Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

У травні 2025 року представниця заявниці [PERSON] - адвокат Беркута В.Л. звернулася до суду з вищезазначеною заявою, у якій зазначила, що [PERSON] народилась [INFO] у місті Добрянка Російської Федерації. Батьками [PERSON] (до реєстрації шлюбу - [PERSON] ) є: батько - [PERSON] , [INFO] та мати - [PERSON] , [INFO] , які перебувають у зареєстрованому шлюбі із 03 березня 1984 року. У період часу із 1986 року по дату народження заявниці її батьки - [PERSON] та [PERSON] перебували в місті Добрянка Пермської області Російської Федерації, де [PERSON] працював на заводі з виробництва залізобетонних та бетонних конструкцій треста №15. [PERSON] є громадянкою України, має паспорт громадянина України. 16 грудня 2022 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , управлінням реєстрації актів цивільного стану Бледзев, Республіка Польща, було зареєстровано шлюб, що підтверджується скороченим витягом з актового запису про шлюб [NUMBER]. Із вказаного витягу з актового запису про шлюб вбачається, що місцем народження жінки - [PERSON] є смт Добрянка. Батьками є [PERSON] та [PERSON] . Прізвище жінки після укладення шлюбу - [PERSON] . Оригінал свідоцтва про народження [PERSON] було втрачене, залишилась лише його копія. 10 квітня 2025 року [PERSON] через свого представника звернулась до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про видачу свідоцтва про народження, у зв`язку з його втратою. Із повідомлення Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що Реєстр як державна електронна інформаційна система, містить відомості про акти цивільного стану, що не прив`язані до однієї фізичної особи, тому не відображає та не фіксує родинні стосунки між особами, а також не містить відомості про акти цивільного стану, що були зареєстровані компетентними органами іноземних держав. Оскільки [PERSON] , [INFO] , народилась в Добрянка, Російська Федерація, відповідно до відомостей вказаних у копії свідоцтва про народження, народження зареєстровано компетентними органами вказаної держави, надати свідоцтво про народження [PERSON] не вбачається можливим. Відсутність свідоцтва про народження створює для [PERSON] суттєві труднощі у житті, адже відсутній документ, що підтверджує її народження, а також родинні зв`язки із батьками, у зв`язку з чим вона не може у повній мірі користуватися своїми цивільними, житловими, трудовими, сімейними та іншими правами. На підстави викладеного, отримати повторно свідоцтво про народження [PERSON] у позасудовому порядку не вбачається можливим, оскільки актовий запис про народження знаходиться на території Російської Федерації, а тому встановлення факту народження має для неї юридичне значення, адже у разі встановлення даного факту заявниця матиме можливість поновити актовий запис про народження та отримати свідоцтво про народження. У зв`язку із тим, що країна на території якої народилась заявниця, розпочала повномасштабну війну проти України, заявниця позбавлена можливості отримати документ, що може бути прийнятий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану для отримання свідоцтва про народження, відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У зв`язку із збройною агресією рф проти України та введення воєнного станув Україні Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, якою порушено фундаментальні норми та принципи міжнародного права, з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, відділами державної реєстрації актів цивільного стану України припинено будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами юстиції РФ на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних і кримінальних справах та у галузі міжнародного приватного права. Таким чином, зважаючи на припинення дипломатичних відносин та закриття всіх консульських установ, зазначена консульська дія не може бути вчинена Посольством України в РФ. Також не має можливості витребувати повторне свідоцтво про народження заявниці відділами реєстрації актів цивільного стану в Україні, адже її актовий запис про народження знаходиться на території рф, у зв`язку з чим заявниця позбавлена можливості відновити втрачене свідоцтво про народження. Посилаючись на вищезазначені обставини, [PERSON] просила встановити факт народження громадянки України [PERSON] , дата народження - [INFO] , місце народження - місто Добрянка Російська Федерація, батьками якої є: батько [PERSON] , [INFO] , громадянин України, мати [PERSON] , [INFO] , громадянка України. Провадження у справі відкрите ухвалою судді від 08 травня 2025 та призначене судове засідання на 29 травня 2025 року. У судовому засіданні 29 травня 2025 року представниця заявниці - Беркута В.Л. заяву підтримала та просила її задовольнити. Заявниця [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а. с. 33). У судове засідання не з`явився представник заінтересованої особи, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника (а. с. 37). Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом установлено, що заявниця [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади (а. с. 24). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , 03 березня 1984 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб (а. с. 13). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] у місті Добрянка Пермської області РРФСР народилася [PERSON] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] (а. с. 11). У період часу із 01 січня 1986 року по 16 червня 1990 року батько заявниці - [PERSON] перебував у місті Добрянка Пермської області, РСФСР, де працював на заводі з виробництва залізобетонних та бетонних конструкцій треста №15, що підтверджується копією трудової книжки [PERSON] (а. с. 15). 16 грудня 2022 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , управлінням реєстрації актів цивільного стану Бледзев, Республіка Польща, було зареєстровано шлюб, що підтверджується скороченим витягом з актового запису про шлюб [NUMBER]. Місцем народження [PERSON] указане смт. Добрянка (а. с. 16). Крім того, відповідно до копії паспорта громадянина України [PERSON] народилася [INFO] у населеному пункті Добрянка російська федерація (а. с. 12). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] , який є батьком заявниці, суду повідомив, що у 1986 році після закінчення Полтавського будівельно - інженерного інституту він був направлений в місто Добрянка Пермської області російської федерації, де працював на заводі залізобетонних конструкцій. У 1987 році там у них з дружиною народилася донька. З приводу того, де подівся оригінал свідоцтва про народження, повідомити не зміг. Свідок [PERSON] суду повідомила, шо після закінчення інституту її чоловіка у 1986 році направили у місто Добрянка Пермської області російської федерації, де у 1987 році у них народилася донька. У тому місті вони проживали чотири роки до 1990 року. Зазначила, що донька десь загубила оригінал свідоцтва про народження, а пошуки не дали результатів. Таким чином, дослідженими доказами та показаннями свідків підтверджується твердження заявниці щодо того, що місцем її народження є місто Добрянка рф. Із листа Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 23.04.2025 №355/30.28-9 на заяву адвоката Беркути В.Л. про видачу свідоцтва про народження вбачається, що Державний реєстр актів цивільного стану громадян, як державна електронна інформаційна система, містить відомості про акти цивільного стану, що не прив`язані до однієї фізичної особи, тому не відображає та не фіксує родинні стосунки між особами, а також не містить відомості про акти цивільного стану, що були зареєстровані компетентними органами іноземних держав. Оскільки [PERSON] , [INFO] , народилась в Добрянка, Російська Федерація, відповідно до відомостей вказаних у копії свідоцтва про народження (долученому до запиту), народження зареєстровано компетентними органами вказаної держави, надати свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , не вбачається можливим (а. с. 18). Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд За положеннями статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пунктів 10, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до частин 1, 4 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. Державна реєстрація народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження проводиться за правилами поновлення актових записів, якщо з дня народження дитини, зазначеного у рішенні суду, минуло більше року (пункт 24 глави 1 розділу III Правил Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 № 52/5). Внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюється відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила). Відповідно до пунктів 1.2, 1.8 розділу I Правил внесення змін поновлення актових записів цивільного стану, складених органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану в разі втрати цих записів. Поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення, за винятком випадків, встановлених в абзацах третьому - п`ятому пункту 3.13 розділу III цих Правил. Заяви громадян України про поновлення актових записів цивільного стану, які були складені компетентними органами іноземних держав, розглядаються на загальних підставах з дотриманням вимог цих Правил. Відсутність зазначених актових записів цивільного стану має бути підтверджена документально (пункт 1.3 розділу І Правил). Реєстрація актів цивільного стану компетентними органами іноземних держав, підтверджується відповідними легалізованими у встановленому порядку документами про реєстрацію актів цивільного стану. Копії актових записів цивільного стану витребовуються від компетентних органів іноземних держав, з якими Україна уклала договори про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, у разі необхідності підтвердження певних даних (пункт 3.9 розділу III Правил). Документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (абзац тринадцятий пункту 1.5 розділу I Правил. Наведене свідчить про те, що встановлення в судовому порядку факту народження фізичної особи має юридичне значення для поновлення актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України або компетентним органом іноземної держави, у разі, зокрема, відсутності такого актового запису. Як було установлено судом, на території України актовий запис про народження заявниці не складався, останній для підтвердження цього факту потрібно витребувати документи на підтвердження факту реєстрації її народження за місцем складення відповідного запису на території російської федерації. З цього приводу суд зазначає наступне. Відповідно до статті 22 Закону України від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право» до особистих немайнових прав застосовується право держави, у якій мала місце дія чи інша обставина, що стала підставою для вимоги про захист таких прав, якщо інше не передбачено законом. Згідно із частиною першою статті 13 цього Закону документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2023 року № 107 «Про деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 року такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення. Однак зазначені норми незастосовні у правовідносинах за участю рф. У зв`язку з військовою агресією рф проти України та повномасштабним вторгненням 24 лютого 2022 року російських військ на територію України задля знищення Української держави, захоплення силою української території та встановлення окупаційного контролю Президент Володимир Зеленський підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». У відповідь на акт збройної агресії рф проти України Президент України підтримав пропозицію Міністерства закордонних справ України про розрив дипломатичних відносин України з рф, про що 24 лютого 2022 року оголошено на офіційному веб-сайті Міністерства закордонних справ України. На доручення Глави Української держави Міністерство закордонних справ України розпочало процедуру розриву дипломатичних відносин відповідно до норм міжнародного права. 01 грудня 2022 року прийнято Закон України № 2783-IX «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» (далі - Закон № 2783-IX). Відповідно до статті 72 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, якщо договором не передбачається інше або якщо учасники не погодились про інше, зупинення дії договору відповідно до його положень або відповідно до цієї Конвенції звільняє учасників, у взаємовідносинах яких зупиняється дія договору, від зобов`язання виконувати договір у своїх взаємовідносинах протягом періоду зупинення. Стаття 25 Закону України «Про міжнародні договори України» містить аналогічну норму, відповідно до якої зупинення дії міжнародного договору України за умов, якщо договір не передбачає іншого, чи за відсутності іншої домовленості з іншими його сторонами, звільняє Україну від зобов`язання виконувати його протягом періоду зупинення дії договору з тими його сторонами, з якими зупинено дію договору, і не впливає стосовно іншого на встановлені договором правові відносини України з іншими його сторонами. За повідомленням Міністерства закордонних справ України дію Мінської конвенції у відносинах з рф та Республікою Білорусь зупинено з 27 грудня 2022 року. З дати зупинення дії Мінської конвенції, зокрема, до документів, виданих на території рф і Білорусі, при їх пред`явленні на території України застосовується вимога засвідчення апостилем згідно з Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, від 05 жовтня 1961 року, яка є чинною у відносинах України з рф і Білоруссю. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що свідоцтво про народження від 17 вересня 1987 року серії [NUMBER] , видане у м. Добрянка РРФСР на ім`я [PERSON] , може підтверджувати особу лише у випадку засвідчення його оригіналу (дублікату) апостилем. До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 31 січня 2024 року у справі № 643/1873/23. Разом з тим, із заяви [PERSON] вбачається, що вона не має ні оригіналу, ні дублікату свідоцтва про народження. З огляду на збройний конфлікт між рф та Україною заявниця позбавлена фізичної можливості як на звернення за дублікатом втраченого свідоцтва про народження на території держави-агресора, так і на апостилювання цього документа відповідними органами рф, яким надаються повноваження на проставлення апостиля. Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження Частиною 2 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. За змістом частин 1-3 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Суд дослідивши докази по даній справі, заслухавши представницю заявниці та свідків, уважає, зазначені обставини поза розумним сумнівом підтверджують факт того, [PERSON] та [PERSON] є батьками заявниці. Метою встановлення даного факту, про що зазначила заявниця [PERSON] є те, що встановлення факту народження їй необхідно для поновлення актового запису про народження та повторного отримання свідоцтва про народження, оскільки у даний час вона позбавлена можливості підтвердити родинні зв`язки з батьками та у повній мірі користуватися своїми правами. У свою чергу отримати повторно свідоцтво про народження у позасудовий спосіб вона не має можливості. При цьому судом ураховується, що без встановлення даного факту відділ державної реєстрації актів цивільного стану не зможе видати дублікат свідоцтва про народження, а отримати підтвердження про державну реєстрацію факту народження від країни - агресора в умовах війни у заявниці відсутня можливість. З огляду на викладене, заява [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до положення частини 7 статті 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного, та

Outcome: approved