Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

Рішенням Іллічівського міського суду від 02.05.2025 позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] (треті особи: Обслуговуючий кооператив «Маріїнський», [PERSON] ) про поділ спільного майна подружжя, визнання недійсним договору, скасування права власності, визнання права власності, стягнення грошової компенсації задоволено частково. Представник позивача [PERSON] адвокат Слободяник О.І. 07.05.2025 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі (а.с.24-25 т.3), згідно якої просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 123\~000,00 грн. Заява обґрунтована тим, що в судовому засіданні 22.04.2025 представник позивача в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України зробив заяву про подання доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу, які позивач сплатив у зв`язку із розглядом справи. Заявник вказує, що поважними причинами неподання доказів витрат до закінчення судових дебатів слугувало те, що між позивачем [PERSON] та адвокатом Слободяником О.І. підписано акт здачі-приймання наданих послуг 06.05.2025, тобто після ухвалення рішення у справі 02.05.2025. Представник відповідача [PERSON] адвокат Чехоніна Т.І. 12.05.2025 надав до суду клопотання про залишення заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення про судові витрати без розгляду, посилаючись на те, що розмір правничої допомоги у сумі 123\~000 грн. є завищеним та необґрунтованим. Представник відповідача [PERSON] адвокат Сафоніков А.П. 20.05.2025 надав до суду заперечення на заяву, просить суд відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі, посилаючись на те, що надані в якості підтверджених документів про здійснені платежі банківські квитанції взагалі не підтверджують, що ці кошти були сплачені саме на виконання послуг за договором про надання правничої допомоги; заявлені позивачем витрати на правову допомогу не є співмірними зі складністю зазначеної цивільної справи, наданий адвокатом обсяг робіт та витрачений час на надання таких послуг, не відповідає критерію реальності таких витрат, а також їх стягнення становитиме надмірний тягар для відповідачів, тощо. В судовому засіданні представник позивача просив суд задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення у повному обсязі з підстав, викладених у заяві. Представники відповідачів у судовому засіданні просили суд відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на підстави, викладені у їх письмових запереченнях. Заслухавши сторони по справі, дослідивши докази, суд керується наступним. Згідно ст.270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.8 ст.141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з позовної заяви, позивачем зазначено про стягнення з відповідача на його користь судових витрат по справі та у самому позові наведено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи (а.с.2-8 т.1). Рішенням Іллічівського міського суду від 02.05.2025 позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] (треті особи: Обслуговуючий кооператив «Маріїнський», [PERSON] ) про поділ спільного майна подружжя, визнання недійсним договору, скасування права власності, визнання права власності, стягнення грошової компенсації задоволено частково. В судовому засіданні 22.04.2025 представник позивача в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України зробив заяву про подання доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу, які позивач сплатив у зв`язку із розглядом справи. Як слідує зі змісту позову, позивачем у позові зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс, а саме витрати зі сплати судового збору у розмірі 15745,60 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 100\~000,00 грн. (а.с.2-8 т.1). До позову представник позивача надав квитанцію про сплату судового збору у розмірі 5745,60 грн. (а.с.1 т.1), ордер серії ВН №1344312 від 15.03.2023 (а.с.58 т.1). У заяві про ухвалення додаткового рішення, яка подана представником позивача до суду 07.05.2025, заявник просить суд вирішити питання про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 123\~000,00 грн. До даної заяви заявник надав копії: - детального опису робіт (наданих послуг) на суму 123\~000,00 грн. (а.с.26 т.3); - квитанцій від 21.02.2024 (а.с.27 т.3), 25.12.2023 (а.с.29 т.3), 03.09.2024 (а.с.30 т.3) на загальну суму 128\~050,00 грн., в яких в графі: "призначення платежів" вказано: юридичні послуги; - витягу з договору про надання професійної правничої допомоги №1-19/12-23ф від 19.12.2023 (а.с.31 т.3); - акту здачі-приймання наданих послуг від 06.05.2025 за Договором 1-19/12-23ф від 19.12.2023 (а.с.32 т.3). Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Щодо процесуального строку подачі даної заяви суд керується наступним. Згідно із ч.3 ст.3\~ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Положеннями статей 120, 122, 123, 124 ЦПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом невизначені, встановлюються судом. Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. З огляду на те, що представник позивача заявляв про подання доказів на підтвердження судових витрат на стадії судових дебатів, строк на подання доказів на підтвердження судових витрат заявником не пропущено. Заявник вказує, що поважними причинами неподання доказів витрат до закінчення судових дебатів слугувало те, що між позивачем [PERSON] та адвокатом Слободяником О.