Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , яка діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АР № 1233386 від 27 квітня 2025 року (а.с.3), звернулася до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 21 грудня 2012 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 378. У подружжя є спільна малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що основною причиною розпаду сім`ї є втрата між сторонами по справі почуття взаємної любові та поваги, несумісність поглядів на сімейне життя та сімейні відносини. Позивач вказує, що фактичні подружні стосунки припинені півроку тому, з цього часу сторони проживають окремо. Наразі шлюб носить формальний характер. Малолітня дитина проживає разом з позивачем. Спільне господарство сторони не ведуть. На думку позивача, подальше спільне життя, примирення з відповідачем та збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам сторін. Спір про поділ спільно нажитого майна відсутній. Посилаючись на зазначені обставини, враховуючи, що шлюб фактично не існує, сім`ю зберегти неможливо, позивач просить суд розірвати шлюб, який укладений між [PERSON] і [PERSON] , та який зареєстрований 21 грудня 2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, відповідний актовий запис № 378. Після розірвання шлюбу позивач просить суд відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 11 квітня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено справу до розгляду по суті (а.с.15). Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» № 4273-ІХ від 26.02.2025 року, назву Жовтневого районного суду міста Запоріжжя змінено на Олександрівський районний суд міста Запоріжжя. 30.04.2025 року внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадянських формувань щодо перейменування Жовтневого районного суду міста Запоріжжя на Олександрівський районний суд міста Запоріжжя. У судове засідання позивач [PERSON] і представник позивача - адвокат Безрукова С.О не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Разом з тим, позивачем було подано до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити (а.с.21). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, відповідачем було подано до канцелярії суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги відповідач визнає у повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову (а.с.20). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин 3, 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 3 статті 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 21 грудня 2012 року між [PERSON] і [PERSON] було укладено шлюб, про що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 21 грудня 2012 року та складено відповідний актовий запис № 378. При укладенні шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] » (з.б.а.с.5). [INFO] у [PERSON] і [PERSON] народилася донька [PERSON] , про що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 14 серпня 2013 року, актовий запис № 336 (з.б.а.с.9). Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених позивачем [PERSON] позовних вимог, врахувавши, що сторони не бажають зберегти шлюб та сім`ю, а також не мають намірів проживати спільно, оскільки факти, які викладені у позовній заяві, свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, шлюбні стосунки сторони не підтримують, від шлюбу мають спільну малолітню дитину, спір між сторонами щодо нажитого у шлюбі майна відсутній, приймаючи також до уваги, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, незважаючи на зусилля суду до примирення сторін, суд дійшов висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. За правилами ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач [PERSON] також просить суд після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач [PERSON] при укладенні шлюбу змінила своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », а наразі виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище « [PERSON] », яке нею було змінено внаслідок реєстрації шлюбу із відповідачем, що вбачається із дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про шлюб, суд вважає за необхідне задовольнити дану вимогу позивача. За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 968 грн. 96 коп. (з.б.а.с.10). У зв`язку з тим, що позивач [PERSON] не заявляє вимог про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved