Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

Позивач ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» /Далі - ТОВ «Діджи Фінанс»/ через свого представника Романенка М.Е. 13 березня 2025 року через електронний суд звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 7001,24 грн за договором № 4826746 від 21 березня 2021 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21 березня 2021 [PERSON] уклав з ТОВ «МІЛОАН» договір про споживчий кредит №4826746 (далі Кредитний договір), на виконання умов якого відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 2000,00 грн. Кредитний договір було укладено строком на 25 днів. Оскільки кредитні зобов`язання відповідачем не були виконані належним чином, ТОВ «МІЛОАН» на підставі укладеного договору відступлення прав вимоги від 10 серпня 2021 року відступило право вимоги до відповідача за Кредитним договором на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Відповідно до договору відступлення прав вимоги сума боргу за Кредитним договором становить 7001,24 грн, з них: заборгованість за тілом кредиту 1618,00 грн., заборгованість за відсотками 5183,24 грн, заборгованість за комісійними винагородами 200,00 грн. Тому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором у розмірі 7001,24 грн. Крім цього Позивач ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» /Далі - ТОВ «Діджи Фінанс»/ через свого представника Романенка М.Е. 13 березня 2025 року через електронний суд звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 8543,56 грн за договором № 104174958 від 26 березня 2021 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26 березня 2021 [PERSON] уклав з ТОВ «МІЛОАН» договір про споживчий кредит № 104174958 (далі Кредитний договір), на виконання умов якого відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 2500,00 грн. Кредитний договір було укладено строком на 16 днів. Оскільки кредитні зобов`язання відповідачем не були виконані належним чином, ТОВ «МІЛОАН» на підставі укладеного договору відступлення прав вимоги від 29 липня 2021 року відступило право вимоги до відповідача за Кредитним договором на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Відповідно до договору відступлення прав вимоги сума боргу за Кредитним договором становить 8543,56 грн, з них: заборгованість за тілом кредиту 2012,00 грн., заборгованість за відсотками 6531,56 грн, заборгованість за комісійними винагородами 0,00 грн. Тому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором у розмірі 8543,56 грн. Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 квітня 2025 року ці справи об`єднані в одне провадження та присвоєно єдиний номер цивільної справи № 583/1037/25, провадження 2/583/597/25 /а.с. 123/. Представник позивача в судове засідання не прибув, в позовній заяві просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи /а.с.126/. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неприбуття до суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав /а.с. 128-130, 133-135/. З урахуванням думки представника позивача суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 282 ЦПК України. У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Згідно із ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21 березня 2021 року за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «МІЛОАН» відповідач [PERSON] подав заявку на отримання кредиту № 4826746 такого змісту: сума кредиту 2000 грн 00 коп.; строк кредиту - 25 днів з 21 березня 2021 року дата повернення кредиту - 15 квітня 2021 року; сума повернення кредиту - 2825 грн 00 коп., складові частини кредиту: комісія за надання кредиту 200 грн 00 коп. (нараховується одноразово за ставкою 10% від суми кредиту за договором), проценти за користування кредитом 625 грн 00 коп. (нараховується за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом); позичальник [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , дата народження [INFO] , номер мобільного телефону - [NUMBER] , електронна пошта [INFO] , документ, що посвідчує особу паспорт громадянина України серія [NUMBER] , адреса реєстрації та адреса проживання [ADDRESS] , освіта вища, соціальний статус ФОП, місце роботи будівництво, щомісячні доходи 10 000 грн 00 коп ( а.с. 11). 21 березня 2021 року в електронній формі в особистому кабінеті [PERSON] , що був створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, укладено договір про споживчий кредит №4826746, за змістом якого, ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати [PERSON] кредит в сумі 2000 грн 00 коп., строком на 25 днів, з з 21 березня 2021 року дата повернення кредиту - 15 квітня 2021 року, загальні витрати позичальника за кредитом 825 грн 00 коп., з яких 200 грн 00 коп. комісія за надання кредиту, 625 грн 00 коп. проценти за користування кредиту, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процента ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредиту а.с. 29-33/. Відповідно до платіжного доручення 42046636 від 21 березня 2021 року ТОВ «Мілоан» перерахував [PERSON] 2000 грн 00 коп. /а.с. 36/. Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №06Т від 10 серпня 2021 року, сформованого 18 лютого 2025 року представником позивача, до реєстру боржників включено, в тому числі, кредитний договір №4826746 від 21 березня 2021 року, укладений з [PERSON] , загальна сума заборгованості 7001 грн 24 коп., з яких 1618 грн 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 5183 грн 24 коп. заборгованість за нарахованими відсотками, 200 грн 00 коп. сума заборгованості за комісією /а.с. 14/. Платіжними інструкціями підтверджується перерахування ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» ТОВ «Мілоан» кошти в рахунок оплати за договором відступлення права вимоги №06Т від 10 серпня 2021 /а.с. 40-46/. Також 26 березня 2021 року з власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «МІЛОАН» відповідач [PERSON] подав заявку на отримання кредиту № 104174958 такого змісту: сума кредиту 2500 грн 00 коп.; строк кредиту - 16 днів з 26 березня 2021 року дата повернення кредиту - 11 квітня 2021 року; сума повернення кредиту - 2900 грн 00 коп., складові частини кредиту: комісія за надання кредиту 0 грн 00 коп. (нараховується одноразово за ставкою 10% від суми кредиту за договором), проценти за користування кредитом 400 грн 00 коп. (нараховується за ставкою 1,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом); позичальник [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , дата народження [INFO] , номер мобільного телефону - [NUMBER] , електронна пошта [INFO] , документ, що посвідчує особу паспорт громадянина України серія [NUMBER] , адреса реєстрації та адреса проживання [ADDRESS] , освіта вища, соціальний статус ФОП, місце роботи будівництво, щомісячні доходи 10 000 грн 00 коп /а.с. 75/. 26 березня 2021 року в електронній формі в особистому кабінеті [PERSON] , що був створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, укладено договір про споживчий кредит №104174958, за змістом якого ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати [PERSON] кредит в сумі 2500 грн 00 коп., строком на 16 днів, з 26 березня 2021 року дата повернення кредиту - 11 квітня 2021 року, загальні витрати позичальника за кредитом 400 грн 00 коп., з яких 0 грн 00 коп. комісія за надання кредиту, 400 грн 00 коп. проценти за користування кредиту, які нараховуються за ставкою 1,00 відсотків від фактичного залишку за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процента ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредиту а.с. 93-96/. Відповідно до платіжного доручення 26261353 від 26 березня 2021 року ТОВ «Мілоан» перерахував [PERSON] 2500 грн 00 коп. /а.с. 100/. Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №05Т від 29 липня 2021 року, сформованого 18 лютого 2025 року представником позивача, до реєстру боржників включено, в тому числі, кредитний договір №104174958 від 26 березня 2021 року, укладений з [PERSON] , загальна сума заборгованості 8543 грн 56 коп., з яких 2012 грн 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 6531 грн 56 коп. заборгованість за нарахованими відсотками, 0 грн 00 коп. сума заборгованості за комісією /а.с. 78/. Платіжними інструкціями підтверджується перерахування ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» ТОВ «Мілоан» кошти в рахунок оплати за договором відступлення права вимоги № 05Т від 29 липня 2021 /а.с. 104-105/. Таким чином банк, правонаступником якого є позивач, виконав свої зобов`язання за кредитними договорами належним чином, в той же час відповідач порушив умови кредитних договорів щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк. Із правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 23 вересня 2015 року по справі №6-979цс15, вбачається, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. При умові, що відповідач з будь яких підстав не отримав вище зазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в договорі позики, і таке виконання було б належним у відповідності до положень статті 516 ЦК України. Всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Грошовим є зобов`язання, за яким боржник зобов`язується сплатити кредитору певну суму грошових коштів. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитних договорів (ст. 638 ЦК України). Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, встановлені договором. За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки дані правовідносини, які склалися між сторонами по справі витікають з договірних відносин, які є обов`язковими для виконання сторонами в повному обсязі, а тому з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за Кредитним договором № 4826746 від 21 березня 2021 року у розмірі 7001,24 грн та сума заборгованості за Кредитним договором № 104174958 від 26 березня 2021 року у розмірі 8543,56 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн по 4000,00 за кожну позовну заяву, суд враховує таке. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, зокрема у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду копію договору про надання правової допомоги № 01/11 від 12 лютого 2025 року, укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», копію додаткової угоди № 104174958 від 19 лютого 2025 року до договору № 01/11 від 12 лютого 2025 року, копію актів №№ 4826746, 104174958 про підтвердження факту надання правової допомоги адвокатом від 19 лютого 2025 року, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних АБ «Анастасії Міньковської» для ТОВ «Діджи Фінанс», копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, виписку АБ «Анастасії Міньковської» з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 10, 12, 17, 26-28, 35, 47, 74, 76, 81, 90-92, 99, 106/. Із документів слідує, що загальна вартість наданих Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» послуг зі складання та направлення позовних заяв про стягнення кредитної заборгованості із [PERSON] становить 8000,00 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами /ч. 5 ст. 137 ЦПК України/. Згідно із п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Таким чином, суд вважає, що до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження). З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, відповідно до ст. 19 ЦПК України відноситься до малозначних справ, які розглядаються у спрощеному позовному провадженні, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 8000,00 грн є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 4000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір в сумі по 2422,40 грн за кожну позовну заяву /а.с. 8, 72/. На підставі викладеного,

Outcome: approved