Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

14.04.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» в особі представника Кумко О.Д. звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, ціна позову ціна позову 58 564 грн. 23 к. Позовна заява мотивована тим, що 20.12.2019 року між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10.217.1219.ФО_К від 20.12.2019 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 42 105 грн. 26 к. терміном користування до 20.12.2022 року, з процентною ставкою 12% річних, зі сплатою комісії за надання кредиту одноразово не пізніше дня отримання надання кредиту в розмірі 5% від суми кредиту, зі сплатою комісії за обслуговування кредиту щомісячно в розмірі 3,49% від суми кредиту. Строк кредиту з 20.12.2019 року по 19.12.2022 року. 31.03.2021 року між АТ «ЮНЕКС БАНК» та ТОВ «ОМЕГА ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 31/03-2021, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги, в тому числі й за наданим кредитним договором. Станом на 31.03.2021 року утворилася заборгованість в сумі 58\~564 грн. 23 к., з яких 26\~097 грн. 47 к. заборгованість по тілу кредиту, прострочена на день подання позовної заяви, 11\~321 грн. 85 к. прострочена заборгованість по тілу кредиту, 269 грн. 74 к. проценти кредиту, прострочені на день подання позовної заяви, 3\~241 грн. 53 к. прострочені проценти кредиту, 1\~469 грн. 47 к. комісія за обслуговування кредиту, прострочена на день подання позовної заяви, 16\~164 грн. 17 к. прострочена комісія за обслуговування кредиту. Відповідач добровільно не погашає суми заборгованості за вищезазначеним договором. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 10.217.1219.ФО_К від 20.12.2019 року в сумі 58\~564 грн. 23 к. Ухвалою суду від 14.04.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачу копію позовної заяви з додатками. Відповідачу було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Судові повідомлення та документи відповідачу надсилалася за останньою відомою адресою зареєстрованого його місця проживання, що підтверджується роздруківкою трекінгу поштового сервісу Укрпошта з відміткою «вручено одержувачу». Будь-яких інших по суті справи заяв, клопотань, доказів сторонами не подано. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 20.12.2019 року між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10.217.1219.ФО_К від 20.12.2019 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 42 105 грн. 26 к. терміном користування до 20.12.2022 року, з процентною ставкою 12% річних, зі сплатою комісії за надання кредиту одноразово не пізніше дня отримання надання кредиту в розмірі 5% від суми кредиту, зі сплатою комісії за обслуговування кредиту щомісячно в розмірі 3,49% від суми кредиту. Зазначений договір підписано позичальником [PERSON] власноручним підписом. Сторонами було погоджено всі умови кредитування. З вищезазначеними умовами кредитування відповідач був ознайомлений й надалі користувався послугами кредитування. При цьому відповідач не заперечував розміру відсоткової ставки. АТ «ЮНЕКС БАНК» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надало 20.12.2019 року [PERSON] грошові кошти в якості кредиту на споживчі цілі в сумі 42 105 грн. 26 к., що підтверджується випискою за особовим рахунком позичальника. Строк кредиту становить з 20.12.2019 року по 19.12.2022 року. Однак відповідач взятих на себе за цим договором зобов`язань належним чином не виконував, грошові кошти та відсотки за їх користування кредитору не повернув, у зв`язку з чим виникла кредитна заборгованість. 31.03.2021 року між АТ «ЮНЕКС БАНК» та ТОВ «ОМЕГА ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 31/03-2021, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги, в тому числі й за кредитним договором № 10.217.1219.ФО_К від 20.12.2019 року. Станом на 31.03.2021 року утворилася заборгованість в сумі 58 564 грн. 23 к., з яких 26 097 грн. 47 к. заборгованість по тілу кредиту, прострочена на день подання позовної заяви, 11 321 грн. 85 к. прострочена заборгованість по тілу кредиту, 269 грн. 74 к. проценти кредиту, прострочені на день подання позовної заяви, 3 241 грн. 53 к. прострочені проценти кредиту, 1 469 грн. 47 к. комісія за обслуговування кредиту, прострочена на день подання позовної заяви, 16 164 грн. 17 к. прострочена комісія за обслуговування кредиту. Зазначена сума заборгованості відповідачем не сплачена. Відповідач добровільно не погашає суми заборгованості за вищезазначеним договором. З будь-якими заявами відповідач до позивача не звертався, причин прострочення зобов`язання не пояснював. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно до частини першої\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно до статті 1049 зазначеного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно до частини першої\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов`язань згідно умов кредитного договору та порушив умови договору, у зв`язку з чим утворилася заборгованість на загальну суму 58 564 грн. 23 к. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд визнає, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань порушено майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 10.217.1219.ФО_К від 20.12.2019 року в сумі 58 564 грн. 23 к. В силу вимог ст.ст. 12, 81\~ЦПК\~України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування вимог позивача. За таких обставин, враховуючи умови кредитних договорів, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 к. Крім того, за змістом ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі № 466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року у справі № 199/3939/18-ц аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Тому суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт. На підтвердження вказаних витрат позивачем суду надано копію договору про надання правової допомоги б/н від 03.02.2025 року, копію ордеру, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію акту наданих послуг від 10.04.2025 року, копію платіжної інструкції № 2230 від 10.04.2025 року про оплату послуг адвоката. Враховуючи вищевикладене, складність справи, ціну позову, тривалість витраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч.3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, в сумі 6 000 грн. слід зменшити до 3 000 грн., а тому зазначену суму слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved