Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до[PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07.02.2024 р. між первісним кредитором ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (ЄДРПОУ 43979069) та [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , надалі відповідач, позичальник, боржник) за допомогою веб сайту (www.selfiecredit.com.ua) який є сукупністю інформаційно комунікаційних систем первісного кредитора в рамках якого останній реалізує технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобі і які у процесі обробки інформації діють, як єдине ціле, був укладений кредитний договір № 1288589. 07.02.2024 р. відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор P833, для підписання кредитного договору № 1288589 від 07.02.2024 р. На умовах, встановлених договором, первісний кредитор надав позичальнику кошти у кредит на споживчі (особисті) потреби. 1.2. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 4 800,00 грн.; 1.3. Строк кредиту (строк дії договору) 360 днів; 1.4. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів; Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується графік платежів); 1.5.1. Стандартна процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 кредитного договору; 1.5.2. Знижена процентна ставка становить 2 % в день та застосовується у випадку, якщо позичальник, як учасник програми лояльності первісного кредитора, до 08.03.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів. Первісний кредитор (через партнера ТОВ «ПЕЙТЕК» з яким укладено договір № 03052022-1 від 03.05.2022 р.) про організацію переказу грошових коштів без відкриття рахунку виплатив відповідачеві кредитні кошти в розмірі 4 800,00 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] вказаний відповідачем в особистому кабінеті ІКС первісного кредитора, що підтверджується довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК» № 20241217- 5 від 17.12.2024 р. про перерахування кредитних коштів від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ». 30.08.2024 р. між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» як клієнтом та ТОВ «ФІНФОРС» як фактор було укладено договір факторингу № 43979069-01, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором договору № 1288589 від 07.02.2024 р. Як вбачається з витягу з реєстру прав грошових вимог TOB «СЕЛФІ КРЕДИТ» 30.08.2024 р. відступило на користь ТОВ «ФІНФОРС» право вимоги за кредитним договором № 1288589 від 07.02.2024 р. на загальну суму 32 716,79 грн. Про відступлення на користь ТОВ «ФІНФОРС» прав грошової вимоги за кредитним договором, TOB «СЕЛФІ КРЕДИТ» повідомило відповідача шляхом направлення 30.08.2024 р. на електронну адресу позичальника електронного листа та шляхом розміщення в ІКС первісного кредитора такого повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором. На момент звернення ТОВ «ФІНФОРС» до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів, відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором ні ТОВ «ФІНФОРС», ні ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», відповідач не звертався до ТОВ «ФІНФОРС» із запереченням щодо відступлення права вимоги за кредитним договором у порядку (ст. 518 ЦК України). Станом на дату звернення позовної заяви до суду, заборгованість відповідача по кредитному договору перед ТОВ «ФІНФОРС» становить: 4 799,99 грн. - тіло кредиту, 21 000,00 грн. - нараховані проценти, 6 916,80 грн. неустойка (штраф), а всього: 32 716,79 грн. Просить суд, стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , [INFO] ) на користь ТОВ «ФІНФОРС» (ідентифікаційний код: 41717584) суму боргу за кредитним договором № 1288589 від 07.02.2024 р. в розмірі 32 716,79 ( тридцять дві тисячі сімсот шістнадцять грн. 79 коп.) із яких: 4 800,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 21 000,00 грн. - нараховані проценти та 6 916,80 грн. неустойка (штраф), а також судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. і витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, місце та час розгляду справи. У позові просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без їх виклику. Відповідач у судове засідання не з`явився. [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги визнала частково в розмірі кредиту в сумі 4\~800 грн. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 07.02.2024 р. між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (ЄДРПОУ 43979069) та [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , за допомогою веб сайту (www.selfiecredit.com.ua) який є сукупністю інформаційно комунікаційних систем первісного кредитора в рамках якого останній реалізує технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобі і які у процесі обробки інформації діють, як єдине ціле, був укладений кредитний договір № 1288589 в електронній формі. 07.02.2024 р. відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор P833, для підписання кредитного договору № 1288589 від 07.02.2024 р. На умовах, встановлених договором, первісний кредитор надав позичальнику кошти у кредит на споживчі (особисті) потреби. 1.2. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 4 800,00 грн.; 1.3. Строк кредиту (строк дії договору) 360 днів; 1.4. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів; Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується графік платежів); 1.5.1. Стандартна процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 кредитного договору; 1.5.2. Знижена процентна ставка становить 2 % в день та застосовується у випадку, якщо позичальник, як учасник програми лояльності первісного кредитора, до 08.03.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів. Пунктом 6.4 визначено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплатити процентів за користування кредитом, Споживач зобов`язаний сплати Товариству штраф: у розмірі 720,00 гривень на 4 9четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 52,80 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. Первісний кредитор (через партнера ТОВ «ПЕЙТЕК» з яким укладено договір № 03052022-1 від 03.05.2022 р.) про організацію переказу грошових коштів без відкриття рахунку виплатив відповідачеві кредитні кошти в розмірі 4 800,00 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] вказаний відповідачем в особистому кабінеті ІКС первісного кредитора, що підтверджується довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК» № 20241217- 5 від 17.12.2024 р. про перерахування кредитних коштів від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» ( а.с.35). 30.08.2024 р. між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» як клієнтом та ТОВ «ФІНФОРС» як фактор було укладено договір факторингу № 43979069-01, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором договору № 1288589 від 07.02.2024 р. (а.с.40-44). Згідно витягу з реєстру прав грошових вимог TOB «СЕЛФІ КРЕДИТ» 30.08.2024 р. відступило на користь ТОВ «ФІНФОРС» право вимоги за кредитним договором № 1288589 від 07.02.2024 р. на загальну суму 32 716,79 грн. ( а.с.51). Про відступлення на користь ТОВ «ФІНФОРС» прав грошової вимоги за кредитним договором, TOB «СЕЛФІ КРЕДИТ» повідомило відповідача шляхом направлення 30.08.2024 р. на електронну адресу позичальника електронного листа та шляхом розміщення в ІКС первісного кредитора такого повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором ( а.с.55). Відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором ні ТОВ «ФІНФОРС», ні ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», із запереченнями до ТОВ «ФІНФОРС» щодо відступлення права вимоги за кредитним договором у порядку (ст. 518 ЦК України) не звертався. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 07.02.2024 року № 1288589, сума заборгованості за кредитним договором станом на 30.08.2024 року становить: в розмірі 32 716,79 ( тридцять дві тисячі сімсот шістнадцять грн. 79 коп.) із яких: 4 800,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 21 000,00 грн. - нараховані проценти та 6 916,80 грн. неустойка (штраф), ( а.с.36-39). За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною 1 ст.634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону №675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами статті 11 Закону №675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2 статті 11 Закону №675-VIII. Статтею 12 Закону №675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону № 675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону №675-VIII. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст.625 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно встановлених судом фактичних обставин справи, правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» опубліковані на офіційному сайті Банку в розумінні статей 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. [PERSON] на сайті оформила анкету-заявку для отримання грошових коштів на платіжну картку. Банком прийнято позитивне рішення про надання Кредиту ( а.с.26). Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі. Відповідно до укладеного між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] кредитного договору, позичальник отримала займ на карту клієнта в розмірі 4 800 грн. Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що сума заборгованості [PERSON] за Кредитним договором від 07.02.2024 року № 1288589, станом на 30.08.2024 року становить: в розмірі 32 716,79 ( тридцять дві тисячі сімсот шістнадцять грн. 79 коп.) із яких: 4 800,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 21 000,00 грн. - нараховані проценти та 6 916,80 грн. неустойка (штраф). Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що [PERSON] взяті не себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк грошові кошти та нараховані відсотки не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 32 716 грн. 79 коп. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що відповідач користувалася наданими позивачем коштами, що стверджується наданим позивачем підтвердженням про успішне переведення грошових коштів ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» на карту [PERSON] , доказів про відсутність заборгованості у розмірі вказаному в розрахунку, суду нею також не надано, а тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно статті 141 ЦПК, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3028 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу,пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» правничу допомогу у вказаній справі надавав адвокат Кеню Д., що підтверджується ордером серії АІ № 1781918 від 30 грудня 2024 року та Договором про надання правової допомоги від 11 березня 2024 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» та адвокатом Кеню Д.В. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 30 грудня 2024 року між адвокатом Кеню Д.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» було підписано Акт приймання-передачі наданих послуг до Договору від 11 березня 2024 року, в якому зазначено, що вартість послуг становить 7000 гривень. 24 грудня 2024 року ТОВ «Фінфорс» перерахувало кошти в сумі 7000 гривень, адвокату Кеню Д.В., що підтверджується платіжною інструкцією № 4716. При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначені суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру (Постанова від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц). При розподілі витрат на професійну правничу допомогу суд вважає, що підлягає врахуванню те, що справа є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у даних справах є майже типовими та фактично шаблонними, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, а обсяг досліджених доказів є невеликим, тому суд дійшов висновку про зменшення суми стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу до 3500,00 грн. Саме такий розмір витрат є об`єктивним, співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.

Outcome: approved