Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

Представник ОСББ «Героїв Дніпра 31» адвокат Гребченко Р.О., який діє на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 19.02.2025р. та ордеру серії СА №1114131 від 19.03.2025р., звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на користь ОСББ «Героїв Дніпра 31» заборгованість з оплати внесків за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.11.2022р. по 28.02.2025р. в розмірі по 7\~367,12 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачка, будучи власником квартири [ADDRESS] в ОСББ «Героїв Дніпра 31», в період з 01.11.2022р. по 28.02.2025р. не виконує свого обов`язку зі сплати внеску на утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого має заборгованість в розмірі 7\~367,12 грн. Оскільки відповідачка своєчасно не здійснювала сплати відповідних внесків, то позивач вимагає стягнути з неї суму заборгованості, що складає 7\~367,12 грн. та судові витрати в загальній сумі 4\~528 грн., які складаються із судового збору в розмірі 3\~028 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 1\~500 грн. Письмовий відзив проти позову від відповідачки на адресу суду не надходив. 28.03.2025р. судом відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Судові виклики направлялися відповідачці за зареєстрованим місцем проживання та місцем надання послуг ( [ADDRESS] ). Разом з тим адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення відповідачці через відсутність адресату за зазначеною адресою, що в контексті положень п. 4 ч. 8 ст. 128, ч. 4 ст. 130 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає як повідомлення відповідачки належним чином. Додатково судом здійснювався виклик відповідачки шляхом розміщення відповідного оголошення про виклик на веб-порталі суду. Таким чином, будучи належно повідомленою про час і місце розгляду справи, відповідачка не з`явилася у судові засідання з розгляду справи 28.04.2025р. та 16.05.2025р. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. При цьому, суд враховує, що в позовній заяві представник позивача просив розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження та зазначав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальна площа квартири складає 51,9кв.м., що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.02.2025р. №415805649 /а.с. 8/. Балансоутримувачем будинку є ОСББ «Героїв Дніпра, 31» (код ЄДРПОУ 43344942). 17.04.2024р. за наслідком проведення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] було ухвалено рішення, яке оформлене протоколом №1 від 17.04.2024р., яким вирішено затвердити розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території з 01.09.2021р. по 30.04.2024р. у розмірі 4,59 грн. з 1 кв.м. загальної площі квартири, а з 01.05.2024р. у розмірі 5,95 грн. /а.с. 6, 7/. 25.10.2024р. позивач направив відповідачці [PERSON] досудову вимогу про погашення заборгованості з оплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 7\~063,07 грн., що утворилась станом на 30.09.2024р. /а.с. 9/. Відповідно до облікових відомостей взаємних розрахунків між ОСББ «Героїв Дніпра 31» та власником квартири [ADDRESS] , за період з 01.11.2022р. по 28.02.2023р. загальна сума платежів з оплати внеску на утримання будинку та прибудинкової території по квартирі [ADDRESS] складає 7\~376,06 грн. Натомість власником в добровільному порядку сплачено лише 8,94 грн., а відтак розмір заборгованості складає 7\~367,12 грн. Оскільки відповідачка в добровільному порядку не здійснює погашення заборгованості з оплати внеску на утримання будинку та прибудинкової території, то позивач звернувся до суду з даним позовом та вимагає стягнути вказану суму заборгованості. Тож між сторонами існує спір щодо обов`язку відповідача по здійсненню оплати житлово-комунальних послуг, який виник з правовідносин, що регулюються нормами Житлового кодексу України (далі ЖК), Цивільного кодексу України (далі ЦК), Закону України від 09.11.2017р. №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон №2189), Закону України від 14.05.2015р. №417-VIII «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі Закон №417) тощо. Надаючи оцінку обставинам спірних правовідносин суд виходить з наступного. Статтею 13 Конституції України передбачено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі статтею 322 ЦК, яка передбачає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 7 Закону №417 передбачено, що співвласники квартир у багатоквартирному будинку зобов`язані, зокрема: - забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; - забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; - виконувати рішення зборів співвласників; - забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; - забезпечувати поточний огляд і періодичне обстеження прийнятого в експлуатацію в установленому законодавством порядку багатоквартирного будинку протягом усього життєвого циклу будинку та нести відповідальність за неналежну експлуатацію згідно із законом; - своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно ч. 2 ст. 7 Закону №417 кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 Закону №417 витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. По обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що управління багатоквартирним будинком, в якому відповідачка має на праві власності квартиру площею 51,9 кв.м., здійснюється об`єднанням співвласників такого будинку. Рішенням загальних зборів співвласників був затверджений тариф на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 4,59 грн. з 1 кв.м. загальної площі квартири, починаючи з 01.09.2021р. по 30.04.2024р., а з 01.05.2025р. в розмірі 5,95 грн. За таких обставин позивач правомірно та обґрунтовано здійснював нарахування щомісячних платежів по квартирі відповідачки в розмірі 238,22 грн. на місяць (4,59грн. * 51,9 кв.м.) в період часу з 01.11.2022р. до 01.05.2024р. та в період часу з 01.05.2024р. до 28.02.2025р. в розмірі 308,81 грн. (5,95грн. х 51,9 кв.м.), а відповідачка зобов`язана була здійснювати оплату таких внесків. Згідно наданого позивачем акту звіряння розрахунків за період часу з 01.11.2022р. до 28.02.2025р. розмір заборгованості станом на 28.02.2025р., з урахуванням здійсненого відповідачкою платежу (8,94грн.), складає 7\~362,12 грн. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку (п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону № 2189). Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 1 цього Закону №2189 споживачем житлово-комунальних послуг є індивідуальний чи колективний споживач. Крім того, згідно ч. 1 ст. 9 Закону №2189 споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За змістом ст.ст. 67-68, 162 ЖК наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України). Відповідачкою до суду не надано доказів та будь-яких претензій щодо неналежної якості наданих послуг, як і не надано доказів на спростування обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Відповідно до ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. По обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачка має перед позивачем невиконане грошове зобов`язання з оплати внеску на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, що виникла за період з 01.11.2022 року по 28.02.2025 року включно в загальному розмірі 7\~362,12 грн., а тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Відповідні судові витрати по справі складаються із витрат, понесених позивачем. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн. /а.с. 1/. Крім того, у зв`язку із зверненням до суду позивачем було понесені витрати з оплати правової допомоги в розмірі 1\~500 грн. /а.с. 13-19/. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають до повного задоволення на загальну суму 7\~362,12 грн., а отже, на підставі ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України, до стягнення із відповідачки на користь позивача підлягають і судові витрати в загальній сумі 4\~528 грн., які складаються із судового збору в розмірі 3\~028 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 1\~500 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved