Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

[PERSON] діючи в інтересах [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви покликається на те, що [INFO] помер чоловік [PERSON] та батько [PERSON] - [PERSON] . Після смерті останнього відкрилася спадщина. Єдиними спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину і бажають оформити своє право на спадкове нерухоме майно є дружина та син померлого. На день смерті [PERSON] належала квартира за адресою: [ADDRESS] . Оскільки заявники постійно проживали з померлим, до дня його смерті у квартирі [ADDRESS] , то вважали, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли, хоч а вони і були зареєстровані за різними адресами. Відтак, з метою оформлення спадкових прав, заявники звернулися до приватного нотаріуса. Однак їм було повідомлено про відмову у видачі свідоцтва на спадщину у зв`язку з тим, що ними не підтверджено постійне проживання з померлим на день його смерті та пропущено шести місячний строк для прийняття спадщини. Відтак, заявники змушені звернутися до суду. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 01.05.2025 заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження по справі. Заявник [PERSON] та його представник у судовому засіданні заяву підтримали з підстав викладених у такій, та просили задоволити. Заявник зазначив, що його матір проживала разом з батьком у квартирі [ADDRESS] з 2009 року, а він почав проживати разом з батьками з 2013 року. Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, подав заяву у якій просить розгляд справи проводити без його участі. Заслухавши пояснення заявника та його представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно із ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] , [INFO] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть [NUMBER] . З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 29.03.2012. З свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] у м.Львові, батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 09.03.2011, [PERSON] належить на праві власності квартира за адресою: [ADDRESS] та комора в підвалі №ХХХVII. Як вбачається з акту про проживання особи за місцем фактичного проживання, складеного 31.03.2025 ОСББ «На Червоної Калини 1», за адресою: [ADDRESS] , фактично проживали: [PERSON] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] повідомили суду, що вони є сусідами заявників, знають їх, а також знали померлого [PERSON] . Померлий проживав разом із [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з 2008 року, а [PERSON] почав проживати у вказаній квартирі пізніше. Після смерті у 2024 році [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] продовжують проживати за вказаною адресою. Оцінивши вищезазначені докази та показання свідків, суд доходить до висновку, що [PERSON] , [PERSON] спільно проживали разом із [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . були пов`язані спільним побутом, та мали взаємні права та обов`язки, що в свою чергу підтверджує факт проживання однією сім`єю. Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та те, що заявники та [PERSON] до часу смерті останнього проживали однією сім`єю, заінтересованою особою даний факт не оспорюється, а також, з огляду на те, що встановлення вказаного факту необхідно для прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що заява підставна та підлягає задоволенню. На підставі ст.3 Сімейного кодексу України, ст.ст.1264, 1268 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved