Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

У січні 2025 року позивач подав до суду позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.10.2023 року між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-10056719 у формі електронного договору з використанням електронного підпису. 22.01.2024 року ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс кредит», укладений Договір факторингу №22-01/2024, відповідно до умов якого, до ТОВ «Макс Кредит» відступило право вимоги до відповідача за Кредитним договором № 00-10056719 від 30.10.2023 року. Відповідно до Реєстру боржників за Договором факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 року від ТОВ «Качай Гроші» до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 15\~875,00 грн., що підтверджується Актом прийому передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 року. 16.08.2024 року між ТОВ «Макс кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» уклали договір факторингу № 16082024-МК/Ейс згідно умов якого, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-10056719 від 30.10.2023 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників за Договором факторингу № 16082024 МК/Ейс від 16.08.2024 року від ТОВ «Макс Кредит» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 19250,00 грн., що підтверджується Актом прийому передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 року. Відповідач не виконує умови взятих на себе зобов`язань, не погашає кредит та проценти за користування кредитом, тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 00-10056719 від 30.10.2023 в розмірі 19250,00 грн., судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Відповідно до ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 24 лютого 2025 року матеріали позовної заяви передано на розгляд за підсудністю до Подільського (Ленінського) районного суду м. Полтави. Ухвалою суду від 17.10.2023 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ухвали суду від 01 квітня 2025 року за клопотанням позивача ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» витребувано докази з АТ «Райффайзен Банк Аваль». В судове засідання представник позивача не з`явився, але надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до приписів\~ст. 280 ЦПК України\~,суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2ст.\~247\~ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст.89,263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно із ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. На підставі ч. 2ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205,207 ЦК України). На підставі ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 2 ст.\~1056-1\~ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Судом встановлено, що 30.10.2023 року між ТОВ «Качай гроші»» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 00-10056719, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 5000,00 грн., строком на 120 днів, з сплатою 2,50% від суми кредиту за кожний день користування ним (а.с. 14-17) Відповідно до п. 3.3 договору у разі несплати позичальником платежу у рекомендовану дату оплати, згідно п. 1.3.1 даного Договору, за зниженою процентною ставкою, позичальник з дати кредиту сплачує проценти за стандартною ставкою, встановленою п. 14.2 договору. Так, п. 3.4 договору визначено, що сторони погоджуються , що проценти нараховані після закінчення строку кредиту визначеного договором, є процентами, що нараховуються за неправомірне користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст. 625 ЦК України. На період дії законодавчих обмежень щодо нарахування неустойки проценти, передбачені цим пунктом 3.4 не нараховуються. Так, 30.10.2023 року ТОВ «Качай гроші» ініціювало переказ грошових коштів згідно догвоору № 00-10056719 від 30.10.2023 року, безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «Платежі онлайн» на картку № [NUMBER] , що в свою чергу , свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця ТОВ «Качай гроші». 22.01.2024 року ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс кредит», укладений Договір факторингу №22-01/2024, відповідно до умов якого, до ТОВ «Макс Кредит» відступило право вимоги до відповідача за Кредитним договором № 00-10056719 від 30.10.2023 року. Відповідно до Реєстру боржників за Договором факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 року від ТОВ «Качай Гроші» до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 15\~875,00 грн., що підтверджується Актом прийому передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 року. 16.08.2024 року між ТОВ «Макс кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» уклали договір факторингу № 16082024-МК/Ейс згідно умов якого, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-10056719 від 30.10.2023 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників за Договором факторингу № 16082024 МК/Ейс від 16.08.2024 року від ТОВ «Макс Кредит» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 19250,00 грн., що підтверджується Актом прийому передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 року. Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу від 16.08.2024 №16082024-МК/ЕЙС «Реєстр боржників» (а.с. 25-26) та Акту прийому передачі Реєстру Боржників за договором факторингу від 16.08.2023 №16082024-МК/ЕЙС (а.с. 59-63), ТОВ «Макс Кредит» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» право грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 19250,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість відповідача за період 22.01.2024 19.12.2024 становить 5250,00 грн за тілом кредиту та 14\~000,00 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Ч. 1ст.\~1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Ч. 1ст.\~512\~ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, права вимоги за кредитним договором № 00-10056719 від 30.10.2023 року, відповідно до Договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 року, укладеним між ТОВ «Макс Кредит» та перейшли до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС». З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач [PERSON] в порушення вимог ст.\~526\~ЦК України взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує, кредит та проценти не сплачує, внаслідок чого станом на року утворилась заборгованість за період з 22.01.2024 року по 19.12.2024 року, на загальну суму 19\~250,00 грн, суд приходить до висновку про те, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" законний, обґрунтований, підтверджений належними та допустимими доказами і тому підлягає задоволенню. Відповідно до положень\~ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.1статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно ч.1, 2ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У ч. 4 ст.\~137\~ЦПК України зазначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно п. 1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. У ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Судом встановлено, що на підтвердження здійснених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу надано: копію договору про надання правничої допомоги № 2211/Е від 22.11.2024 (а.с. 70), копію Додаткової угоди №19 до договору про надання правничої допомоги від 22.11.2024 (а.с. 71-72), копію акту прийому-передачі наданих послуг від 22.11.2024 на суму 5000,00 грн (а.с. 71 зворот), копію платіжної інструкції від 28.09.2023 на суму 5000,00 грн.(а.с. 70). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Всупереч вимог ст. 81 ЦПК України, відповідач не довів обставин щодо неспівмірності витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката. Враховуючи викладене, у відповідності до ч. 2ст. 141 ЦПК України\~суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2147, 20 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved