Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

До Рівненського міського суду Рівненської області звернулася [PERSON] з заявою, про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ХМ №024195, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,063 га, яка розташована на території Хмельницької міської ради на землях садівницького кооперативу «Електро», акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ХМ №19747. На обґрунтування заявлених вимог зазначає, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,063 га на території Хмельницької міської ради, на землях садівницького кооперативу «Електро», яка була передана для садівництва на підставі рішення виконкому Хмельницької міської ради від 27.01.2000 № 63. Право власності на зазначену земельну ділянку підтверджено Державним актом на право власності на землю\~ІІІ-ХМ № 024195, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за ХМ №19747 17 листопада 2019 року. У державному акті на право власності на земельну ділянку ІІІ-ХМ № 024195 зазначено, що державний акт видано « [PERSON] » яка мешкає [ADDRESS] . При цьому, прізвище заявниці « [PERSON] ». При видачі державного акту на право приватної власності на землю в прізвищі було зроблено помилку, а саме зазначено « [PERSON] » тоді коли вірно « [PERSON] ». Встановлення належності правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на землю\~ІІІ-ХМ № 024195 необхідне для реалізації права власника вільно володіти та розпоряджатися належним на праві власності майном, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення даного факту. Ухвалою суду від 25.03.2025 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. У судове засідання сторони не з`явилися, про час, місце та дату судового розгляду були повідомлені належним чином. Від представника заявника до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала у повному обсязі. Від представника заінтересованої особи 31.03.2025 до суду надійшов відзив. Просить справу розглядати за відсутності представника. Щодо задоволення заявлених вимог покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1\~статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності з п. 6 ч. 1\~ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України\~суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`я, по батькові прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що паспорт серія [NUMBER] , видано на ім`я [PERSON] (а.с.6) Право власності на земельну ділянку площею 0,063 га на території Хмельницької міської ради, на землях садівницького кооперативу «Електро», яка була передана для садівництва на підставі рішення виконкому Хмельницької міської ради від 27.01.2000 № 63, підтверджено Державним актом на право власності на землю\~ІІІ-ХМ № 024195, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за ХМ №19747 17 листопада 2019 року. У державному акті на право власності на земельну ділянку ІІІ-ХМ № 024195 зазначено, що державний акт видано « [PERSON] ». На підтвердження факту належності правовстановлюючого документу, заявником надано довідку на ім`я [PERSON] від 06.03.2025, видану СК «Електро», про те, що остання є членом садівничого товариства «Електро», займає ділянку площею 0,063 га, яка була надана у користування в 1997 році. Також, прізвище « [PERSON] » зазначено у платіжних відомостях СК «Електро». Відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~речові права та їх обтяження на земельні ділянки реєструються у Державному реєстрі прав (ч. 1 ст. 5 Закону). Підтвердження права власності на земельну ділянку буде витяг із Державного реєстру прав на нерухоме майно, іншого порядку реєстрації права власності на земельну ділянку (в тому числі видачу Державних актів) чинне законодавство не передбачає.\~Відповідно до пунктів 2 та 10\~Розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державний земельний кадастр»\~\~земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.\~ Статтею 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до вимог\~ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює\~відповідно до закону за своєю волею, незалежно\~від\~волі\~інших\~осіб. Ст.319 ЦК України\~передбачено, що\~власник\~володіє, користується, розпоряджається\~своїм\~майном\~на власний\~розсуд.\~Власник\~має право вчиняти\~щодо\~свого майна будь-які\~дії, які не суперечать закону. Відповідно до п. 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику у справах встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Задовольняючи заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, суд бере до уваги, що метою встановлення даного факту є необхідність розпорядження власністю, отже такий факт породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту належності правовстановлюючого документу, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, суд вважає, що сукупністю досліджених доказів підтверджується той факт, що правовстановлюючий документ належить заявниці, заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved