Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

у лютому 2025 року позивач [PERSON] в інтересах неповнолітнього брата [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Також, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі 1/4 частки доходу відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що батьками позивача та його неповнолітнього брата [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Мати позивача та неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] . Після смерті матері, позивач та його неповнолітній брат [PERSON] ,залишилися проживати разом із бабусею по лінії матері, [PERSON] . Батько позивача та його молодшого брата проживає окремо від них та систематично вживає спиртні напої, через що часто змінює місце роботи, а на даний час взагалі не працює вже тривалий час, не приділяє належної уваги неповнолітньому сину [PERSON] , організації його харчування вдома. Не створює сприятливих умов для навчання та подальшого його розвитку, матеріальної допомоги не надає, взагалі не цікавиться і не турбується про його життя, здоров`я та розвиток, не цікавиться його шкільним життям. Кошти, які отримує батько, як законний представник [PERSON] , у зв`язку із втратою годувальника, витрачає лише на свої потреби, при цьому не сплачує комунальні послуги за квартиру, в якій проживає, внаслідок чого має заборгованість, яку позивач вимушений погашати, оскільки зареєстрований у квартирі відповідача, хоча в ній не проживає з 2019 року. У зв`язку з викладеним, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до сина [PERSON] та стягнути аліменти на його утримання. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 квітня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просили суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи по суті сповіщався завчасно та належним чином, заяв чи клопотань не подав. Представник Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради у судовому засіданні підтримав висновок Органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача та просив позов задовольнити. Представник [INFO] у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи по суті повідомлявся завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань до суду не подав. Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 січня 2009 року, батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 20). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 21). Після смерті матері, позивач та його неповнолітній брат проживають разом бабусею - [PERSON] за адресою [ADDRESS] . В цій квартирі зареєстровані [PERSON] та неповнолітній [PERSON] , що підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади № 2024/013075859 від 29.10.2024 (а.с. 19). Відповідно до акту від 06.11.2024 [PERSON] , 2000 року народження, фактично проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] без реєстрації з 2019 року (а.с. 17). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 410529692 від 30.01.2025 квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 24). Відповідно до акту від 07.11.2024 [PERSON] , 2000 року народження, зареєстрований у квартирі за адресою: [ADDRESS] , але не проживає з 2019 року (а.с. 16). Згідно з довідкою Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 19 Чернігівської міської ради від 25.10.2024, [PERSON] навчався у загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 19. У 2024 році учня 9-А класу [PERSON] було випущено зі школи. Батько [PERSON] , [PERSON] жодного разу школу не відвідував, на батьківських зборах присутній не був, не цікавився життям сина, не займався його вихованням (а.с. 25). Згідно з довідкою Чернігівського професійного ліцею залізничного транспорту від 29.10.2024, [PERSON] навчається в Чернігівському професійному ліцеї залізничного транспорту з 01.09.2024 за професією «Монтажник санітарно-технічних систем і устаткування. Електрогазозварювальник». За час навчання його батько, [PERSON] , не відвідував батьківські збори, не підтримував зв`язок з викладачами та майстром виробничого навчання, не цікавився навчанням і справами сина (а.с. 27). Листом від 21.11.2024 лікар [PERSON] повідомила, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , спостерігається в КНП «СП» ЧМР з народження, дитина напівсирота. На планові, позапланові профілактичні огляди з`являвся з бабусею. Батько [PERSON] з сином на прийом до лікаря-педіатра [PERSON] не звертався, станом його здоров`я не цікавився (а.с. 29). Відповідно до копії постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2025 року у справі № 750/17983/24 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді попередження (а.с.32). Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, як орган опіки та піклування, своїм висновком, затвердженим рішенням Виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 169 від 03 квітня 2025 року, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 59-60). Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, держави -учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно положень ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до пункту 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За таких підстав, враховуючи, що відповідач добровільно ухиляється від виконання обов`язків по вихованню своєї неповнолітньої дитини, а тому суд вважає за доцільне позбавити його батьківських прав відносно неї. Також, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини другої статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимоги закону, а також те, що відповідач матеріальним утриманням сина [PERSON] не займається, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Крім того, на підставі ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved