Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

22.04.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ЕЙС» (далі ТОВ «ФК «ЕЙС») в особі представника Полякова О.В. звернулось через систему «Електронний суд» з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, мотивуючи тим, що 19.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та відповідачем в електронній формі було укладено кредитний Договір № 128546 (далі Договір). Зазначений договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора 6е445d75. Відповідно до Договору відповідачці на умовах строковості, поворотності та оплатності було надано кредит в сумі 10 667 грн. в наступному порядку: 8\~000 грн. 25 к. шляхом перерахування їх на картковий рахунок № [NUMBER] та 2\~666 грн. 75 к. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 Договору. ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, надавши відповідачці кредит на споживчі цілі, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит в обумовлені договором строки. Однак відповідач. належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 14\~365 грн. 02 к., що складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 9\~337 грн. 14 к., заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 4 526 грн. 88 к. та комісії за кредитним договором 501 грн. 12.07.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» уклали Договір факторингу № 12072024, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» отримало (набуло) право грошової вимоги до боржників ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС», зокрема, й до відповідача за кредитним договором № 128546 від 19.01.2024 року. Відповідачка добровільно не погашає заборгованість. За таких обставин позивач просить стягнути на його користь з відповідачки зазначену суму кредитної заборгованості. Ухвалою суду від 29.04.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Крім того, ухвалою суду від 29.04.2025 року за клопотанням представника позивача зобов`язано АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надати суду: 1) інформацію: чи емітувалась на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжна картка маска-картки № [NUMBER] / чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). 2) інформацію про зарахування коштів на картковий рахунок - маска карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за період 19.01.2024 24.01.2024 у сумі 8000,25 грн; (безготівкове зарахування згідно транзакції № 1353474853 від 19.01.2024). 3) інформацію: чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки № [NUMBER] та чи знаходиться/знаходився номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). 4) у разі підтвердження зарахування коштів на картковий рахунок - маска карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за період 19.01.2024 24.01.2024 у сумі 8000,25 грн; (безготівкове зарахування згідно транзакції № 1353474853 від 19.01.2024), - первинні документи бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію. 5) повний номер рахунку маска-картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), на який зараховано кошти. 6) у випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи - інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти Боржника). 16.05.2025 року до суду надійшли витребовані документи. Сторони про місце, день та час розгляду справи були повідомлені завчасно і належним чином. Відповідачу було направлено копію позовної заяви разом з доданими до неї документами та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Судові повідомлення та документи відповідачу надсилалася за адресою його зареєстрованого місця проживання. Відповідач повідомлений про місце, день та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади. Відзиву на позов не подав. Крім того, відповідач повідомлений шляхом направлення судової повістки про виклик до суду в формі смс-повідомлення на його номер телефону, зазначений у позові, що підтверджується довідкою про доставку листа. До початку розгляду справи будь-яких інших заяв по суті справи, клопотань і доказів сторонами не подано. Ухвалою суду від 28.05.2025 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 19.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та відповідачем в електронній формі було укладено кредитний Договір № 128546 (далі Договір). Зазначений договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора 6е445d75, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. Відповідно до умов Договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісії та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Сторонами узгоджено суму кредиту - 10 667 грн., грошові кошти було надано відповідачу в наступному порядку: 8\~000 грн. 25 к. шляхом перерахування їх на картковий рахунок № [NUMBER] та 2\~666 грн. 75 к. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 Договору. ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, надавши відповідачці кредит на споживчі цілі, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит в обумовлені договором строки. Як вбачається з інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , було емітовано платіжну картку № [NUMBER] , також саме цю банківську платіжну картку вказала відповідачка при заповненні анкетних даних під час підписання кредитного договору, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до виписки по рахунку у період з 19.01.2024 року по 24.01.2024 року наявний рух грошових коштів, а саме зарахування коштів за наданим кредитом. 12.07.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» уклали Договір факторингу № 12072024, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» отримало (набуло) право грошової вимоги до боржників ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС», зокрема, й до відповідача за кредитним договором № 128546 від 19.01.2024 року. Відповідач. належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 14\~365 грн. 02 к., що складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 9\~337 грн. 14 к., заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 4 526 грн. 88 к. та комісії за кредитним договором 501 грн. Відповідачка добровільно не погашає заборгованість. З будь-якими заявами відповідачка до позивача не зверталася, причин прострочення зобов`язання не пояснювала. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статей\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України\~за кредитним\~договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором [PERSON] не повернула своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. На день розгляду справи в суді зобов`язання відповідачкою не виконане. В силу вимог ст.\~13\~ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч.1 ст.\~612\~ЦК\~України боржник вважається таким, що прострочив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст.\~610\~ЦК\~України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.\~611\~ЦК\~України у разі порушення зобов`язання настають правовідносини, встановлені договором, або законом. Статтею 629\~ЦК\~України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідачка належним чином не виконувала взятих на себе зобов`язань згідно умов кредитного договору та порушила умови договору щодо строків сплати кредиту, у зв`язку з чим утворилася заборгованість на загальну суму 14\~365 грн. 02 к. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд визнає, що внаслідок невиконання відповідачкою зобов`язання порушено майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним Договором № 128546 від 19.01.2024 року в сумі 14\~365 грн. 02 к. В силу вимог ст.ст. 12, 81\~ЦПК\~України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачкою не надано суду жодних доказів на спростування вимог позивача. За таких обставин, враховуючи умови кредитного договору, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки понесені ним та документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 к. За змістом ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі № 466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року у справі № 199/3939/18-ц аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Тому суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт. На підтвердження вказаних витрат позивачем суду надано копію Договору про надання правничої допомоги № 04/02/25-01 від 04.02.2025, укладеного між Позивачем та АБ «Тараненко та партнери»; копію Додаткової угоди № 6 від 04.02.2025 до Договору про надання правничої допомоги № 04/02/25-01 від 04.02.2025; копію Акту прийому-передачі наданих послуг до Договору наданням правничої допомоги № 04/02/25-01 від 04.02.2025; копію свідоцтва адвоката про право на зайняття адвокатською діяльністю та копію довіреності адвоката. Враховуючи вищевикладене, складність справи, ціну позову, тривалість витраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч.3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, в сумі 7 000 грн. слід зменшити до 2 000 грн., а тому зазначену суму слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved