батька, оскільки позбавлений можливості влаштуватись на роботу у зв`язку з тим, що навчається на денній формі навчання. Позивачці важко самостійно забезпечувати сина та всі його потреби, купувати приладдя для навчання, учбову літературу, одяг, продукти харчування та інші необхідні товари. [PERSON] зазначає, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує стабільний дохід, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання сина до закінчення навчання. Враховуючи викладене вище, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на період навчання їх сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2027 року. Ухвалою суду від 30.01.2025 року відкрито провадження по справі, постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження та роз`яснено відповідачеві його право подати відзив на позов (а.с.20-21). 14.02.2025 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого [PERSON] частково визнає позовні вимоги, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/10 частки від його доходу, оскільки на його утриманні ще перебуває дружина та двоє малолітніх дітей. Середня заробітна плата відповідача складає приблизно 15 000 грн. на місяць, його дохід повністю витрачається на щоденні потреби сім`ї, оплату комунальних платежів, купівлю одягу, продуктів, медикаментів. Іншого доходу він не має, проживає в квартирі батьків, 1/3 частина якої належить йому на праві приватної власності, автомобіля не має. Крім того, зазначає, що позивачка не надала графік навчання сина, чи дійсно він навчається повний день, і чи має можливість підробляти та забезпечувати себе самостійно. 24.03.2025 року до канцелярії суду від позивачки надійшла відповідь на відзив, в якому зазначає, що враховуючи позицію відповідача, вона наполягає на визначеному нею в позові розмірі аліментів. 25.04.2025 року до канцелярії суду від [PERSON] надійшла заява про долучення до матеріалів справи судового наказу, виданого 15.04.2025 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області, згідно якого з нього стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходів щомісяця на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] . Розгляд справи\~проводиться без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Правилами ст.\~12\~ЦПК України визначено,\~що кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених законом.\~ Як встановлено судом, відповідач [PERSON] , є батьком повнолітнього [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданого 10.01.2007 року (а.с.2). [INFO] [PERSON] досяг повноліття, але продовжує навчання в Громадському технікумі Воєводського інституту професійного удосконалення в м. Ополе, Республіка Польща, прийнятий до навчального закладу 01.09.2022 року, закінчить навчання за програмою в 2027 році, що підтверджується довідкою від 06.03.2024 року, до якої долучений нотаріально засвідчений переклад (а.с.5-7). Відповідно до ст. 199\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатись після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим за 23 роки; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст.182\~цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, від шлюбу з [PERSON] у відповідача народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] (а.с.40), та [PERSON] , [INFO] (а.с.44 зворот). Судовим наказом, виданим 15.04.2025 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області, з [PERSON] на Користь [PERSON] були стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходу щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , починаючи з 14.04.2025 року і до повноліття дітей (а.с.46). Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19, зміна сімейного стану, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду України у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №715/2073/20, де зазначено, що окремо факт народження ще однієї дитини не змінює сімейний стан та сам по собі не свідчить про погіршення матеріального стану. До того ж батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 28.05.2021 року у справі №715/2073/20. Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами\~СК України, так і ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати повнолітнього сина [PERSON] , оскільки останній потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням, а отже існують правові підстави для стягнення з нього аліментів. З огляду на викладене вище, з урахуванням потреб повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та не в змозі забезпечувати себе самостійно, а також враховуючи матеріальний стан відповідача, сплату ним аліментів на утримання дітей від іншого шлюбу в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів щомісяця, суд вважає заявлені позивачкою вимоги щодо розміру аліментів надмірними та необґрунтованими, та приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/8 частини від його доходів. Згідно ч.1\~ст.\~191\~СК \~України аліменти стягуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1.ч.1\~ст.430\~ЦПК України стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. На підставі ст.\~141\~ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь держави.

Outcome: partial