Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

До Шевченківського районного суд міста Дніпра звернулась позивач [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що 20.08.2011 сторони уклали шлюб, зареєстрований Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 476, серія [NUMBER] . Як вказує позивачка спільне життя з відповідачем не склалось. Подружжя живе окремим життям. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів, відсутність спільних інтересів, немає взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Позивачка вказує, що подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. На примирення не погоджується. Ухвалою суду від 23.04.25 відкрито провадження у справі. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 20.08.2011 сторони уклали шлюб, зареєстрований Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 476, серія [NUMBER] (а.с.3). Як зазначено позивачкою та не спростовано відповідачем, шлюбні стосунки між позивачкою та відповідачем, ведення ними спільного господарства, припинено. Позивачка, вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам дітей. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 20.01.2017 (а.с.4). На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Враховуючи викладене та задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Оскільки жоден з подружжя за час знаходження справи у провадженні суду не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. Щодо стягнення судового збору. Відповідно до ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі \~ст.141 ЦПК України\~також слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1211,20 гривень. На підставі ст.ст.:105, 110, 112, 114, 115\~СК України та,

Outcome: approved