Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просив стягнути з нього аліменти на її користь на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісячно, посилаючись на те, що відповідач є донькою позивача, яка є пенсіонером, непрацездатною за віком особою, несе тягар по сплаті житлово-комунальних послуг та придбання ліків, потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, який за комунальні послуги не сплачує, провокує сварки та конфлікти. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09.04.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити. Додатково позивач вказував, що відповідач чотири роки не сплачує за утримання квартири, провокує конфлікти. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, звернувся до суду з відзивом на позов, в якому вказував, що позов є необґрунтованим, оскільки матеріали справи не містять доказів потреби позивача в матеріальній допомозі, позивач окрім пенсії додатково отримує неофіційний заробіток, наявна по квартирі заборгованість виникла внаслідок того, що позивач не сплачує за житлово-комунальні послуги, не надає відповідачу доступу до поштової скриньки та відповідних рахунків за комунальні послуги, наразі відповідач отримала рахунки на свою частку, погасила заборгованість та надалі буде оплачувати свою частку, відповідачем та її чоловіком за власні кошти у квартирі зроблено ремонт та придбані меблі. Крім того, зазначив, що відповідач на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шести років. Представник також пояснив, що між сторонами постійно виникають сварки та конфлікти, оскільки позивач постійно принижує відповідача, ще з дитинства, наразі погрожує, намагається вигнати її разом з дитиною з квартири, яка перебуває у спільній власності сторін, чинить психологічний тиск, обмовляє. Заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, згідно свідоцтва про народження виданого 08.01.2025 Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] народилася [INFO] , її матір`ю записана [PERSON] , батьком [PERSON] (а.с.18). Як убачається з пенсійного посвідчення (а.с.6), позивач є пенсіонером з 13.06.2017, отримує пенсію за віком. Згідно довідки про доходи (а.с.14), [PERSON] отримує пенсію за віком у щомісячному розмірі 4128,83 грн, загальний розмір пенсії за період з 01.09.2024 по 28.02.2025 склав 24772,98 грн. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07.05.2024, яке набрало законної сили 16.06.2024, встановлено порядок користування квартирою за адресою [ADDRESS] , а саме: виділено [PERSON] у користування житлову кімнату площею 16,2 кв.м, виділено [PERSON] у користування житлову кімнату площею 16,8 кв.м, залишено у загальному користуванні [PERSON] та [PERSON] кухню - 8,4 кв.м, вбиральню - 0,9 кв.м, ванну кімнату - 2,5 кв.м, коридор - 10,7 кв.м, лоджія - 3,4 кв.м; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1073,60 грн (а.с.12-13). З матеріалів справи убачається, що позивач звертався до КК «Центр комунального сервісу» з приводу розділення особових рахунків, проте листом від 17.09.2024 (а.с.10) йому було відмовлено з посиланням на відсутність на це згоди другого співвласника та визначення порядку розподілу площі місць загального користування між співвласниками. Згідно довідки КК «Центр комунального сервісу» від 23.04.2025 про стан заборгованості по квартирі за адресою [ADDRESS] , станом на 01.04.2025 за вказаною квартирою обліковується заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 2806,26 грн, за послугу з управління багатоквартирним будинком у розмірі 594,38 грн, за вивезення твердих побутових відходів у розмірі 980,26 грн, за вивезення великогабаритних відходів у розмірі 110 грн, за постачання гарячої води у розмірі 1827,29 грн, за абонентське обслуговування (ГВ) у розмірі 304,40 грн, за постачання теплової енергії у розмірі 5026,79 грн, за абонентське обслуговування (ТЕ) у розмірі 306,40 грн (а.с.39). Згідно наданих стороною відповідача квитанцій, ним погашено заборгованість та оплачуються послуги з електропостачання (а.с.43-47). Судом також встановлено, що відповідач є матір`ю малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , до листопада 2024 року отримувала соціальну допомогу при народженні дитини, на даний час не працює. Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 172 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що він є непрацездатною особою та потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Разом з тим, в ході розгляду справи судом встановлено, що позивач отримує пенсію, розмір якої складає 4128,83 грн, що з огляду на положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», є більшим за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність (2361 грн). Будь-яких доказів щодо стану здоров`я позивача, наявності у нього певних захворювань, інших обставин, внаслідок яких він потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, стороною позивача надано не було. Посилання позивача на несення ним тягаря з оплати житлово-комунальних послуг не ґрунтуються на обставинах справи та не підтверджені належними доказами, оскільки як встановлено судом, за квартирою, в якій проживають сторони, обліковується заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг, частину з яких було сплачено відповідачем. Доказів оплати позивачем житлово-комунальних послуг не надано. Виходячи з наведеного, враховуючи стабільний дохід позивача, стан його здоров`я, суд приходить до висновку, що позивач не потребує матеріальної допомоги, у зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed