Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

22.04.2024 року [PERSON] звернувся до Березівського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, відповідно до якої просить з урахуванням інтересів дитини [PERSON] , [INFO] , її взаєморозуміння із батьком [PERSON] , можливістю останнього створювати дитині умови для виховання і розвитку, враховуючи непорозуміння дитини із вітчимом та молодшою єдиноутробною сестрою, визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , із рідним батьком [PERSON] . Позивач мотивує позовні вимоги тим, що [INFO] у шлюбі з відповідачем [PERSON] народилась донька [PERSON] . Заочним рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 06.06.2018 року у справі № 518/1487/17 шлюб між сторонами був розірваний. [INFO] у відповідачки від цивільного чоловіка народилась донька [PERSON] . 17.02.2023 року відповідачка уклала повторний шлюб із батьком своєї другої дитини, [PERSON] , змінила прізвище на " [PERSON] ". Донька [PERSON] дуже негативно сприйняла рішення відповідачки про укладення нового шлюбу і в травні 2023 року переїхала до позивача, оскільки не могла знайти порозуміння із вітчимом, відповідачкою та єдиноутробною сестрою. Позивач зазначає, що з травня 2023 року і по теперішній час дитина постійно проживає з ним та його батьками у [ADDRESS] . Позивач утримує свою доньку, займається її всебічним розвитком. З 01.09.2023 року дитина відвідує КЗ Спеціалізованої позашкільної освіти «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа № 5». Відповідачка разом із новою сім`єю мешкає в орендованому житлі у м. Южне, тоді як позивач із донькою проживають у приватному батьківському будинку у м. Одесі. Таким чином, [PERSON] , [INFO] не може знайти порозуміння з молодшою сестрою, народженою відповідачкою від іншого чоловіка, після укладення відповідачкою другого шлюбу не може проживати разом з вітчимом, не хоче проживати по орендованих домівках, вже протягом року проживає з позивачем та його батьками, які разом піклуються про дитину та переймаються її здібностями. Вважає, що повернення дитини до матері в іншу родину та у найману у м. Южне квартиру прямо вплине на її психоемоційний стан, позбавить можливості займатись спортом та проживати у комфортних умовах з рідними людьми. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 30.04.2024 року справу передано за підсудністю до Ширяївського районного суду Одеської області. 31.05.2024 року справа надійшла до Ширяївського районного суду Одеської області та згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана судді Алексєєвій О.В. Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 04.06.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 17.06.2024 року позивачем усунуто недоліки, вказані в ухвалі суду від 04.06.2024 року. Ухвалою від 18.06.2024 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в загальному позовному провадженні. Призначено підготовче судове засідання на 22.07.2024 року. Також, вказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи - Хаджибейську районну адміністрацію Одеської міської ради як орган опіки та піклування для надання відповідного висновку по справі та зобов`язано третю особу надати висновок по справі. Встановлено строк для надання вищевказаного висновку - 15.07.2024 року. Також, позивача зобов`язано направити третій особі копію позову з додатками та докази направлення надати суду. Вказану ухвалу разом з копією позовної заяви з додатками направлено за зареєстрованою адресою проживання відповідача. У підготовче судове засідання 22.07.2024 року учасники справи не з`явились, третьою особою не виконано вимоги суду щодо надання висновку по справі. У зв`язку із зазначеним підготовче судове засідання було відкладено на 15.08.2024 р., про що відповідачу було направлено повістку за зареєстрованою адресою місця проживання. 14.08.2024 р. на адресу суду надійшла заява про визнання позову, підписана від імені відповідача [PERSON] . У заяві також зазначено, що відповідач просить провести розгляд справи за її відсутності. Станом на 15.08.2024 р. до суду не надійшли рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення про виклик до суду на 22.07.204 р. та 15.08.2024 р., надіслані відповідачу. Висновок органу опіки та піклування до суду також не надійшов. У зв`язку з відсутністю висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання спору, підготовче судове засідання було відкладено на 17.09.2024 р. Також, ухвалою від 15.08.2024 р. визнано явку позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] у підготовче судове засідання обов`язковою та повторно зобов`язано Хаджибейську районну адміністрацію Одеської міської ради як орган опіки та піклування надати висновок по справі. 13.09.2024 р. до суду надійшла заява відповідача [PERSON] , згідно якої вона зазначає, що визнає позов у повному обсязі і просить провести судове засідання за її відсутності, оскільки не має можливості залишити доньку [PERSON] , 2019 року народження, а також не має можливості власними силами забезпечити відеозв`язок з судом. Підготовче судове засідання 17.09.2024 р., в яке з`явився позивач та його представник (в режимі відеоконференції) відкладено у зв`язку з ненаданням органом опіки та піклування висновку по справі. Підготовчі судові засідання, призначені на 14.10.2024 року, 13.11.2024 року, 10.12.2024 року, 17.01.2025 року, 18.02.2025 року відкладено у зв`язку з відсутністю висновку органу опіки та піклування та за клопотаннями представника позивача. 10.03.2025 року до суду від Хаджибейської районної адміністрації ОМР надійшов висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , № 553/01-20 від 24.02.2025 року. Ухвалою суду від 10.03.2025 року відмовлено у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позову [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини. Вказаною ухвалою закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.04.2025 р. Крім того, визнано явку позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] , малолітньої [PERSON] та представника третьої особи Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання обов`язковою. 09.04.2025 р. до суду надійшло клопотання відповідача про проведення розгляду справи за її відсутності, до якого додано копію обмінної карти пологового будинку, згідно якої [INFO] р. [PERSON] народила дитину. В судовому засіданні 09.06.2025 р. розпочать розгляд справи по суті та оголошено перерву у зв`язку з втратою відеоконференцзв`язку. Судове засідання 21.04.2025 р. відкладено за клопотанням представника позивача. Судове засідання, призначене на 28.04.2025 р., відкладено у зв`язку з неявкою сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Надав суду пояснення, згідно яких зазначив, що перебував з відповідачем у шлюбі, від якого народилася донька [PERSON] . Після розірвання шлюбу відповідач та донька сторін [PERSON] проживали у с. Старі Маяки. Згодом [INFO] відповідач народила другу доньку, а 17.02.2023 р. уклала шлюб з батьклм другої дитини. [PERSON] відвідувала школу у с. Старі Маяки з першого по шостий клас. Навесні 2023 р. родина відповідача переїхала проживати у м. Південне (Южне), [PERSON] було переведено у школу в м. Південне, де вона навчалась дистанційно. Літні канікули 2023 року [PERSON] провела у батька в м. Одеса, й після цього залишилась жити у нього. Школу у м. Південне відвідувала дистанційно (2023-2024 навчальний рік, сьомий клас). Восьмий клас [PERSON] відвідує у школі №31 м. Одеса. Дитині у будинку позивача створено усі умови, наразі дитина мешкає з батьком та його батьками. На питання суду, чи наявний між сторонами спір про місце проживання дитини, позивач зазначив, що одного разу відповідач приїздила до нього восени 2023 р. з приводу місця проживання дитини, наразі конфлікту між ними немає. Ініціатором переїзду дитини до позивача був саме він. Також, зазначив, що рішення суду про визначення місця проживання дитини йому потрібно для оформлення декларації з сімейним лікарем та реєстрації місця проживання дитини. Позивач вказує, що відповідач не має змоги приділяти [PERSON] достутньо уваги, оскільки в неї є дві менші доньки, а він забезпечує дитині батьківську турботу, дитина має змогу відвідувати гуртки у м. Одеса. Представника позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги свого довірителя та просила їх задовольнити. Представника третьої особи Майдебура Ю.В. не заперечувала проти задоволення вимог позивача. Зазначила, що відповідач направила до органу опіки та піклування заяву, згідно якої не заперечує проти проживання доньки з позивачем, тому третя особа вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з батьком. При складенні висновку, комісія за місцем проживання дитини у батька в м. Одесі не виходила. З матір`ю дитини представник органу опіки та піклування спілкувався по телефону, з дитиною не спілкувався взагалі. Відповідач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила також, що з`явитися до суду не може, оскільки 29.03.2025 року у неї народилась третя донька, на підтвердження чого надала копію обмінної карти пологового будинку, пологового відділення лікарні від 01.04.2025 року. За відсутності заперечень учасників справи судове засідання проведено за даної явки. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд виходить з наступного. Згідно з ч.1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у сторін народилася донька, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.10.2011 року (а.с. 13). Заочним рішенням Ширяївського районного суду від 06.06.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, рішення набрало законної сили 14.07.2018 року (а.с. 14-15). [INFO] у відповідача [PERSON] народилась донька [PERSON] , батьком якої є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.02.2019 року (а.с. 16). 17.02.2023 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Ширяївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 24, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.02.2023 року (а.с. 17). Відповідач після укладення шлюбу змінила прізвище на " [PERSON] ". Згідно договору оренди квартири, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 19.05.2023 року, [PERSON] передано в тимчасове користування для проживання кв. [ADDRESS] (а.с. 21). Згідно довідки вих. № 54 від 12.04.2024 року КЗ СПО «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа № 5» [PERSON] , 2011 р.н. з 01.09.2023 року зарахована на відділення бадмінтону вищезазначеного заходу (а.с. 36). Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновком органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради № 553/01-20 від 24.02.2025 року рекомендовано визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з батьком - [PERSON] , [INFO] . Висновок мотивовано тим, що між батьками малолітньої [PERSON] , 2011 року народження, відсутній спір щодо визначення місця проживання останньої з батьком. Також у висновку зазначено, зокрема, що мати дитини - [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , та 22.01.2025 року остання надала до СуСД ОМР заяву, в якій надає свою згоду щодо визначення місця проживання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , разом з батьком (а.с. 186). Долучені до матеріалів справи Акт по факту проживання дитини з батьком від 08.04.2024 року та Акт свідків від 01.05.2024 року «Д» «Орган самоорганізації населення комітету мікрорайону «Курсаки» в м. Одесі (а.с. 22-35, 62-63), суд не приймає до уваги, оскільки свідки відповідно до вимог норм ЦПК України допитуються в судовому засіданні під присягою. Малолітня [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона проживала з матір`ю, сестрою та відчимом у с. Старі Маяки. У 2023 році родина переїхала до м. Південне. [PERSON] було переведено до школи у м. Південне. Після того, як [PERSON] провела літні канікули у батька в м. Одеса, вона вирішила надалі проживати з ним, про що повідомила матір. Матір не заперечувала проти цього. [PERSON] зібрала свої речі і переїхала до батька. Сьомий клас відвідувала дистанційно у школі м. Південне, у восьмий клас її переведено у школу №31 м. Одеси. Дитина зазначила, що в неї нормальні відносини з мамою та відчимом, а з сестрою [PERSON] не дуже. Малодшу сестру [PERSON] [PERSON] ще не бачила. Наразі бажає жити з батьком та його батьками. На питання суду, чи заперечувала мати проти проживання [PERSON] з батьком, зазначила, що ні. Частинами 6, 8 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу. Згідно із ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті (ч. 1 ст. 157 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Частиною 1 ст. 161 Сімейного кодексу України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Одним із проявів принципу диспозитивності у цивільному судочинстві є те, що сторони вільно розпоряджаються наданими їм процесуальними правами, за допомогою яких вони можуть впливати на хід процесу. Зокрема, відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із ст. 49 ЦПК України, право на збільшення або зменшення розміру позовних вимог, відмови від позову, зміни підстав або предмета позову належить виключно позивачеві. Згідно зі ст. 175 ЦПК України підставами позову, які відповідно до ст. ст. 49, 265 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону. Як слідує з обставин, якими позивач обгрунтував свій позов, малолітня [PERSON] не може знайти порозуміння з молодшою сестрою, народженою відповідачкою від іншого чоловіка, після укладення відповідачкою другого шлюбу не може проживати разом із вітчимом, не хоче проживати по орендованих домівках, вже протягом року проживає з позивачем та його батьками, які разом піклуються про дівчинку та переймаються її здібностями. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради № 553/01-20 від 24.02.2025 року між батьками малолітньої [PERSON] , 2011 року народження, відсутній спір щодо визначення місця проживання останньої з батьком. Відповідно до абз. 2 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №18 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. По справі встановлено, що фактично спір щодо місця проживання дитини був ініційований батьком дитини, з яким дитина і так фактично проживала і від якого мати дитини не вимагала та не вимагає зміни її місця проживання. Після звернення батька дитини до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, відповідачка не подала до суду відзив на позовну заяву, у встановленому порядку з самостійним позовом до суду або із зустрічним позовом в межах розгляду даної справи про визначення місця проживання дитини разом з собою, не зверталася, будь-яких належних доказів, які б свідчили про її бажання і волю щодо визначення місця проживання дитини із мамою суду не надала. За встановлених обставин, у суду відсутні підстави вважати, що на час звернення [PERSON] до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, яка фактично проживала і проживає разом з ним, між батьками дитини виник спір саме щодо її місця проживання, оскільки мати дитини [PERSON] не вимагала від батька дитини змінити її місце проживання, не порушувала в судовому порядку питання щодо відібрання дитини у позивача, не зверталася до суду з позовом про визначення місця проживання дитини разом з собою, при вирішенні органом опіки та піклування питання про визначення місця проживання дитини відповідач особистої участі не приймала, навіть надала заяву, в якій надала свою згоду щодо визначення місця проживання доньки разом з батьком. Саме по собі звернення батька дитини до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, наведеного висновку суду не спростовують. Зверненню до суду з позовом про визначення місця проживання дитини має передувати спір між батьками дитини щодо місця її проживання. При цьому той з батьків, хто звертається до суду з таким позовом має довести, що дійсно батьки не можуть досягнути згоди щодо місця проживання дитини і з цього приводу між ними існує спір. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги про визначення місця проживання дитини заявлені позивачем передчасно, оскільки зверненню до суду з відповідним позовом має передувати спір між батьками щодо місця проживання дитини та принаймні існувати на час вирішення справи в суді. Вказане загалом узгоджується з висновками Верховного Суду у постановах від 10.07.2024 року у справі № 127/16211/23, від 10.12.2024 року у справі № 299/8679/23, від 15.01.2025 року у справі № 755/15383/23, від 19.02.2025 року у справі № 562/3371/23, від 25.02.2025 року у справі № 562/3371/23, від 05.03.2025 року у справі № 953/2568/23. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в позові, судові витрати слід залишити за позивачем. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат суду не надано.

Outcome: dismissed