І. підписано акт здачі-приймання наданих послуг 06.05.2025, тобто після ухвалення рішення у справі 02.05.2025. Вказані обставини підтверджуються копіями документів, наданих до заяви. Отже, причини неподання позивачем доказів витрат до закінчення судових дебатів, є поважними. Щодо суті заяви про ухвалення витрат на правову допомогу, суд керується наступним. Поняття за зміст детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, а також необхідність та умови його надання визначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року по справі №922/1964/21. Зокрема, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Велика Палата Верховного Суду також зауважила, що частина третя статті 126ГПК України (як і ч.3 ст.137 ЦПК України) конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним. Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що основним призначенням детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, є надання можливості іншій стороні підтвердити/спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу. В судовому засіданні та письмових запереченнях представники відповідачів просили відмовити у задоволенні заяви, вважали розмір неспівмірним із складністю справи, ціною позову, витраченим часом та обсягом наданих послуг; не доведення позивачем витрат у розмірі 67\~000,00 грн. (відсутність детального розрахунку часу судових засідань, витраченого часу на дорогу і т.і.), витрачений адвокатом на проїзд до суду та очікування та участь у судових засіданнях по даній справі; надані в якості підтверджених документів про здійснені платежі банківські квитанції взагалі не підтверджують, що ці кошти були сплачені саме на виконання послуг за договором про надання правничої допомоги; наданий адвокатом обсяг робіт та витрачений час на надання таких послуг, не відповідає критерію реальності таких витрат, а також їх стягнення становитиме надмірний тягар для відповідачів, тощо. Отже, відповідачами (їх представниками) в межах даної справи реалізовано право на заперечення співмірності витрат позивача на правову допомогу. При цьому, відсутність в матеріалах справи детального опису виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), як окремого документу, не є перешкодою у реалізації представником позивача такого права. Враховуючи наведене слід дійти висновку, що сама по собі відсутність детального опису виконаних адвокатом робіт, за наявності інших доказів надання ним правової допомоги, її обсягу та меж, а також за умови реалізації протилежною стороною права на заперечення співмірності таких робіт, не може бути єдиною підставою для відмови у компенсації понесених витрат на правничу допомогу. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина друга статті 141 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (§ § 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи, що предметом спору є поділ спільного майна подружжя, визнання недійсним договору, скасування права власності, визнання права власності, стягнення грошової компенсації, тобто справа не відноситься до малозначних, розгляд справи проводився за правилами загального позовного провадження, вимоги позивача задоволено частково, з урахуванням критерію розумності та справедливості розміру витрат на правову допомогу, заявлений відповідачем розмір витрат на правову допомогу за розгляд справи в суді у розмірі 123\~000,00 грн. є завищеним. Аналізуючи суть кожної з наданих адвокатом послуг, суд звертає увагу на наступне. Згідно з ст.19\~Закону України\~"Про\~адвокатуру та\~адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Тобто, послугою адвоката, яка надається клієнту є, зокрема, «складання позовної заяви» яка включає в себе її створення як певного правового документа та відповідне (письмове чи електронне) оформлення. Згідно детального опису робіт (наданих послуг) на суму 123\~000,00 грн. (а.с.26 т.3) вказано характер правничої (правової) допомоги, а саме: - «Консультування клієнта. Ознайомлення з документами клієнта, збір додаткових доказів. Складання та направлення адвокатських запитів і т.і», час витрачений адвокатом 5 годин, вартість 20\~000,00 грн.; - «Аналіз законодавства і судової практики... Складання та подання до суду позовної заяви…», час витрачений адвокатом 6 годин, вартість 24\~000,00 грн.; - «Подання до суду заяв та клопотань з процесуальних питань…», час витрачений адвокатом 3 години, вартість 12\~000,00 грн.; - «Час витрачений адвокатом на проїзд з м.Одеса до Іллічівського міського суду Одеської області, на очікування та участь в судових засіданнях по справі», час витрачений адвокатом вартість 67\~000,00 грн. Отже, «Час витрачений адвокатом на проїзд з м.Одеса до Іллічівського міського суду Одеської області, на очікування та участь в судових засіданнях по справі», які визначені сторонами вартістю 67\~000,00 грн. не доведений часом, який витрачений адвокатом та не є окремим видом правової допомоги. Отже, обгрунтованими та відповідними до даної справи витратами є лише витрати на консультування клієнта, ознайомлення з документами клієнта, збір додаткових доказів. Складання та направлення адвокатських запитів, складання позовної заяви, тощо. При цьому, суд враховує, що предмет позову не є типовим та потребувало докладання певних зусиль для підготовки та написання позову. Справа розглянута в загальному позовному провадженні за участю сторін. Отже, оцінюючи характер наданої адвокатом клієнту правової допомоги відповідно до представлених документів,

Outcome: partial