Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на частину в майні подружжя. В обгрунтування позовної заяви [PERSON] вказав, що 12 жовтня 2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] , про що зроблено запис про одруження відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жашківського районного управління юстиції Черкаської області за № 119. Від спільного проживання в шлюбі сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 20 травня 2021 року шлюб між сторонами розірвано. За час спільного проживання та на спільні кошти сторони придбали нерухоме майно: - житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 07 квітня 2017 року, реєстровий номер 845; - земельну ділянку площею 0.25 га, кадастровий номер 7120988100:01:001:0758, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) відповідно до договору купівлі-продажу, реєстровий номер 847; - земельну ділянку площею 0.0844 га, кадастровий номер 7120988100:01:0759, для ведення особистого селянського господарства, відповідно до договору купівлі-продажу, реєстровий номер 849. Вартість придбаного майна станом день подачі позовної заяви становить 238197,88 грн. Жодних договорів про поділ майна, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності між ними не укладалося. 3 дня припинення шлюбних відносин сторони не можуть дійти згоди, щодо поділу майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. 27.02.2025р. ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, в порядку загального позовного провадження відкрито провадження та призначено підготовче засідання. 19.03.2025р. відповідач [PERSON] звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до позивача [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок. 02.04.2025р. представник позивача [PERSON] адвокат Шквира С.В. на зустрічну позовну заяву подала відзив. 08.04.2025р. представник за зустрічним позовом [PERSON] адвокат Шквира С.В. подала відповідь на відзив за зустрічним позовом. 14.04.2025р. ухвалою суду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок прийнято до розгляду, приєднано до матеріалів цивільної справи за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину в майні подружжя, закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 27 травня 2025 року. 26.05.2025р. представник відповідача [PERSON] адвокат Стовбун О.А. до початку розгляду справи по суду подав заяву, в якій зазначив, що [PERSON] відмовляється від зустрічної позовної заяви та просить залишити її без розгляду. Разом з тим, просив розгляд справи, призначений на 27.05.2025р. на 12 год. 00 хв. проводити без участі відповідача та її представника, проти позову не заперечують. У судове засідання учасники провадження не з?явилися. Через канцелярію суду від представника позивача [PERSON] адвокат Шквири С.В., надійшла заява, в якій вона просить провести судове засідання за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 20.05.2021р. розірвано. Рішення набрало законної сили 22.06.2021р. (а.с.5-6). За час спільного проживання в шлюбі сторони придбали нерухоме майно, а саме: - житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 07 квітня 2017 року, реєстровий номер 845; - земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 7120988100:01:001:0758, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) відповідно до договору купівлі-продажу, реєстровий номер 847; - земельну ділянку площею 0,0844 га, кадастровий номер 7120988100:01:0759, для ведення особистого селянського господарства, відповідно до договору купівлі-продажу, реєстровий номер 849, що підтверджується інформаією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна (а.с.7-8). Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 19.02.2025р., оціночна вартість об?єкта оцінки становить - 214919,49 грн., оціночна вартість поліпшень становить 19538,14 грн., оціночна вартість земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 7120988100:01:001:0758, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, становить 195381,35 грн. Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 19.02.2025р., оціночна вартість земельної ділянки площею 0,0844 га, кадастровий номер 7120988100:01:0759, призначеної для ведення особистого селянського господарства, становить 23278,39 грн. Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсними та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них; продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. За приписами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину в майні подружжя, підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved