Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів,\~мотивуючи свої вимоги тим, що 11.08.2023 сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. У добровільному порядку сторони не дійшли домовленості про сплату аліментів на утримання дитини. Позивач не має можливості самостійно утримувати сина, оскільки працює в ДП «МТП Південний» на посаді заступника начальника вантажного складу та має не високу заробітну плату. Кошти потрібні для придбання одягу, продуктів харчування, належного відпочинку дитини. Відповідач служить в Збройних силах України у [NUMBER] окремій бригаді Сил територіальної оборони, має стабільну заробітну плату. [PERSON] не перебуває на обліку в жодній медичній установі, має добрий стан здоров`я, інших утриманців у нього не має. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 17.04.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 09.05.2025 представник позивача надав до суду уточнену позовну заяву, згідно якої просить стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі частини усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 12.05.2025 від представника відповідача адвоката Заяць К.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідачем аліменти сплачуються добровільно та у розмірі встановленому відповідно до вимог чинного законодавства, а також на утриманні відповідача перебувають дружина та малолітня донька від другого шлюбу, а тому у позові має бути відмовлено в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Сторона позивача в судовому засіданні просила стягнути з відповідача частину усіх його доходів на утримання сина [PERSON] . Представник відповідача в судовому засіданні, позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як вбачається з матеріалів справи 11.08.2023 рішенням Южного міського суду Одеської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.11). Під час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10). Позивач просить стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] ,\~ [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. [PERSON] щомісячно сплачуються аліменти у добровільному порядку, що підтверджено відповідними довідками про доходи. Відповідач у відзиві на позовну заяву про стягнення аліментів позов не визнає та повідомив суд про той факт, що має дитину від другого шлюбу [PERSON] , [INFO] та добровільно сплачує аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] . Також відповідач зазначає, що має на своєму утриманні дружину [PERSON] , яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Разом з цим, той факт, що відповідач вдруге уклав шлюб, від якого у нього народилась дитина, сам по собі не може бути підставою для відмови в позові. Також, суд критично оцінює позицію представника відповідача щодо відсутності спору, оскільки як було встановлено в судовому засіданні між сторонами існує спір, зокрема щодо розміру аліментів, який відповідач визначає самостійно. Суд враховує, що у [PERSON] наявна ще одна дитина [PERSON] . При цьому матеріали справи не містять належних та достатніх доказів утримання відповідачем малолітньої доньки та дружини [PERSON] . За вищевикладених обставин, враховуючи, що витрати на утримання дитини батьки повинні нести порівну, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти у розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, тобто до [INFO] . При цьому, ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Відповідно до ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір, від сплати якого позивач звільнений при зверненні з позовом до суду, слід стягнути в дохід держави з відповідача.

Outcome: partial