Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

В березні 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 66\~976,74 грн. та понесених судових витрат. Як на підставу позовних вимог зазначав, що відповідач звернувся до банку про надання кредитних послуг, у зв`язку з чим підписав заяву про приєднання умов та правил надання банківських послуг № б/н від 17.12.2021, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 200\~000,00 грн. зі сплатою відсотків за його використання в розмірі 42 % річних. Проте відповідач [PERSON] неналежним чином виконував свої зобов`язання, несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював погашення кредиту та відсотків за його використання. Через неналежне виконання позичальником грошових зобов`язань станом на 25.02.2025 утворилась заборгованість у розмірі 66\~976,74 грн., яка складається з: 53\~845,00 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 13\~131,74 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Посилаючись на порушення відповідачем грошових зобов`язань, АТ\~КБ\~«ПриватБанк» просить стягнути наведену заборгованість з відповідача, а також понесені судові витрати. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. В судове засідання сторони не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до заяви від 20.05.2025 просить розглянути справу за його відсутності та не заперечує проти постановлення по справі заочного рішення. Повідомлення відповідача [PERSON] про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, судової повістки, та додатково направленням смс-повідомлення на номер телефону, зазначений в позовній заві, яке не було доставлено, а також розміщенням оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада». Направлена на його адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Відповідач причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 17.12.2021 між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір б/н у вигляді заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», згідно з умовами якої позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 200\~000,00 грн. зі сплатою відсотків за його використання в розмірі 42% річних. (а.с. 32-42). Підписавши анкету-заяву, відповідач надав свою згоду, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. На підтвердження наявності між сторонами кредитних правовідносин позивач надав виписку по особовому рахунку [PERSON] за період з 01.02.2022 по 25.02.2025 (а.с. 43-44). Відповідно до розрахунку позивача, через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором, станом на 25.02.2025 утворилась заборгованість у розмірі 66\~976,74 грн., яка складається з: 53\~845,00 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 13\~131,74 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 45-48). Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного правового регулювання. За правилами статей 526, 530, 610\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України). Частиною першою статті 1054\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 628\~ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 638 цього ж Кодексу, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статті 634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Підписана відповідачем заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, додаткова угода, виписка з особового рахунку та розрахунок заборгованості є належними і допустимими доказами на підтвердження наявності між сторонами кредитних правовідносин. За змістом статті 6\~ЦПК України суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак. Згідно з частинами першою-третьою статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частин п`ятої-сьомої статті 81\~ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. За частиною другою статті 530\~ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що АТ\~КБ\~«ПриватБанк» просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 66\~976,74\~грн., яка складається з: 53\~845,00 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 13\~131,74 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти в повному обсязі не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, яка не спростована, згідно статей 526, 1054\~ЦК України з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 66\~976,74\~грн., яка підтверджена розрахунком позивача. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, відповідно до статі 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2\~422,40 грн.

Outcome: approved