Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг. В обґрунтування позову вказує, що Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» на підставі відповідної ліцензії забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання у будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ». Оскільки в цьому будинку встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири. У період до встановлення лічильника нарахування за послуги здійснювалися згідно п.п. 40-49 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, а саме у разі відсутності будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири та з урахуванням температури повітря зовнішнього середовища. У квартирі [ADDRESS] не встановлено квартирний лічильник теплової енергії, тому згідно п. 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до вказаної Методики розподілу, затвердженої Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315. За послугу гарячого водопостачання по даній квартирі оплата не нараховується. Типові договори приєднання на надання відповідних послуг згідно вищезазначених постанов КМУ № 830 та № 1182 опубліковані на офіційному веб-сайті Позивача за посиланням https://khimvolokno.com.ua/dogovir-na-poslugu. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в Черкаській обласній газеті «Нова Доба» (випуск від 23.11.2017 № 47). Таким чином, з боржником укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом акцепту публічної оферти відповідно до ст.642 ЦК України. Згідно інформації Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» ЧМР від 19.04.2024 зареєстрованими особами є відповідачі протягом всього спірного періоду. Відповідачі своєчасно з жовтня 2017 року не вносили плату за отримані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.05.2024 складає 40863,88 грн., що підтверджується листом-розрахунком по ОР № 30263001. Відповідачі, фактично споживаючи вищезазначені послуги, не надсилали позивачу жодних скарг чи претензій щодо наявності послуг, якості чи кількості їх надання. Це свідчить про те, що позивач надавав відповідачам житлово-комунальні послуги належним чином, а саме: якісно, своєчасно та у повному обсязі. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідачам нараховано 3% річних та інфляційну складову боргу. Тож, інфляційна складова боргу, яка підлягає до стягнення з відповідачів за період з 01.10.2017 по 01.02.2022 становить 3546,57 грн. та розмір 3% річних за вказаний період прострочення 1453,23 грн. Таким чином, просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення та внески у розмірі 40863,88 грн., а також інфляційну складову боргу у розмірі 3546,57, грн. та 3% (три) відсотки річних у розмірі 1453,23 грн., а всього 45863,68 грн. А також стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою суду від 10.10.2024 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачем [PERSON] 12.12.2024 до суду подано відзив на позовну заяву, вважає, що обставини справи, що викладені позивачем, невірними, його позовні вимоги необґрунтованими і заперечую проти позову у повному обсязі з таких міркувань. Вказує , що він зареєстрований у квартирі свого батька [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Квартира за вищезазначеною адресою на праві приватної власності належить його батькові, що підтверджує витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який відповідач навіть не долучив до своєї позовної заяви та не встановив кому на правах власності належить вищевказана квартира. У цій квартирі вн проживав з народження разом із своїм батьком та матір`ю. Батьки перебували в зареєстрованому шлюбі. Згодом шлюб між батьком та матір`ю було розірвано, що підтверджується рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.03.2005 року. Після розлучення батьків він фактично проживає із своєю матір`ю, даний факт описується і рішенні суду де зазначено що сімейні стосунки припиненні з червня 2003 року і що неповнолітній син залишається проживати з матір`ю. Тобто фактично в даній квартирі він прожив 4 місяці, а фактичною адресою його місця проживання є квартира [ADDRESS] . Дана квартира, а саме 1/3 частки на праві приватної власності належить його мамі [PERSON] . Факт постійного місця проживання разом із матір`ю підтверджує актом про встановлення факту проживання від 10.12.2024. Крім того, той факт, що він не проживає за адресою: [ADDRESS] , підтверджується довідкою голови ОСББ «Привокзальна,4» від 11.12.2024 \~ \~ \~ \~року та актом про встановлення факту проживання від 11.12.2024, в якому зазначено що він не проживає за місцем реєстрації. Отже, оскільки він не проживає за адресою: [ADDRESS] та фактично не користується послугами з централізованого опалення (постачання теплової енергії), так як фактично проживає за іншою адресою, він не зобов`язаний сплачувати за послуги, яких не отримує. Окрім того, звертає увагу суду, що відповідно до позовної заяви заборгованість нараховується із жовтня 2017 року, але він ніяк не може бути солідарним божником по даному періоду заборгованості, оскільки в 2017 році йому виповнилось лише 14 років і він не був повнолітньою особою, яка дієздатна і на яку покладено обов`язок сплачувати комунальні платежі, повноліття досяг у січні 2021 року. Також, позивач долучив до позовної заяви, але не описав це в позові, про ще одну особу, а саме [PERSON] , зареєстрованого за вказаною адресою, відповідно позивачем не перевірено хто фактично проживає і користується даними комунальними послугами. Таким чином, враховуючи викладене, беручи до уваги той факт, що власником квартири за адресою: [ADDRESS] , є відповідач [PERSON] , жодних доказів на підтвердження того факту, що між ним і [PERSON] , який зареєстрований за вказаною адресою, досягнуто будь-якої домовленості про здійснення оплати комунальних послуги, не встановлено, відтак саме [PERSON] , як власник має у повному обсязі нести тягар з утримання належного йому майна, а тому саме з нього підлягає стягненню заборгованість за послуги Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» у виді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Договір між сторонами про надання послуг не укладався, але підприємство «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» надавало послуги теплопостачання, а відповідач [PERSON] , такі послуги прийняв та від їх отримання не відмовився. У відзиві просить у задоволенні позовних вимог, в частині солідарного стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та Внесків у розмірі 40 863,88 грн., заборгованості за складові боргу у розмірі 3 546, 57 грн., трьох відсотків річних у розмірі 1 453, 23 грн., судового збору у розмірі 3028,00 грн., відмовити повністю. Позивач, ознайомившись з відзивом на позовну заяву, 23.12.2024 подав до суду відповідь на відзив, у якій вважає викладені у відзиві заперечення проти позову безпідставними, виходячи з наступного. Щодо не проживання відповідача за даною адресою зазначає, що відповідно до довідки ЧМР Департаменту «Центр надання адміністативних послуг» № 4117/8657-01-10 від 19.04.2024 року, яка наявна у матеріалах справи, а також вказано відповідачем у відзиві на позовну заяву [PERSON] , що він дійсно зареєстрований за адресою [ADDRESS] протягом всього спірного періоду. Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно п. 11 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором, про що відповідач не інформував. Тому просять задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В свою чергу, представник відповідача [PERSON] адвокат Ліннік М.С. 26.12.2024 до суду подав заперечення на відзив на позовну заяву та відзив, у яких вказує, що надання послуг з центрального опалення (постачання теплової енергії) в будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ». Плата за спожиту енергію та воду вноситься споживачем. Відповідно до позовної заяви споживачами і відповідно відповідачами по позову визначені зареєстровані в проживанням в квартирі [ADDRESS] [PERSON] та його син [PERSON] , з який Позивач просить стягнути борги солідарно. Відповідач [PERSON] надав суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає повністю та вказує, що позивачем заявлені позовні вимоги за період з 2017 року, тобто за той час, коли він був ще неповнолітнім і відповідальність за нього несли батьки як законні представники. Крім того, [PERSON] вказав, що ця квартира належить на праві приватної власності його батькові [PERSON] одноосібно. Батьки шлюб розірвали. Він пішов жити з матір`ю і проживає з нею в даний час по [ADDRESS] . Тобто він не є споживачем послуг з централізованого опалення (постачання теплової енергії) по кв. [ADDRESS] і не повинен бути відповідачем по заявленому позову. Також згідно наданих самим же Позивачем документів про реєстрацію осіб в кв. [ADDRESS] вказується, що там є ще зареєстрованою одна особа, а саме [PERSON] , але дану особу позивач по невідомій причині не залучає до розгляду справи. При таких обставинах відповідач [PERSON] просить в задоволенні позовних вимог ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» до нього відмовити. Ознайомившись з відзивом відповідача [PERSON] на позовну заяву відповідач [PERSON] вказує, що він визнає вимоги в повному обсязі і пояснює, що він являється власником квартири [ADDRESS] і є споживачем послуг з централізованого опалення (постачання теплової енергії) в даній квартирі та вважає, що саме він одноосібно повинен платити за отримувані послуги. Інші зареєстровані особи - його син [PERSON] і [PERSON] в даній квартирі не проживають, а тому він погоджується з відзивом про те, що вони не повинні нести ніякої відповідальності в даному випадку. Тому вони не повинні бути відповідачами по справі. З сумою боргу відповідач [PERSON] погоджується. Борг виник у нього із-за важкого матеріального стану, а також із-за хвороби та відсутності коштів, оскільки він є інвалідом 2-ї групи, отримує мінімальну пенсію, якої не вистачає на всі наявні потреби. Із-за наявних боргів не зміг оформити субсидію. Звертався за реструкторизацією боргу до позивача, але там сказали, що можна оформити реструкторизацію тільки після сплати 30% суми боргу, а у нього таких грошей не має. Але зобов`язується після винесення судового рішення частково проводити виплати і за опалення. Стосовно стягнення судового збору, то [PERSON] , є інвалідом 2-ї групи і підлягає згідно ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільненню від даного стягнення. У подальшому 09.04.2025 представником позивача до суду подано клопотання про уточнення позовних вимог, у якому у зв`язку з повноліттям відповідача [PERSON] [INFO] , яке настало 06.01.2021 року, а також оновленим розрахунком уточнили позовні вимоги, а саме просили стягнути з [PERSON] , [INFO] заборгованість у період з 01.10.2017 року по 01.02.2021 рік у сумі 18 977,08 грн. за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та Внески. А також стягнути солідарно з [PERSON] , [INFO] та з [PERSON] , [INFO] , заборгованість починаючи з 01.02.2021 року станом на 01.05.2024 рік у сумі 21 886,80 грн. за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та Внески. У судовому засіданні представник ПрАТ «Черкаське хімволокно» за довіреністю Поліщук А.Б. та Герасименко О.А. остаточно підтримали уточнені позовні вимоги від 09.04.2025, які просили задовольнити, при цьому відмовилися від вимог щодо стягнення з відповідачів інфляційних втрат та трьох відсотків річних, судовий збір залишають за собою. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Ліннік М.С. у судовому засіданні визнали та не заперечували щодо задоволення уточнених позовних вимог відповідно до клопотання позивача від 09.04.2025 У судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував щодо задоволення уточнених позовних вимог відповідно до клопотання позивача від 09.04.2025. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Згідно статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що непередбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (стаття 14 ЦК України). Основні засади організаційних, господарських відносин між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною, особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, які на час розгляду справи по суті хоч і втратили чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 85 від 02.02.2022, проте період, за який виникла заборгованість у відповідача, підпадає під їх регулювання. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. (п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ). Споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Статтями 7, 8 вказаного вище Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Між тим, відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Як вбачається з матеріалів справи, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані відповідачі: [PERSON] , [INFO] з 12.06.2002 згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 836428 від 10.10.2024; та [PERSON] , [INFO] , з 24.10.2003 і дотепер, що підтверджено відомостями департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 11.10.2024 Крім того, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 407092984 від 07.12.2024 [PERSON] є власником указаної квартири. За вказаною адресою відповідачі отримують послуги з теплопостачання від ВП «Черкаська ТЕЦ», відкритий О/Р [NUMBER] , але не сплачують щомісячну оплату за централізоване опалення та внески, про що свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості. Згідно з розрахунком Черкаської ТЕЦ, заборгованість відповідачів по оплаті за послуги з централізованого опалення та сплаті внесків з жовтня 2017 року станом на 01.05.2024 становить 40863,88 грн. Таким чином, відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення (постачання теплової енергії), які надає ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» за вищевказаною адресою, а тому, відповідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги», між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Крім того, під час розгляду справи встановлено, що до 26.01.2021 відповідач [PERSON] був неповнолітньою особою, а тому не може нести відповідальність щодо стягнення заборгованості за період з 01.10.2017 по 01.02.2021, яка згідно розрахунку позивача становить 18977,08 грн., а тому вказана заборгованість підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] .. Водночас, відповідно до розрахунку заборгованості по О/Р № 30263001 з 01.02.2021 по 01.05.2024 нараховано заборгованість за надані позивачем послуги з централізованого теплопостачання та внескам у розмірі 21886,80 грн., які підлягають до стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку. Слід зазначити, що стягнення заборгованості у такому вигляді не заперечувалося відповідачами в ході розгляду справи. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем, визнання відповідачами уточнених позовних вимог, суд приходить до висновку, що указані вимоги підлягають до задоволення, до стягнення із [PERSON] на користь позивача підлягає заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та Внески за період з 01.10.2017 по 01.02.2021 у розмірі 18 977,08 грн.; до солідарного стягнення із [PERSON] , [PERSON] на користь позивача підлягає заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та Внески за період з 01.02.2021 по 01.05.2024 у розмірі 21 886,80 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved