Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 4 лютого 1993 року р/в ЗАГС м.\~Пустомити Львівської області, між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №3, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] , судові витрати залишити за позивачем. Позовна заява мотивована тим, що протягом останніх трьох років вони з чоловіком не проживають разом, фактично не підтримують шлюбних стосунків, спільне господарство не ведуть, причиною цього стали постійні непорозуміння між ними, відсутність довіри та спільних інтересів, окрім цього, у чоловіка є інша жінка, з якою він проживає, у зв`язку з чим спільне життя у них в даний час не складається, позивач не бажає зберігати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак подала на адресу суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи на 24.04.2025 та 21.05.2025, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутності до суду не подав, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повернулися на адресу суду 14.04.2025 та 12.05.2025, згідно довідки «Укрпошти» про причини повернення/досилання з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, відповідача повідомлялось шляхом здійснення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик відповідача в судове засідання на 21.05.2025 на підставі ст. 128 ЦПК України. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача, в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, в порядку ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З наданого позивачем свідоцтва про шлюб, виданого 04 лютого 1993 року, вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 лютого 1993 року, актовий запис №3. Позивач наполягає\~на розірванні\~шлюбу і\~своєму небажанні\~проживати з\~відповідачем однією\~сім`єю. Думка відповідача\~щодо підтримання\~чи заперечення\~проти задоволення\~позовних вимог\~суду невідома. В судовому засіданні встановлено, що подружжя шлюбні відносини не підтримує протягом трьох років, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved