Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , в якому просить: 1) стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості: - за кредитним договором № 20137-12/2023 в розмірі 28000,00 грн., з яких: 8000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 20000,00 грн. сума заборгованості за відсотками; - за кредитним договором № 03081-12/2023 в розмірі 28500,00 грн., з яких: 6000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 22500,00 грн. сума заборгованості за відсотками; - за кредитним договором № 08100-12/2023 в розмірі 16250,00 грн., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11250,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 72750,00 грн.; 2) стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 23.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (далі по тексту первісний кредитор, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 20137-12/2023, який підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. В договорі сторонами погоджено порядок повернення кредиту та сплати відсотків. 29.04.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 29042024-1, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 29042024-1 від 29.04.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 28000 грн. 00 коп., з яких: 8000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками. Крім того, 02.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» (далі по тексту первісний кредитор, ТОВ «АВАНС КРЕДИТ») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 03081-12/2023, який підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. В договорі сторонами погоджено порядок повернення кредиту та сплати відсотків. 24.05.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24052024, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до відповідачки в сумі 28500,00 гривень, з яких: 6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Крім того, 05.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» (далі по тексту первісний кредитор, ТОВ «АВАНС КРЕДИТ») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 08100-12/2023, який підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. В договорі сторонами погоджено порядок повернення кредиту та сплати відсотків. 24.05.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24052024, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до відповідачки в сумі 16250,00 гривень, з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11250,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Позивач стверджує, що всупереч умовам кредитних договорів, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» ні на рахунки первісних кредиторів. З моменту отримання права вимоги до [PERSON] позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. З огляду на викладене, позивач просить стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за вказаними договорами у загальному розмірі 72750,00 грн. Вказанезумовило звернення позивача до суду із відповідним позовом. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 09.01.2025 позовну заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов. Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності та в разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відзиву на позов не подала. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно зі\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Статтею 634 ЦК України\~передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2, 3\~ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Нормою\~статті 639 ЦК України\~передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4\~статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11 вказаного Закону\~передбачає порядок укладення електронного договору. Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону\~вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із\~статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України,\~статтею 36 Господарського процесуального кодексу України\~та\~статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. За змістом\~статті 12 цього Закону\~якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 23.12.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 20137-12/2023, за умовами якого Товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 8000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором (п. 1.1 Договору). Пункт 1.2 Договору передбачає, що кредит надається строком на 100 днів, тобто до 31.03.2024, дата надання кредиту - 23.12.2023. Згідно з п. 1.4.1 Договору процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується в межах строку дії договору, вказаного у п. 1.2 Договору. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі\~Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору (п. 1.5 Договору). Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4149-49хх-хххх-8324 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту (п. 1.6 Договору). Згідно п. 3.1 Договору повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватиметься відповідно з графіком платежів. Вказаний договір підписано за допомогою електронного підпису W0450. Окрім того, [PERSON] за допомогою електронного підпису W0450, підписала графік платежів - додаток №1 до договору про надання фінансового кредиту № 20137-12/2023, та паспорт споживчого кредиту, згідно з яким загальні витрати за кредитом складають 20000,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) становить 28000,00 грн.. 16.02.2024 [PERSON] було подано заявку на реструктуризацію заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 20137-12/2023, на підставі якої укладено додаткову угоду від 16.02.2024 до договору про надання фінансового кредиту № 20137-12/2023. За умовами додаткової угоди [PERSON] 23.12.2023 було надано кредит у сумі 19000,03 грн строком на 145 днів, який позичальник зобов`язана була погасити відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача (Графік платежів) , що є додаком № 1 до цього Договору. Процентна ставка становить 0,01% в день (3,65% річних) та застосовується у межах строку кредиту. [PERSON] підписано вказану додаткову угоду, а також графік платежів до неї за допомогою одноразового ідентифікатора W1565. Крім того, судом встановлено, що 02.12.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 03081-12/2023, за умовами якого Товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 6000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором (п. 1.1 договору). Пунктом 1.2 договору передбачено, що кредит надається на 360 днів, тобто до 25.11.2024, дата надання кредиту - 02.12.2023. Згідно з п. 1.4.1 Договору процентна ставка складає 2,5% в день та застосовується в межах строку кредитування, вказаного у п. 1.2 Договору. Клієнт зобов`язується сплачувати проценти кожні 25 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі\~Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору (п. 1.5 Договору). Відповідно до п. 1.6 Договору кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4149-49хх-хххх-8324. Вказаний договір підписано за допомогою електронного підпису W1267. Окрім того [PERSON] за допомогою електронного підпису W1267 підписала додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту № 03081-12/2023, Графік платежів, та паспорт споживчого кредиту. Відповідно до паспорту споживчого кредиту, загальні витрати за кредитом складають 54000,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) становить 60000,00 грн. 05.12.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 08100-12/2023, за умовами якого Товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 5000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором (п. 1.1 договору). Пунктом 1.2 договору передбачено, що кредит надається на 120 днів, тобто до 02.04.2024, дата надання кредиту - 05.12.2023. Згідно з п. 1.4.1 Договору процентна ставка складає 2,5% в день та застосовується в межах строку кредитування, вказаного у п. 1.2 Договору. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі\~Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору (п.1.5 Договору). Відповідно до п. 1.6 Договору кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4149-49хх-хххх-8324. Даний договір підписано за допомогою електронного підпису W8468. Окрім того [PERSON] за допомогою електронного підпису W8468 підписала додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту № 08100-12/2023,\~Графік платежів, та паспорт споживчого кредиту. Відповідно до паспорту споживчого кредиту, загальні витрати за кредитом складають 15000,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) становить 20000,00 грн. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст.\~530\~ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~статті 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитору зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Частиною першою статті 1077 ЦК України, визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини першої 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] як позичальником було укладено договори про надання кредиту: № 20137-12/2023 від 23.12.2023 - з ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», № 03081-12/2023 від 02.12.2023 - з ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», № 08100-12/2023 від 05.12.2023 - з ТОВ «АВАНС КРЕДИТ». Крім того, позивачем надано до матеріалів справи копії договорів факторингу № 29042024-1 від 29.04.2024 із ТОВ «Стар Файненс Груп», № 24052024 від 24.05.2023 із ТОВ «Аванс Кредит», за умовами яких ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт (ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» відповідно)\~- відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання якої настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (процентною ставкою) та інші платежі, прав на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані визначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває відповідні права вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений печатками акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Сторонами договорів факторингу підписано акти прийому-передачі Реєстру Боржників: 29.04.2024\~за договором факторингу № 29042024-1 від 29.04.2024, 24.05.2024\~за договором факторингу № 24052024 від 24.05.2024. На підтвердження переходу до позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до відповідача, позивачем надано до матеріалів справи витяги з Реєстрів Боржників до вказаних договорів факторингу, згідно з якими до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) : від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за договором кредиту № 20137-12/2023 в сумі 28000 грн, у т.ч. за основною сумою боргу\~- 8000 грн, за відсотками\~- 20000 грн; від ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» за договором кредиту № 03081-12/2023 в сумі 28500 грн, у т.ч. за основною сумою боргу\~- 6000 грн, за відсотками\~- 22500 грн; від ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» за договором кредиту № 08100-12/2023 в сумі 16250 грн, у т.ч. за основною сумою боргу\~- 5000 грн, за відсотками\~- 11250 грн; На підтвердження наявності заборгованості позивачем надано до матеріалів справи виключно розрахунки заборгованості за кредитними договорами, відповідно до яких заборгованість [PERSON] перед ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за договором № 20137-12/2023 за період з 29.04.2024 по 30.09.24 складає 28000 грн, у т.ч. за основною сумою боргу\~8000 грн, за відсотками\~20000 грн; перед ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» за договором № 03081-12/2023 за період з 24.05.2024 по 30.09.2024 складає 22500 грн, у т.ч. за основною сумою боргу\~6000 грн, за відсотками\~22500 грн; перед ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» за договором № 08100-12/2023 за період з 24.05.2024 по 30.09.2024 складає 16250 грн, у т.ч. за основною сумою боргу\~5000 грн, за відсотками\~11250 грн. Разом з тим, суд зауважує, що відповідно довимог статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи(стаття 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України\~передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша\~статті 95 ЦПК України). Відповідно до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого\~статтею 12 ЦПК України\~доведення умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 751/861/17 (провадження № 61-28582ск18). Відповідно до частини 1\~статті 13 Закону України «Про електронну комерцію», розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до\~Законів України «Про платіжні послуги», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг. Частиною 3\~статті 13 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, що продавець (виконавець, постачальник), надавач платіжних послуг, оператор платіжної системи або інша особа, яка отримала плату за товар, роботу, послугу відповідно до умов електронного договору, повинні надати покупцеві (замовнику, споживачу) електронний документ, квитанцію, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ, що підтверджує факт отримання коштів, із зазначенням дати здійснення розрахунку. Підставою бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти господарських операцій і повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо-безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»). На підтвердження позовних вимог позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» було надано копії кредитних договорів № 20137-12/2023 від 23.12.2023 з ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», № 03081-12/2023 від 02.12.2023 з ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», № 08100-12/2023 від 05.12.2023 з ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», копії договорів факторингу, витяги з Реєстру боржників, а також розрахунки заборгованості. Разом з тим, надані ТОВ «ФК «ЄАПБ» розрахунки заборгованості за договорами № 20137-12/2023 від 23.12.2023, № 03081-12/2023 від 02.12.2023, № 08100-12/2023 від 05.12.2023 за боржником [PERSON] не підтверджуються первинними документами. Позивачем не надано доказів на підтвердження передачі ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» грошових коштів [PERSON] у кредит, що встановлено умовами вказаних договорів, не надано розрахунку заборгованості [PERSON] перед первісними кредиторами, з яких би вбачалося здійснення боржником останньої оплати за кредитами, відомостей, яким саме чином була нарахована сума відсотків за користування кредитними коштами. Надані розрахунки заборгованості містять лише відомості щодо загального розміру несплаченого кредиту та відсотків, без зазначення детального розрахунку, який включав би суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду тощо. Зазначені розрахунки заборгованості не є документами первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, в даному випадку (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 03.07.2019 року (№ 342/180/17) та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 року (№ 6-16цс15). Наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором є неналежним та недостатнім доказом для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем. Належних та допустимих доказів на підтвердження факту перерахування відповідачу грошових коштів за кредитними договорами суду не надано. Суд зауважує, що в силу ч.2 ст.\~83, ч.1 ст.84 ЦПК України\~позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Разом з тим, позивачем ані з позовною заявою, ані в ході розгляду справи не було подано клопотання про витребування доказів на підтвердження факту перерахування кредитодавцями коштів на адресу [PERSON] (доказів випуску на її ім`я банківської картки, прив`язки цієї картки до номеру телефону [PERSON] , факту надходження на цю картку грошових коштів від кредитодавців у дату і в сумах, які вказані у кредитних договорах тощо). Таким чином, позивачем не підтверджено факту наявності у [PERSON] заборгованості перед первісними кредиторами ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» у розмірах, вказаних позивачем (у розмірі 28000 грн - перед ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за договором № 20137-12/2023; у розмірі 28500 грн - перед ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» за договором № 03081-12/2023; у розмірі 16250 грн - перед ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» за договором № 08100-12/2023). З огляду на викладене, позивачем не підтверджено наявності у нього права грошової вимоги до боржника [PERSON] зокрема, у тих розмірах, які були заявлені до стягнення. Отже, позивачем не доведено факту порушення його прав як кредитора за договорами № 20137-12/2023 від 23.12.2023, № 03081-12/2023 від 02.12.2023, № 08100-12/2023 від 05.12.2023, та що позивач має право вимоги за цими договорами до відповідача. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову ТОВ «ФК «ЄАПБ» в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, беручи до уваги, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати у вигляді сплаченого судового збору слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed