Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

До Збаразького районного суду звернувся [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Прудникова Н.Г., з позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя, яке було придбано спільно за час перебування сторін у шлюбі. Згідно позовної заяви позивач просить в порядку поділу майна подружжя визнати за ним право власності: - на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 63,1 кв.м., житловою площею 43,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - на частину земельної ділянки з кадастровим номером 6122486400:02:001:0003, площею 0,25 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - на частину земельної ділянки з кадастровим номером 6122486400:04:001:0213 площею 0,1765 га; - на частину земельної ділянки з кадастровим номером 6122486400:04:001:0212 площею 0,3176 га; - на частину земельної ділянки з кадастровим номером 6122486400:02:001:0304 площею 0,0559 га. Також, в рахунок розподілу майна подружжя, просить стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію вартості частини автомобіля марки «AUDI A6», 2001 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , який був відчужений дружиною під час шлюбу без його відома. Позов мотивує тим, що шлюб між сторонами було укладено 17 квітня 2010 року, а розірвано на підставі рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 06 травня 2022 року. У період шлюбу сторони спільно придбали за кошти подружжя: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 63,1 кв.м., житловою площею 43,2 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , право власності на який було оформлено на відповідача; земельні ділянки з кадастровими номерами: 6122486400:04:001:0213 площею 0,1765 га, 6122486400:04:001:0212 площею 0,3176 га, 6122486400:02:001:0304 площею 0,0559 га, 6122486400:02:001:0003 площею 0,25 га. Усі ці об`єкти були набуті в період шлюбу і зареєстровані за [PERSON] , однак набуті за спільні кошти сторін, а отже є об`єктами спільної сумісної власності подружжя. Окрім того, сторони придбали автомобіль «AUDI A6», 2001 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , також за спільні кошти. Автомобіль був зареєстрований за відповідачем та перебував у фактичному її розпорядженні. Згідно з даними ЄДР ТЗ МВС Аманова О.С. відчужила вказаний автомобіль 17 листопада 2021 року, однак відчуження здійснене без його згоди. З огляду на це просить визнати право на частину автомобіля та стягнути грошову компенсацію вартості частини вказаного транспортного засобу, виходячи з його ринкової вартості. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 13 березня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 21 серпня 2024 року було призначено судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої було поставлено питання щодо ринкової вартості спірного транспортного засобу «AUDI A6», 2001 року випуску, та зупинено провадження у справі. Відповідно до ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 27 грудня 2024 року було поновлено провадження у справі після проведення судової автотоварознавчої експертизи. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 31 січня 2025 року позовну заяву [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Прудникова Н.Г., до [PERSON] про розподіл майна подружжя залишено без розгляду в частині позовних вимог щодо визнання за позивачем права власності на: частину земельної ділянки з кадастровим номером 6122486400:04:001:0213 площею 0,1765 га; частину земельної ділянки з кадастровим номером 6122486400:04:001:0212 площею 0,3176 га; частину земельної ділянки з кадастровим номером 6122486400:02:001:0304 площею 0,0559 га. Представник позивача адвокат Прудникова Н.Г. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити, пославшись при цьому на обставини, що були викладено у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, одна на адресу суду надала письмові пояснення, в яких зазначила, що позов не визнає, просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, що автомобіль марки «AUDI A6», 2001 року випуску, кузов № [NUMBER] , був набутим нею на підставі договору дарування, тому вважає його особистою приватною власністю. Водночас вона зазначила, що кошти, отримані від реалізації цього автомобіля під час шлюбу, були витрачені в інтересах сім`ї та на потреби сім`ї. Крім того, вказує, що спір щодо земельної ділянки за кадастровим номером 6122486400:02:001:0003, площею 0,25 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , відсутній, і вона не заперечує можливості їх поділу, а позивач не вжив жодних заходів досудового врегулювання. Представник відповідача адвокат Свиріпа В.З. в судовому засіданні повідомила, що сторона відповідача не заперечує проти поділу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , також щодо поділу земельної ділянки за кадастровим номером 6122486400:02:001:0003, площею 0,25 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , які були набуті у період шлюбу. Також вказує, що спір щодо поділу вказаного майна відсутній, позивач не вжив жодних заходів досудового врегулювання, будинок та ділянка фактично розподілені між сторонами, а позов в цій частині подано з формальних мотивів, а тому у його задоволенні слід відмовити. Разом з тим, щодо автомобіля марки «АUDI A6», 2001 року випуску, державний номер [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , сторона відповідача заперечує його поділ, оскільки транспортний засіб було набуто відповідачем за договором дарування. Крім того, кошти, отримані від реалізації автомобіля під час шлюбу, були використані в інтересах сім`ї, тому підстав для компенсації вартості позивачу не вбачається. Також, сторона відповідача заперечує визначену судовим експертом вартість автомобіля, як таку, що не відповідає його реальному стану та ринковій ціні. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в шлюбі в період з 17.04.2010 року по 06.05.2022 рік. В шлюбі у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Дані обставини знайшли своє підтвердження рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 06.05.2022 року (а.с.38), копією свідоцтва про народження [PERSON] , виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області серії [NUMBER] від 15.01.2016 року (а.с.11), копією свідоцтва про народження [PERSON] , виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області серії [NUMBER] від 15.01.2016 року (а.с.12), копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.188), та не заперечується сторонами по справі. Під час шлюбу між сторонами, за спільні кошти та в інтересах сім`ї, було набуто (придбано) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 63,1 кв.м., житловою площею 43,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка з кадастровим номером 6122486400:02:001:0003, площею 0,25 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказане майно було зареєстровано на відповідача, проте набуте у період шлюбу, що підтверджується наявними у справі документами та сторонами не заперечується, а саме: копією договору купівлі - продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] від 29.08.2016 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] (а.с.50); рішенням №187 дев`ятнадцятої сесії сьомого скликання Максимівської сільської ради Збаразького району Тернопільської області від 22.06.2017 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) [PERSON] в [ADDRESS] та передачі даної земельної ділянки їй у власність (а.с.68); копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.13-17). Щодо автомобіля марки «AUDI A6», 2001 року випуску, ідентифікаційний номер кузова [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , судом встановлено, що вказаний транспортний засіб в період з 09.12.2016 року по 17.11.2021 року був зареєстрований за відповідачем [PERSON] 17 листопада 2021 року даний автомобіль був перереєстрований, тобто відчужений під час перебування сторін у шлюбі, на [PERSON] .. Дані обставини знайшли своє підтвердження копією договору купівлі-продажу автомобіля №6141/2021/2923690 від 17.11.2021 року (а.с.70), інформацією Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області від 04.01.2024 року за №31/19-К-2 (а.с.18). Відповідно до\~ст.60\~СК України\~майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності незалежно\~від того,\~що один\~з них\~не мав\~з поважної\~причини (навчання,\~ведення домашнього\~господарства,\~догляд за\~дітьми,\~хвороба тощо)\~самостійного заробітку\~(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною 3 ст.368 ЦК України визначено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію права спільної власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. При цьому, обов`язок доведення того, що майно не є об`єктом спільної сумісної власності, покладається на того з подружжя, хто це стверджує. Таким чином, суд вважає, що вищевказане спірне майно, набуте сторонами під час шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя. При цьому, посилання сторони відповідача на те, що спірний автомобіль був отриманий нею у дарунок, не знайшло свого підтвердження, оскільки відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження факту дарування їй автомобіля або набуття нею транспортного засобу на підставах, що виключають режим спільної власності. Водночас договір купівлі продажу №6141/2021/2923690 від 17.11.2021 року свідчить про розпорядження спільним майном подружжя, а саме відчуження спірного автомобіля відповідачем третій особі ( [PERSON] ). Будь-якої згоди з боку позивача на розпорядження цим майном не було. Отже, наявні підстави вважати, що відповідач розпорядилась спільним майном (транспортним засобом) без погодження з іншим із подружжя. Згідно з частиною третьою статті 65 Сімейного кодексу України, розпорядження спільним майном без згоди іншого з подружжя тягне за собою наслідки, передбачені законом, зокрема виникнення права на компенсацію частки у майні. Також, суд не приймає до уваги посилання сторони відповідача на ту обставину, що виручені кошти від продажу спірного автомобіля були використані відповідачем в інтересах сім`ї, оскільки це не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. При цьому, суд не приймає до уваги відомість від 10 квітня 2025 року з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків (а.с.177), долучену відповідачем в підтвердження того, що кошти, отримані від реалізації автомобіля під час шлюбу, були витрачені в інтересах сім`ї та на потреби сім`ї,\~оскільки зазначені\~в ній\~дані не\~містять жодної\~інформації щодо\~обставин реалізації\~спірного транспортного\~засобу або\~подальшого використання\~отриманих від\~його продажу\~коштів.\~Надані відомості\~свідчать лише\~про нарахування\~соціальних виплат\~відповідачу в\~період з\~2021\~року по\~2023\~рік і\~жодним чином\~не підтверджують,\~що грошові\~кошти,\~які було\~отримано при\~продажі автомобіля,\~були використані\~саме на\~потреби сім?ї,\~як на\~це посилається\~відповідач.\~Відтак,\~наведене не\~спростовує презумпцію\~спільності майна,\~встановлену ч.\~3\~ст.\~368\~ЦК України. Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №?209/24 від 10.12.2024 року, ринкова вартість автомобіля AUDI A6, 2001 року випуску, становить 267?700 грн. (а.с.137-149). Оцінюючи доводи представника відповідача про недостовірність висновку, суд не вбачає підстав для сумніву в об`єктивності експертного дослідження, що останній проведений у відповідності до вимог чинного законодавства, відповідає фактичним даним про технічні характеристики автомобіля та містить обґрунтований розрахунок ринкової вартості. Підстав вважати такий висновок необ`єктивним чи таким, що підлягає виключенню з доказової бази, не встановлено. Враховуючи правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 17.08.2022 у справі №?545/2396/20 (провадження №?61-4894св22), у разі відчуження спільного майна одним із подружжя без згоди іншого, останній має право на грошову компенсацію частки у майні, що виходить з його ринкової вартості на час поділу. Такий підхід також відображений у постанові Верховного Суду від 03.10.2018 у справі №?127/7029/15-ц (провадження №?61-9018сво18), згідно з якою при відсутності можливості повернення спільного майна одному з подружжя, підлягає стягненню його вартість у грошовому еквіваленті. Таким чином, суд вважає вимогу про стягнення з відповідача грошової компенсації у розмірі вартості автомобіля марки «AUDI A6» обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Щодо доводів представника відповідача про відсутність спору щодо житлового будинку та земельної ділянки за кадастровим номером 6122486400:02:001:0003, суд зазначає, що саме по собі визнання можливості поділу не є підставою для відмови в позові. Також, безпідставним є посилання сторони відповідача на недотримання порядку досудового врегулювання спору, оскільки у справах даної категорії вимоги щодо обов`язковості досудового врегулювання не передбачена законом і не є підставою для відмови в позові. Таким чином, беручи до уваги те, що вищевказані встановлені судом обставини свідчать про те, що спірне нерухоме майно та транспортний засіб були набуті сторонами у період шлюбу за спільні кошти подружжя, відповідач не надала належних доказів, які б спростовували презумпцію спільності цього майна, а також з урахуванням того, що відчуження автомобіля було здійснено без згоди іншого з подружжя, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтвердженими належними і допустимими доказами та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, у зв`язку з чим позовна заява підлягає задоволенню шляхом визнання права власності за позивачем на частину спірного нерухомого майна, а також стягнення з відповідача грошової компенсації у розмірі 133850 гривень, тобто половини ринкової вартості транспортного засобу, відчуженого під час шлюбу без згоди іншого з подружжя. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір та понесені витрати за проведену судову автотоварознавчу експертизу. Враховуючи вищевказане, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 1523 гривні 50 копійок сплаченого судового збору та 9087 грн. витрат за проведену судову автотоварознавчу експертизу. При цьому суд бере до уваги квитанцію до платіжної інструкції за №44108484 від 15.02.2024 року про сплату позивачем судового збору (а.с.5), акт здачі-прийняття висновку експерта №728/24-22 від 13.11.2024 року (а.с.136), копію платіжної інструкції №0.0.39860197320.1 від 05.11.2024 року (а.с.155). На підставі наведеного та

Outcome: approved