Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 22 лютого 2003 року позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , і неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначила, що протягом останнього часу шлюбні відносини з відповідачем припинились, подружжя припинило розуміти та любити один одного, проживати однією сім`єю, вести домашнє господарство, а також з`явились розбіжності в поглядах на подальше сімейне життя та ведення спільного побуту. Також позивачка повідомила, що не бажає підтримувати шлюбні відносини, за час окремого проживання подружжя віддалилось один від одного та припинило конструктивно спілкуватись, на даний час шлюб є декларативним та без фактичних сімейних відносин, а тому подальше сумісне життя, примирення та збереження сім`ї є неможливим та таким, що суперечитиме інтересам позивачки. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивачки до суду із вимогою про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 31.03.2025 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. З матеріалів справи вбачається, що поштові відправлення із ухвалою суду від 31.03.2025 та копією позовної заяви та доданими до неї документами, неодноразово направлені відповідачу за адресою його місця проживання (перебування), зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернулись до суду із відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою». (а.с. 16-17, 19-20) Суд вжив усіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи. Враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, вважається, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи. Також, враховуючи положення п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, ухвала суду від 31.03.2025 вважається врученою відповідачу 03.05.2025. У строк, визначений судом ухвалою від 31.03.2025, від відповідача відзив на позов не надійшов. Будь-які докази по справі, крім поданих позивачем разом із позовною заявою, чи клопотання, від учасників справи на адресу суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 23.08.2023 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 22.02.2003, актовий запис № 309. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . (а.с. 6) Також судом встановлено, що подружжя від шлюбу має повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , і неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження. (а.с. 4-5). Наведені позивачкою у позові обставини, що стали підставою для звернення до суду, відповідачем не спростовано. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя тощо. Суд вважає, що в період часу, з якого справа перебуває в провадженні суду, відповідач мав можливість вчинити необхідні заходи спрямовані на збереження сім`ї. При цьому\~судом враховано,\~що вчинення\~та/або\~не вчинення\~таких дій є суб`єктивним правом, реалізація якого залежить від розсуду, бажання і волі особи. Наразі ні позивачкою, ні відповідачем суду не повідомлено про те, що обставини у справі змінились, наявна можливість збереження шлюбу. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачкою у позові, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено наступне. Позивачкою при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 1 211, 20 гривень, що підтверджується квитанцією від 26.03.2025. (а.с. 7) Судові витрати понесені позивачкою суд вважає за можливе залишити за нею, враховуючи її клопотання зазначене у позовній заяві. Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: approved