Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Обґрунтовуючи вимоги даного позову позивач вказує на те, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали. Під час спільного проживання народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. На даний час спільний син позивачки та відповідача навчається у третьому класі Одеської початкової школи № 119 Одеської міської ради, відвідує заняття з футболу, боксу та плавання, що потребує значних витрат. Позивачка зазначає, що [PERSON] з моменту припинення їх спільного проживання направляв грошові кошти на її банківську картку або передавав готівкою, в рахунок аліментів на утримання [PERSON] , та спорів з цього питання у сторін не виникало. Однак, на даний час [PERSON] переїхав на постійне проживання у Канаду та припинив надавати будь-яку фінансову допомогу своєму малолітньому сину. Оскільки відповідач є працездатним, має у своїй власності автомобіль, орендує в Канаді нерухоме майно, у зв`язку з чим він може сплачувати необхідний розмір аліментів, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 20000,00 грн., щомісяця, починаючи з 01.11.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд констатує, що представником відповідача [PERSON] - [PERSON] було надано до суду заяву, яка за своєю правовою природою є відзивом на позову заяву, в якому представник відповідача просить суд задовольнити даний позов частково. Обґрунтовуючи вимоги даного відзиву, представник відповідача вказує на те, що [PERSON] із самого початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України втратив роботу, і на теперішній час не має стабільних заробітків (доходів), одержує несистематичний дохід, працюючи найманим працівником, в разі виклику на роботу. Окрім того, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини слід врахувати ту обставину, що із відповідачем постійно проживає та перебуває на його утриманні непрацездатна мати - пенсіонерка за віком [PERSON] , 1959 р.н., яка окрім мінімальної пенсії за віком не одержує жодних заробітків (доходів). Також у відповідача відсутні нерухоме майно, автотранспорт, і на теперішній час навіть відсутні банківські рахунки. Він мешкає разом з матір`ю в гуртожитку. Таким чином, твердження позивача про спроможність відповідача сплачувати надмірні аліменти на дитину спростовується його поточним матеріальним станом , і відповідно неспроможністю заробляти своєю працею достатні для цього кошти, наявністю іншого утриманця в особі матері-пенсіонерки за віком А тому, просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3200,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 28.11.2024 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд проводити розгляд справи за відсутності сторони позивачки. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явились, сповіщались судом про час та місце розгляду справи. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали. Під час спільного проживання народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 02.06.2016 року. Судом встановлено, що малолітня дитина проживає із позивачкою. Даний факт відповідачем та представником відповідача спростований не був. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно приписів ч. 2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2025 рік в Україні встановлюються Законом України "Пpo Державний бюджeт на 2025 рік". Так, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01.01.2025 року становить 3196 грн., а для дитини віком до 6 років з 01.01.2025 року становить 2563 грн. Згідно приписів ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Позивач в обґрунтування заявленої суми аліментів у розмірі 20000,00 грн. дитину вказує на те, що відповідач є працездатним, має у своїй власності автомобіль, орендує в Канаді нерухоме майно. Окрім того, в матеріалах справи наявна виписка із банківської карти [PERSON] , з якої вбачається, що за 2023 рік [PERSON] сплатив аліментів на утримання малолітнього [PERSON] у сумі - 157700, 00 грн. (сто п`ятдесят сім тисяч сімсот гривень 00 коп.) із січня 2024 року до вересня 2024 року - 106 000 грн. (сто шість тисяч гривень 00 коп.) Зокрема, як вбачається із вищевказаної Довідки [PERSON] у період із 2023 року по 2024 рік було зроблено наступні перекази на банківський рахунок [PERSON] : -Січень 2023 року - 12500,00 грн.; -Лютий 2023 року - 20000,00 грн.; -Березень 2023 року - 32000,00 грн.; -Квітень 2023 року - 12000,00 грн.; -Травень 2023 року - 6100,00 грн.; -Червень 2023 року - 13100,00 грн.; -Серпень 2023 року - 22100,00 грн.; -Вересень 2023 року - 6000,00 грн.; -Жовтень 2023 року - 1900,00 грн.; -Листопад 2023 року - 15000,00 грн.; -Грудень 2023 року - 17000,00 грн.; -Січень 2024 року - 14900,00 грн.; -Березень 2024 року - 20000,00 грн.; -Травень 2024 року - 13000,00 грн.; -Липень 2024 року - 54800,00 грн.; -Вересень 2024 року - 3300,00 грн. Загалом [PERSON] за вказаний період було перераховано 263700,00 грн. Тобто, шляхом обчислення середнього коефіцієнту, за дванадцять місяців 2023 року та дев`ять місяців 2024 року, в середньому, [PERSON] було перераховано по 15511,76 грн. на один календарний місяць. Підтвердженням того, що ці кошти були відправлені [PERSON] саме на утримання малолітнього сина [PERSON] є коментарі до цих платежів, а саме: «для [PERSON] , для сина». Щодо твердження представника відповідача про те, що із відповідачем постійно проживає та перебуває на його утриманні непрацездатна мати - пенсіонерка за віком [PERSON] , 1959 р.н., яка окрім мінімальної пенсії за віком не одержує жодних заробітків (доходів), суд критично відноситься до такого з огляду на наступне. В матеріалах справи немає жодного доказу на підтвердження твердження щодо утримання [PERSON] своєї матері [PERSON] , до відзиву на позовну заяву було додано лише копію паспорта громадянина України старого зразка на ім`я [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З огляду на вище викладене, суд доходить висновку, що позивачкою було доведено той факт, що відповідач [PERSON] дійсно надавав стабільну фінансову допомогу на утримання малолітнього сина [PERSON] , у зв`язку з чим він може сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини. Однак, суд критично розцінює твердження позивачки про платоспроможність відповідача заявленому розміру щомісячних аліментів, оскільки матеріалами справи не підтверджено той факт, що [PERSON] спроможний сплачувати 20000,00 грн. на утримання малолітнього сина щомісяця. А тому, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, беручи до уваги всі обставини справи, суд приходить до переконання, що заявлена сума аліментів в розмірі 20000,00 грн. є надмірною, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 7000,00 грн., щомісяця, починаючи з 01.11.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно приписів ст. 191 ч. 1 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2025 року. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial