Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

14.03.2025 року до суду через систему «Електронний суд» звернувся представник: адвокат Зарудній І.В. в інтересах [PERSON] з позовом до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. У позові послалися на те, що відповідно заповіту від 04.07.2015 року [PERSON] (бабуся позивача) заповідала [PERSON] (онука) належну їй на праві власності 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Даний заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Горбашко М.В. [INFO] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на все її майно, у тому числі на 1/3 квартири [ADDRESS] . Відповідно свідоцтва № 1873 від 15.04.1994 року про право власності на житло, квартира [ADDRESS] , належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, тобто по 1/3. В подальшому, відповідно договору купівлі-продажу частини квартири від 04.03.2005 року [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ) придбала у [PERSON] 1/3 частку квартири. Таким чином право власності на вказану квартиру на момент смерті бабусі було зареєстровано за померлою [PERSON] 1/3 частка та за матір`ю позивача [PERSON] - 2/3 частки. Позивач вже досить довгий час постійно мешкає та навчається в Польщі, тому про наявність заповіту дізналася від своєї матері [PERSON] в лютому 2025 року, коли перебувала на території України. З моменту смерті [PERSON] будь-хто зі спадкоємців з заявою про прийняття спадщини не звертався. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, 21.02.2025 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Обушенко Г.О. В цей же день, через пропуск позивачем 6-ти місячного строку звернення для подання заяви про прийняття спадщини з дня смерті померлої бабусі, нотаріусом було надано роз`яснення про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину та запропоновано звернутися до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. У зв`язку з чим позивач звертається до суду за захистом своїх прав, наведені обставини пов`язані з об`єктивними труднощами для позивача на вчинення дій для прийняття спадщини, відтак, зазначені обставини є поважними для продовження строку на прийняття спадщини. Поновити строк для прийняття спадщини у інший спосіб, ніж в судовому порядку у позивача можливості немає. Прохали визначити [PERSON] додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, а саме 1/3 частки квартири [ADDRESS] , після [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . 18.03.2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовче засідання, витребувано у Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Обушенко Г.О. копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . 31.03.2025 року до суду звернувся Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Обушенко Г.О. з листом, в якому повідомила, що спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась, тому надати копію спадкової справи немає можливості. Додатково повідомила, що на усне звернення [PERSON] нею 21.02.2025 року були надані лише роз`яснення щодо строку та порядку прийняття та оформлення спадщини. 08.04.2025 року до суду звернувся представник відповідача Запорізької міської ради Кіпа О.В. з заявою про розгляд справи у відсутність представника, прохали позовну заяву розглянути у відсутність представника, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду. 17.04.2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 19.05.2025 року. 12.05.2025 року до суду звернулася відповідач [PERSON] з письмовими поясненнями, в яких посилалася на те, що вона заяву про прийняття спадщини за законом після померлої матері не подавала, так як поважає заповіт (бажання) матері передати свою частку онуці (позивачу), тому підтверджує обставини зазначені у позові та не заперечує проти задоволення позову, прохала справу розглянути у її відсутність. 19.05.2025 року позивач та її представник: адвокат Зарудній І.В. в судове засідання не з`явилися, 19.05.2025 року представник подав заяву про розгляд справи у його відсутність, прохав позов задовольнити. 19.05.2025 року представник відповідача Запорізької міської ради в судове засідання не з`явився, 08.04.2025 року подали заяву про розгляд справи у відсутність представника, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду. 19.05.2025 року відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 12.05.2025 року подала письмові пояснення, в яких підтвердила обставини, зазначені у позові, та не заперечувала проти задоволення позову, прохала справу розглянути без її участі. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Запоріжжя Запорізької області народилася позивач [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України № [NUMBER] від 03.07.2023 року, та копією довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру №1421640-2023 від 11.07.2023 року. Відповідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.02.2004 року матір`ю позивача є відповідач [PERSON] . [INFO] в м. Запоріжжя Запорізької області народилася відповідач [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 12.09.2003 року. Відповідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.06.1982 року матір`ю відповідача [PERSON] є [PERSON] . Відповідно копії заповіту від 04.07.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Горбашко М.В., [PERSON] , [INFO] , заповідала належну їй 1/3 частку квартири [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] [INFO] в м. Запоріжжя Запорізької області померла бабуся позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.04.2022 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , яка належала останній згідно копії свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 15.04.1994 року. Після смерті [PERSON] у період з 28.04.2022 року по 28.10.2022 року позивач, як спадкоємець за заповітом, у встановлений строк заяву про прийняття спадщини нотаріусу не подала. Згідно копії паспорту громадянина України для виїзду за кордон № [NUMBER] від 29.10.2020 року на ім`я [PERSON] та карти побуту Республіки Польща серії [NUMBER] позивач проживає за кордоном в Республіці Польща. Згідно повідомлення Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Обушенко Г.О. спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. Позивач посилається на те, що про наявність заповіту дізналася від своєї матері [PERSON] в лютому 2025 року, коли перебувала на території України. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа,\~яка не\~прийняла спадщину\~в установлений\~законом строк,\~може звернутися\~до суду\~з позовною\~заявою про\~визначення додаткового\~строку для\~прийняття спадщини\~відповіднодо\~ч.3\~ст.1272\~ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Крім того, як зазначив Верховний Суд у Постанові від 26.07.2021 року у справі №405/7058/19 «Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17». Судом встановлено, що до суду звернулася позивач, як спадкоємець за заповітом після бабусі, з позовом про визначення їй додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі, з посиланням на те, що її право на спадкування не визнається, так як вона не знала про існування заповіту на своє ім`я, на час смерті бабусі перебувала в іншій країні, тому своєчасно не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, про наявність заповіту вона дізналася від своєї матері [PERSON] в лютому 2025 року, коли перебувала на території України, прохала визначити їй додатковий строк два місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Оскільки в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін. Суд вважає поважною причиною пропуску позивачем строку для прийняття спадщини за заповітом після бабусі - на час відкриття спадщини вона знаходилась в іншій країні, про наявність заповіту на її ім`я вона була необізнана, про наявність заповіту вона дізналася від своєї матері [PERSON] в лютому 2025 року, коли перебувала на території України, що підтверджується відповідними записами у паспорті громадянина України для виїзду за кордон. Таким чином\~суд враховує\~необізнаність спадкоємця\~про наявність\~заповіту на\~її ім`я,\~та вважає,\~що у\~позивача були\~поважні причини\~пропуску строку\~для прийняття\~спадщини,\~томусуд ухвалює рішення про задоволення позову та на підставі ч.3 ст.1272 ЦК України визначає позивачу додатковий строк два місяці після набрання рішенням законної сили для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після бабусі. А тому позов підлягає задоволенню, як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими суду доказами. Відповідно ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Так як позивач не заявляла вимоги щодо розподілу судових витрат, то суд, враховуючи принцип диспозитивності, під час ухвалення рішення не вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Outcome: approved