Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

У березні 2025 року [PERSON] (далі за текстом заявниця) звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин з [PERSON] . Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24.03.2025 заява залишена без руху, заявниці було надано строк на усунення недоліків. 28.03.2025 представник заявниці надав уточнену заяву про встановлення факту зміни прізвища. Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що її син [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , за життя в 1999 році змінив своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (дошлюбне прізвище матері [PERSON] ). [PERSON] помер на території Греції [INFO] , що підтверджується актом цивільного стану про смерть № 43/2005 від 17.10.2005 року, виданим реєстратором актів цивільного стану муніципалітету Аетос округу Флорина. 20.02.2025 року заявниця звернулася до Відділу ДРАЦС у м.\~Миколаєві ПМУ МЮ (м.Одеса) за отриманням витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про зміну прізвища [PERSON] .. З відповіді вона дізналась, що відомості про зміну імені [PERSON] в державному реєстрі не знайдені імовірно через те, що до початку тимчасової окупації Донецької області до Реєстру архівні відомості про акти цивільного стану було внесені не в повному обсязі, а тому видати витяг з реєстру про зміну прізвища [PERSON] не можливо. Просила встановити факт, що [PERSON] змінив за життя прізвище з [PERSON] на Чебанов Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2025 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. У судовому засіданні представник заявниці адвокат Зотіков С.Є. підтримав заяву та просив її задовольнити, заяву обгрунтував тим, що встановлення факту зміни сином прізвища потрібно для підтвердження, що її син помер та вона потребує соціального захисту. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, поважних причину неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Представник заявниці не заперечував проти розгляду справи за відсутності заінтересованої особи. Заслухавши представника заявниці, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 цієї ж статті ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER] , [PERSON] , 1943 р.н. та [PERSON] , 1939 р.н., зареєстрували шлюб 10.01.1963, після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». Згідно зі свідоцтвом про народження [NUMBER] (видане повторно) матір`ю [PERSON] , [INFO] , вказана [PERSON] . Відповідно до перекладу акту цивільного стану про смерть № 43/2005 від 17.10.2005 року, виданого реєстратором актів цивільного стану муніципалітету Аетос округу Флорина, [PERSON] , який народився у 1964 році у с. Стила (Україна), помер на території Греції [INFO] . Ім`я матері [PERSON] . Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом ВММ № 296106 від 12.01.2010 року, виданого державним нотаріусом Старобешівської державної нотаріальної контори Лисенко О.В. (зареєстровано в реєстрі за №81, спадкова справа №107/2006), спадкоємцем [PERSON] (колишнє прізвище [PERSON] , зміна прізвища відповідно до довідки № 155/03-74, виданої відділом ДРАЦС Старобешівського районного управління Донецької області), 1964 р.н., який помер [INFO] , є його мати [PERSON] , [INFO] . З відповіді начальника відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у місті\~Миколаєві Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса)\~вбачається,\~що в\~результаті проведеної\~перевірки відомостей\~в державному\~реєстрі актів\~цивільного стану\~громадян \~актовий запис\~про зміну\~імені [PERSON] ,\~ [INFO] , народжений у селі Стила Старобешівського району Донецької області, знайдено не було. Перевірити наявність паперового носія відповідно до актового запису про зміну імені не можливо, оскільки територія Старобишевського району Донецької області є непідконтрольною владі України, ограни державної влади України тимчасового не здійснюють свої повноваження. Даючи оцінку вищенаведеним доказам, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні здобуто належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які повністю підтверджують факт, що син [PERSON] [PERSON] , [INFO] , змінив своє прізвище 09.02.1999 з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Вимоги заявниці [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки невстановлення цього факту позбавляє заявницю належним чином реалізувати своє право на соціальний захист. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved