Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] з даним позовом. На обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначають, що 20.07.1969 зареєстровано шлюб між батьками [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] ). Під час перебування у шлюбі, а саме у 1972 році батьки збудували житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , Рокитнівського району рівненської області. Вказаний факт побудови будинку саме у 1972 році підтверджено технічним паспортом на житловий будинок садибного типу адреса об`єкта: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно довідки №1469 від 25.07.2023, виданої Березівською сільською радою Сарненського району Рівненської області, [PERSON] був зареєстрований в с.Кам`яне (особовий рахунок № [NUMBER] ) Рокитнівського району Рівненської області. На день смерті проживали та були зареєстровані: дружина - [PERSON] , [INFO].; дочка - [PERSON] , [INFO].; дочка - [PERSON] , [INFO].; син - [PERSON] , [INFO].. Згідно погосподарської книги №2 за 1980-1982 роки, житловий будинок рахувався за померлим [PERSON] , [INFO] .. Разом з ним на день смерті були зареєстровані його дружина [PERSON] , [INFO]., та діти: дочка - [PERSON] , [INFO].; дочка - [PERSON] , [INFO]. та син - [PERSON] , [INFO].. У подальшому, відповідно до записів у погосподарській книзі за 1986-1990 роки, головою сім`ї записана [PERSON] , отже житловий будинок рахувався за нею. Після смерті [PERSON] фактично вступили в управління або володіння спадковим майном його дружина та діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з поданням [PERSON] заяви про зняття із зареєстрованого місця проживання за адресою: [ADDRESS] , позивачам стало відомо, що [PERSON] одноособово зареєстрував право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна [PERSON] є власником житлового будинку, садибного типу з господарськими будівлями та спорудами опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 74.1, житлова площа (кв.м): 26.5, Опис: Житловий будинок (А-1), Прибудова (а), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Огорожа (№1) адреса: [ADDRESS] . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2761426156080. Вказана реєстрація права власності порушує право власності [PERSON] , [INFO]., на 1/2 спірного будинку на підставі права спільної власності подружжя та її право на 1/8 спірного будинку в порядку спадування після смерті чоловіка. Також ця реєстрація порушує право [PERSON] та [PERSON] на 1/8 частку спірного будину (кожній доньці), які вони успадкувала після смерті батька. Позивачі не можуть реалізувати своє право, оскільки перешкодою цьому є наявність державної реєстрації власником всього спірного будинку на ім`я [PERSON] . Окрім того, за Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 5625083200:01:002:0082 площею 0,25 га. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 71252298 від 24.01.2024 10:12:58, [PERSON] , Степанська селищна рада Сарненського району Рівненської області, Рівненська обл. Документи, подані для державної реєстрації: рішення про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність, серія та номер: 1179, виданий 22.12.2023, видавник: Березівська сільська рада. Так, рішенням Березівської сільської ради №1179 від 22.12.2023 Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) жит. с. Кам`яне [PERSON] , передано у власність гр. [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] ) земельну ділянку (кадастровий номер 5625083200: 01:002:0082) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель комунальної власності Березівської сільської ради площею 0,25 ґа. в [ADDRESS] . Оскільки [PERSON] , належить 1/2 частка спірного будинку на підставі права спільної власності подружжя та 1/8 частка спірного будинку в порядку спадкування після смерті чоловіка, а [PERSON] та [PERSON] належать по 1/8 частки спірного будину (кожній доньці), які вони успадкувала після смерті батька, то і реєстрація права власності за [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 5625083200:01:002:0082 площею 0,25 га порушує їх права на земельну ділянку пропорційно до часток у власності на спірний будинок. Посилаючись на норми КпШС України, СК України, ЦК УРСР та ЦК України, ЗК України та правові позиції Верховного Суду, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» просили: 1. Скасувати рішення державного реєстратора Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області Чернацької Оксани Володимирівни, за індексним номером 68344249 від 06.07.2023, про реєстрацію за [PERSON] права власності на житловий будинок, садибного типу з господарськими будівлями та спорудами опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 74.1, житлова площа (кв.м): 26.5, Опис: Житловий будинок (А-1), Прибудова (а), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Огорожа (№1) адреса: [ADDRESS] . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2761426156080. 2. Визнати за [PERSON] право власності на спільне майно подружжя на 1/2 частку та на 1/8 частку в порядку спадкування на житловий будинок, садибного типу з господарськими будівлями та спорудами опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 74.1, житлова площа (кв.м): 26.5, Опис: Житловий будинок (А-1), Прибудова (а), [PERSON] , [PERSON] , Огорожа (№1) адреса: [ADDRESS] . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2761426156080. 3. Визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частку в порядку спадкування на житловий будинок, садибного типу з господарськими будівлями та спорудами опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 74.1, житлова площа (кв.м): 26.5, Опис: Житловий будинок (А-1), Прибудова (а), [PERSON] , [PERSON] , Огорожа (№1) адреса: [ADDRESS] . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2761426156080. 4. Визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частку в порядку спадкування на житловий будинок, садибного типу з господарськими будівлями та спорудами опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 74.1, житлова площа (кв.м): 26.5, Опис: Житловий будинок (А-1), Прибудова (а), [PERSON] , [PERSON] , Огорожа (№1) адреса: [ADDRESS] . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2761426156080. 5. Скасувати рішення державного реєстратора Степанської селищної ради Сарненського району Рівненської області Ільчука Олександра Сергійовича, за індексним номером 71252298 від 24.01.2024 про реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5625083200:01:002:0082 площею 0,25 га. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2867103256250. 6. Скасувати рішення Березівської сільської ради №1179 від 22.12.2023 Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) жит. с. Кам`яне [PERSON] та передачі у власність гр. [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] ) земельної ділянки (кадастровий номер 5625083200:01:002:0082) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель комунальної власності Березівської сільської ради площею 0,25 га в [ADDRESS] . Ухвалою суду від 18 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 10 січня 2025 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву у якому відповідач зазначив, що відповідно до інформації Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру потек,Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, [PERSON] є власником житлового будинку, садибного типу з господарськими будівлями та спорудами опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 74.1, житлова площа (кв.м): 26.5, Опис: Житловий будинок (А-1), Прибудова (а), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Огорожа (№1) адреса: [ADDRESS] . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2761426156080. Даний будинок із господарськими спорудами є його новоствореним нерухомим майном, яке створював (будував) приблизно останні 30 років. Посилаючись на норми СК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», просив суд врахувати вказані обставини на відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду від 13.03.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 28.04.2025. В судовому засіданні 28.04.2025 позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримала, просили їх задовольнити. У подальшому в судове засідання позивачі не з`явилися. Представник позивачів - адвокат Панчелюга К.М. позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та доповнила, що позивачі вступили в управління та володіння майном після смерті чоловіка та батька. Свідок [PERSON] (дружина відповідача, підтвердила, що після одруження з відповідачем стали проживати у цій хаті, хата вже була побудована. Жодних доказів щодо перебудови чи переобладнання будинку не надано, а позивачі такої згоди не надавали. Наявними у справі доказами підтверджується, що спірний будинок є спільною частковою власність позивачів та відповідача, а відповідач незаконно зареєстрував його на себе. Оскільки земельна ділянка нерозривно пов`язана із житловим будинокм, то підлягають скасуванню рішення державного реєстратора та сільської ради щодо цієї земельної ділянки. Просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача - адвокат Ярощук Ю.А. просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на обставини, викладені у відзиві та доповнив, що позивачі участі у зведенні спірного будинковолодіння не приймали, спірне майно є новоствореним. Тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав вказуючи на те, що упродовж декількох років будинок добудовував та перебудовував сам, позивачі часті у цьому не приймали. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивач [PERSON] , будучи допитана як свідок, дала показання, що спірний будинок та господарські будівлі були побудовані батьками за час шлюбу, і всі вони в ньому проживали та були зареєстровані. У 1981 році батько помер, мама з ними - трьома дітьми, залишилася проживати в цьому будинку. У 2000 році мама пішла жити в інший будинок до співмешканця. Після закінчення школи вона з сестрою тимчасово з будинку виписувалися, однак після навчання знову повернулися в село і тут приписалися. У 2023 році випадково довідалися, що брат [PERSON] виписав їх з цього будинку і будинок зареєстрував на себе. Однак, вони згоди на це не надавали. Претендують на будинок як спадкове майно після смерті батька. Позивач [PERSON] , будучи допитана як свідок, дала показання, аналогічні показанням свідка [PERSON] та доповнила, що іншого будинку у їхніх батьків не було. Будинок який був, таким і залишився, господарські будівлі так само. У 2023 році зверталися в сільську раду за довідками про приписку, тоді ж стало відомо, що брат виписав їх з цього будинку, а будинок і земельну ділянку зареєстрував на себе. Свідок [PERSON] дала показання, що відповідач є її чоловіком. Вона з чоловіком не згідна із зазначеним позовом з огляду на те, що 23 роки проживали і проживають у цьому будинку. Сестри чоловіка-позивачі по справі після закінчення місцевої школи виїхали у Донецьку область, а мати перейшла жити в нову хату, яку збудувала на іншій вулиці із співмешканцем. Упродовж 23 років позивачі не претендували на цей будинок. Вони з чоловіком практично переробили в будинку все. Замінили кришу, зробили в будинку санвузол, поставили нову огорожу, добудували прибудову, гараж. Тобто, упродовж більше 20 років всі кошти вкладали в цей будинок. Іншого житла у них не має. Позивачі жодних зусиль до будівництва не прикладали і своїх коштів не вкладали. Однак, свекруха говорила, що будинок буде [PERSON] і залишить заповіт. Тому були впевнені, що будинок є їхньою власністю. Також свідок уточнила, що будинок дійсно є 1972 року побудови, а її чоловік народився у цьому ж будинку в 1973 року. Батько чоловіка помер у 1981 році і на час смерті батька в будинку проживали його дружина та діти, тобто позивачі та відповідач. Однак від батьківського будинку фактично залишилися лише стіни, все решта перероблено або зроблено нове. У 2019 році повідомили матері, що хочуть зробити на себе документи на будинок документи, тоді мати заперечила, вказавши на те, що має дочок. Разом з тим, сестри чоловіка після закінчення школи відразу виписалися і лише у 2023 році приписалися для оформлення Чорнобильської пенсії. Суд,заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, зазначає наступне. Статтями 15,16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. [PERSON] народилася [INFO] в с.Кам`яне, Рокитнівського району Рівненської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України (а.с.10-11). Згідно свідоцтва про народження, батьками [PERSON] є [PERSON] , [PERSON] (а.с.15 на звороті). 15 травня 2001 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Білицької міської ради м.Добропілля, Донецької області. Дружина змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.16). [PERSON] народилася [INFO] в с.Кам`яне, Рокитнівського району Рівненської області, що підтверджується паспортом громадянина України (а.с.12). [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується паспортом громадянина України (а.с.8-9). Згідно паспорта громадянина України, [PERSON] народився [INFO] в с.Кам`яне, Рокитнівського району Рівненської області . 20 липня 1969 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Кам`янській сільській раді Рокитнівського району Рівненської області. Дружина змінала прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.43). [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.43 на звороті). Згідно довідки Березівською сільської ради Сарненського району Рівненської області, №1469 від 25.07.2023, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , проживав та був зареєстрований в с.Кам`яне (особовий рахунок № [NUMBER] ) Рокитнівського району Рівненської області. Разом з ним на день смерті проживали та були зареєстровані: дружина - [PERSON] , [INFO].; дочка - [PERSON] , [INFO].; дочка - [PERSON] , [INFO].; син - [PERSON] , [INFO]. (а.с.21). Згідно погосподарської книги №2 за 1980-1981-1982 роки, житловий будинок рахувався за померлим [PERSON] , [INFO] .. Разом з ним на день смерті були зареєстровані його дружина [PERSON] , [INFO] , та діти: дочка - [PERSON] , [INFO] ; дочка - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] (а.с.19 на звороті-20). Встановлено, що під час перебування у шлюбі, а саме у 1972 році [PERSON] та [PERSON] збудували житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Вказаний факт побудови будинку у 1972 році, що підтверджено технічним паспортом на житловий будинок садибного типу за адреса об`єкта: [ADDRESS] (а.с. 46-49). Відповідно до Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» та постанови Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», чинних на момент будівництва спірного будинковолодіння, підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок є сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.01.2019 у справі № 394/644/16-ц. Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов?язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК України. За вказаних обставин, до спірних правовідносин щодо правового режиму спірного житлового будинку необхідно застосовувати норми Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі КпШС України), оскільки СК України введений в дію 01 січня 2004 року і зворотньої сили немає, а спірний житловий будинок побудований у 1972 році. Відповідно до ст.22 КпШС України, який був чинним на час виникнення правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Аналогічні положення містять статті 60,70 СК України. Отже, приймаючи до уваги принцип рівності майна подружжя, позивачу [PERSON] та її покійному чоловіку [PERSON] належить по 1/2 частки спірного будинку в [ADDRESS] . Відповідно, після смерті [PERSON] , на 1/2 частку будинку, відкрилася спадщина. У постанові Верховного Суду України від 18 грудня 2013 року у справі №6-138цс13 зроблено висновок, що відносини спадкування регулюються нормами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 145/797/15-ц вказала, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Як частина друга статті 1220 ЦК України, так і стаття 525 ЦК У РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до статті 529 ЦК УРСР 1963 року, чинної на дату смерті [PERSON] , при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно статті 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до стаття 549 ЦК УРСР, діями, що свідчать про прийняття спадщини, а саме визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. За приписами статті 535 ЦК УРСР, неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов`язкова частка). При визначенні розміру обов`язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. Як встановлено, що після смерті [PERSON] фактично вступили в управління та володіння спадковим майном його дружина та діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . За вказаних обставин, 1/2 частка будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування належить позивачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та відповідачу [PERSON] , а їхні частки є рівними (1/2:4=1/8). Разом з тим, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна [PERSON] є власником житлового будинку, садибного типу з господарськими будівлями та спорудами опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 74.1, житлова площа (кв.м): 26.5, Опис: Житловий будинок (А-1), Прибудова (а), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Огорожа (№1) адреса: [ADDRESS] . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2761426156080. Документами, що подані для державної реєстрації є виписка із погосподарської книги, серія та номер: 1232, виданий 01.03.2023, видавник: Березівська сільська рада Сарненського району Рівненської області (а.с.17). Разом з тим, не заслуговує на увагу суду твердження сторони відповідача, що спірний житловий будинок є новоствореним, оскільки згідно технічного паспорту на житловий будинок, виготовленого на ім`я [PERSON] 04.07.2023 року вбачається, що житловий будинок, позначений літерою А-1, сарай, позначений літерою Б, сарай позначений літерою В, колодязь, позначений літерою Г завершені будівництво у 1972 році (а.с.46-49). Аналіз вищенаведених обставин та правових норм вказує, що реєстрація права власності на вищевказаний спірний житловий будинок одноосібно на відповідача [PERSON] проведена безпідставно, тому підлягає скасуванню. Згідно абзацу 2 частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV, у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Отже, за змістом цієї норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тобто до їх переліку не належить судове рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, тому починаючи з 16 січня 2020 року цей спосіб захисту вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі № 1952-IV. Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові Верховного Суду від 17 січня 2024 року у справі № 725/1333/19. Поряд з цим, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 5625083200:01:002:0082 площею 0,25 га. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 71252298 від 24.01.2024 10:12:58, [PERSON] , Степанська селищна рада Сарненського району Рівненської області, Рівненська обл. Документи, подані для державної реєстрації: рішення про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність, серія та номер: 1179, виданий 22.12.2023, видавник: Березівська сільська рада (а.с.18). Відповідно до рішення Березівської сільської ради №1179 від 22.12.2023 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) жит. с. Кам`яне [PERSON] », затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), кадастровий номер 5625083200:01:002:0082) у власність гр. [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (02.01) та передано у власність гр. [PERSON] земельну ділянку (кадастровий номер 5625083200: 01:002:0082) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель комунальної власності Березівської сільської ради площею 0,25 ґа. в [ADDRESS] . Також прийнято рішення щодо видачі гр. [PERSON] документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку в порядку, визначеному законодавством (а.с.51). Водночас, відповідно до частини 2 статті 120 ЗК України, у разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі. Суд погоджується з доводами позивачів, що реєстрація права власності за [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 5625083200:01:002:0082 площею 0,25 га порушує права позивачів на земельну ділянку пропорційно до часток у власності на спірний будинок, тому указане рішення також підлягають скасуванню. Згідно з вимогами статей 76, 77,79,80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Аналізуючи встановлені обставини у справи та правові норми, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, що є підставою для їх задоволення. Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача [PERSON] понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3875,84 гривень. Відповідно до п.10 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1937,92 гривень суд покладає на відповідача.

Outcome: approved