Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

24.01.2025 від представника Позивача - Романенка Михайла Едуардовича, через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява до [PERSON] , в якій представник просить суд: - Стягнути із [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, код ЄДРПОУ: 42649746, IBAN: [NUMBER] в АТ «ОКСІ БАНК» МФО: 325990) заборгованість за Кредитним договором № 4719603 від 23.04.2021 у розмірі 22 375,00 грн.; - Стягнути із Відповідача на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (07406, Київська обл., м.Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, код ЄДРПОУ: 42649746, IBAN: [NUMBER] в АТ «ОКСІ БАНК» МФО: 325990) судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок); - Стягнути із Відповідача на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (07406, Київська обл., м.Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, код ЄДРПОУ: 42649746, IBAN: [NUMBER] в АТ «ОКСІ БАНК» МФО: 325990) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. (шість тисяч гривень 00 копійок). І. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 23.04.2021 [PERSON] (далі Відповідач) в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «МІЛОАН» подано заявку на отримання кредиту № 4719603. ТОВ «МІЛОАН» направило Відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого Відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного Договору № 4719603 від 23.04.2021р., який знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Відповідно до умов Кредитного договору, до укладення Договору Відповідач отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на вебсайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору. ПРАВИЛА надання фінансових кредитів ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» розміщені для ознайомлення на офіційному веб-сайті. Згідно Договору про надання споживчого кредиту № 4719603 від 23.04.2021 відповідачу надається кредит у гривні, а відповідач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Товаристо з обмеженою відповідальністю «Мілоан» свої зобов`язання виконало та перерахувало [PERSON] кредитні кошти в сумі 5000,00 грн. на картковий рахунок. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин: ст.526, 527 Цивільного кодексу України. 10.08.2021 згідно умов Договору відступлення права вимоги № 06Т ТОВ «Мілоан» відступлено право вимоги за кредитним договором № 4719603 від 23.04.2021 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», а відповідно останнє набуло права вимоги до Відповідача. Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 22375,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5000,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 16875,00 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 500,00 грн.; заборгованість за пенею становить 0,00 грн. У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, направлено досудову вимогу про необхідність сплати заборгованості. Незважаючи на це, позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором (а.с.1-7). Представник позивача разом з позовною заявою просив розглядати дану справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 7). 24.04.2025 та 15.05.2025 надіслав на адресу суду заяви про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити (а.с. 66-67; а.с. 75-76). Від відповідача [PERSON] відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. В матеріалах справи містяться рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 68, 69, 77). Суд завчасно (14.05.2025) повідомляв відповідача, шляхом оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. 74). Отже, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. У зв`язку з чим суддя вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 24.01.2025 головуючою у справі визначено суддю Прінь І.П.( а.с. 53) Ухвалою судді Самарського районного суду міста Дніпра Прінь І.П. відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 57). Відповідно до Рішення Вищої Ради Правосуддя від 06.05.2025 Суддя [PERSON] була звільнена з посади судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області (Відряджена до Самарського районного суду міста Дніпра) у зв`язку з поданням заяви у відставку. Відповідно до розпорядження керівника апарату Самарського районного суду міста Дніпра від 08.05.2025 № 107-р справу направлено на повторний автоматизований розподіл судових справ (а .с 70). Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 08.05.2025 головуючим у справі визначено суддю Гаркушу В.В. (а.с. 71). Ухвалою судді Самарського районного суду міста Дніпра Гаркуші В.В. справу прийнято до свого провадження та постановлено продовжити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. За правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що 23.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту № 4719603, згідно якого сума кредиту становить 5000,00 грн. (п.1.2); кредит надається строком на 30 днів з кінцевим терміном повернення 23.05.2021 (п.1.3, 1.4), тип процентної ставки - фіксована, процентна ставка за користування коштами кредиту 1875,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5) (а.с. 26-29). Згідно платіжного доручення № 44536098 від 23.04.2021, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» перерахувало [PERSON] суму у розмірі 5000,00 грн., з призначенням платежу: кошти згідно договору 4719603 (а.с. 33). Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, допустивши прострочення в погашенні суми кредиту і відсотків, а тому сума заборгованості за кредитним договором № 4719603 від 23.04.2021 відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення складає 22375,00 гривень, з яких: 5000,00 грн заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), 16875,00 грн заборгованість по відсотками, 500,00 грн - борг по пені, 0,00 грн борг по комісії (а.с. 13). 10 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» було укладено договір відступлення прав вимоги № 06Т, згідно до умов якого Кредитор передає Новому Кредиторові за плату, а Новий Кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників , укладеними між Кредитором та боржниками (а.с. 15-19). Відповідно до наданої суду копії платіжної інструкцій № 1470 від 03.09.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» перерахувало Товариству з обмеженою відповідальністю «Мілоан» грошову суму\~у якості\~оплати згідно\~договору факторингу\~(а.с.\~38-44). Отже, відповідно до Реєстру Боржників за договором факторингу № 06Т від 00.08.2021, акту приймання-передачі реєстру боржників, акту приймання-передачі документації боржників за договором факторингу, право на одержання грошової вимоги за кредитним договором № 4719603 від 23.04.2021, з боржника [PERSON] перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (а.с. 19 на звороті-21 на звороті). Згідно з витягом з додатку до договору факторингу № 06Т від 10.08.2021 сума заборгованості [PERSON] за договором № 4719603 від 23.04.2021 склала 22375,00 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 16875,00 грн заборгованість за відсотками, 500,00 грн заборгованість за комісією, 0,00 грн заборгованість по пені (а.с. 12). 27.09.2024 на адресу Відповідача за Вих. № 3706402954-АВ направлялась досудова вимога, щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 4719603 від 23.04.2021 у розмірі 22375,00 грн (а.с. 36). На підтвердження понесених сум витрат на правничу допомогу позивачем надано: - копію договору на надання правової допомоги № 42649746 від 01.11.2024 та додаткової угоди № 4719603 до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01.11.2024, відповідно до яких адвокат Стародуб Ірина Володимирівна зобов`язалось надавати Товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» юридичну допомогу (а.с. 23-25. 32); - детальний опис робіт, виконаних адвокатом Стародуб І.В., необхідних для надання правничої допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості; - акт про підтвердження факту надання правової допомоги адвокатом від 30.11.2024, згідно до якого: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій щодо захисту інтересу «Діджи Фінанс» складає 2250 грн.; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи складає 3000,00 грн.; формування додатків до позовної заяви 750,00 грн. Разом 6000 грн. ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Стаття 4\~ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76\~ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Крім того положеннями ст.\~204\~ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18). Судом встановлено, що укладений між сторонами договір раніше не оспорювався та не визнавався судом недійсним. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 1056-1\~ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Відповідно до ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У частинах першій, третій статті 509\~ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів»). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону, споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року № 39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Тобто, якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Згідно з вимогами ч. 1 ст.12\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. За змістом положень п. 11 ч. 1 ст.\~4\~Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» факторинг вважається фінансовою послугою. Частина п`ята статті 5\~вказаного Закону визначає, що фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу\~України та вказаного Закону. Згідно зі статтею 1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини другої статті 1083\~ЦК України якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави. Відповідно до статті 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, таким чином, суд вважає, що заявлена позовна вимога, щодо стягнення з Відповідача заборгованості за Кредитним договором № 4719603 від 23.04.2021 у ромірі 22375,00 гривень, підлягає задоволенню. Вказаний висновок відповідає висновку щодо застосування норм права, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 336/887/18 (провадження № 61-11747св19). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) вказано, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Також суд зазначає, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). Позивачем понесені судові витрати у розмірі 2422,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 4719603 від 10.01.2025 року, як судові витрати на оплату судового збору при зверненні із позовом. Враховуючи прийняття рішення про задоволення позовних вимог, згідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню у повному обсязі відповідачем, на користь позивача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Як передбачено ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з ч. 3 ст.137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Тобто, законодавець пов`язує можливість відшкодування витрат на професійну правничу допомогу із здійсненням даних витрат стороною у справі. Проаналізувавши наведений опис наданих позивачу послуг правничої допомоги, у сукупності з наданими документами на понесення позивачем заявлених витрат, суд приходить до висновку, що відображена у наданих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) не є співмірною зі складністю справи, її обсягом, виходячи з наступного. Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17 жовтня 2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Суд зазначає, що дана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відзив на позовну заяву відповідачем не подавався, відповідно відповідь на відзив не складалась. Виходячи із критерію пропорційності заявлених витрат предмету спору, суд враховує ціну позову. Зокрема судом задоволено вимоги позивача про стягнення на його користь 22375,00 грн. заборгованості, натомість розмір заявлених витрат становить 6000,00 грн., що є явно непропорційним. За таких обставин, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу та стягнути з Відповідача на користь Позивача 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а також 2422,40 грн. судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Outcome: approved