Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" за допомогою системи "Електронний суд" звернулось до Слобідського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.04.2008 року в розмірі 51924,36 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 22.04.2008 року між АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено договір, у відповідності до умов якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язався щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом. У порушення умов кредитного договору від 22.04.2008 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань, [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого станом на 16.10.2024 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 51924,36 грн., а саме: 40847,74 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 11076,62 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.12.2024 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився. Надав до суду заяву, в який просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідач у направленій на адресу суду забороні проведення судового засідання від 24.02.2025 року та від 29.04.2025 року зазначив, що АТ КБ "ПриватБанк" не надіслав на його адресу докази своїх претензій до відповідача, а тому від вважає, що у банку відсутні належним чином завірена ліцензія банку, документ, що підтверджує повноваження особи, яка підписала договір, номер рахунку, з якого банк видав кредит, належним чином завірена виписка оборотно-сальдової відомості по рахунку, належним чином завірена фотокопія оригіналу кредитного договору з його підписом, підписами посадових осіб і "мокрими" печатками АТ КБ "ПриватБанк". Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, а також на поштову адресу, вказану ним у заяві-забороні, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що 22.04.2008 року [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Згідно Анкети-заяви відповідач висловив свою згоду на те, що Анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. У відповідності до умов договору від 22.04.2008 року [PERSON] отримав кредит, який в подальшому було збільшено до 50500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та зобов`язався здійснювати погашення заборгованості за кредитом, процентами за його користування. Відповідно до довідки від 28.10.2024 року [PERSON] 22.04.2008 року видано кредитну картку, строк дії якої неодноразово продовжувався, останній раз картка видана 10.09.2020 року зі строком дії до 03/24. Крім того, під час користування кредитною карткою 10.07.2020 року [PERSON] підписав Анкету-заяву клієнта - фізичної особи про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, яка, серед іншого, містить Угоду про використання простого електронного підпису. Зі змісту Угоди вбачається, що Банк та клієнт узгодили при наданні банком будь-яких послуг, в тому числі, але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Сторони визнають простим електронним підписом такі способи підписів клієнта: ОТР-пароль, OR-код, підпис нотаріусом на планшеті у відділенні банку, кнопки «Підпис», «Підписав», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах банку у мережі інтернет, де клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідних послуг та підписати відповідний договір, дати доручення банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного ПК банку дає клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої клієнт надає банку шляхом підписання способами, що узгоджені сторонами вище. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження. При здійсненні будь-якої операції та правочинів між сторонами за допомогою ОТП-паролю як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланого банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону клієнта. Також під час користування кредитною карткою 10.09.2020 року [PERSON] підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, згідно з якою сторонами погоджено розмір відсоткової ставки 42% річних для карт Універсальна, 40,8% - для карт Універсальна Gold. З виписки за кредитним договором за період з 22.04.2008 року по 28.10.2024 року вбачається, що [PERSON] користувався кредитною карткою, здійснював зняття кредитних коштів, оплату товарів та послуг, повернення отриманого кредиту. Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 16.10.2024 року за договором від 22.04.2008 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 51924,36 грн., а саме: 40847,74 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 11076,62 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення АТ КБ «Приватбанк» до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку між банком та [PERSON] 22.04.2008 року укладено кредитний договір, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит, який в подальшому було збільшено до 50500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписанням 10.07.2020 року Анкети-заяву клієнта - фізичної особи про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку та 10.09.2020 року Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, сторонами кредитного договору додатково погоджено розмір відсоткової ставки 42% річних для карт Універсальна, 40,8% - для карт Універсальна Gold. З наданої АТ КБ «Приватбанк» виписки по рахунку відповідача за період з 22.04.2008 року по 28.10.2024 року вбачається, що він користування кредитними коштами, однак, належним чином зобов`язань щодо їх повернення не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 16.10.2024 року склалась заборгованість у розмірі 51924,36 грн., а саме: 40847,74 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 11076,62 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 51924,36 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Доводи направлених відповідачем на адресу суду заборон проведення судового засідання від 24.02.2025 року та від 29.04.2025 року щодо ненаправлення АТ КБ "ПриватБанк" на адресу відповідача доказів своїх претензій до відповідача, спростовується доданим банком до позовної заяви списком згрупованих відправлень, з якого вбачається, що АТ КБ "ПриватБанк" направило копію позовної заяви та доданих до неї документів [PERSON] за місцем його реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Щодо доводів заборони про ненадання банком завірених копій документів, то АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду за допомогою системи "Електронний суд", позовна заява та додані до неї документи підписані електронним цифровим підписом представника банку Ляр Д.Ю., а тому не підлягають додатковому засвідченню шляхом проставлення власноручного "фізичного" підпису. В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»). З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved