Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

11.03.2025 року [PERSON] звернулася до Заводського районного суду м.Миколаєва з позовом до [PERSON] , в якому вона просить стягнути на свою корить з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.12.2022 року та мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Крім того на утриманні відповідача перебуває неповнолітня дитина від попереднього шлюбу [PERSON] .. Згоди щодо утримання між ними не досягнуто, що і стало підставою для її звернення до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 17.03.2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про дату та час був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив не надавав. З відома позивача у відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.09.2022 року (свідоцтво про шлюб (повторне) [NUMBER] ). Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] (Свідоцтво про народження (повторне) [NUMBER] ), Між тим, неповнолітня дитина проживає разом із позивачкою, та перебуває на її утриманні. Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов`язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності у останнього інших утриманців та інших обставин, що мають істотне значення. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. За положеннями ч. 1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, тому має об`єктивну можливість виплачувати аліменти, доказів матеріального, сімейного стану відповідача та наявність у нього утриманців суду не надано, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки аліменти саме у зазначеному розмірі сприятимуть забезпеченню гармонійного розвитку дитини, а отже належному забезпеченню його інтересів. На переконання суду такий розмір аліментів відповідатиме вимогам закону і не порушуватиме прав як позивача так і відповідача. Згідно ст.141 ЦПК України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved