Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, яку в подальшому уточнив, та просить суд оголосити [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Пужайкове Балтського (нинішнього Подільського) району Одеської області, жителя с. Майори Одеського району Одеської області, померлим. В обґрунтування заяви зазначено, що батько заявника - [PERSON] , [INFO] , постійно проживав та був прописаний за адресою: [ADDRESS] . 20.03.2017 року [PERSON] зник, не повідомивши пішов з дому. До теперішнього часу додому [PERSON] не повернувся. 23.03.2017 року заявник звернувся до Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області із заявою про зникнення [PERSON] , [INFO] . Заява була внесена до ЄРДР, кримінальне провадження №12017160250000226 за ознаками ч.1 ст. 115 КК України. З березня 2017 року жодних відомостей від [PERSON] не надходило. Родина заявника близько трьох років шукали [PERSON] у лікарнях, близьких родичів, знайомих, друзів, але встановити будь-які відомості не вдалося. Заявник звернувся до Біляївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за отриманням свідоцтва про смерть [PERSON] , але йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян актового запису про смерть [PERSON] . Оголошення [PERSON] померлим необхідно заявнику для оформлення спадщини. У зв`язку з викладеним, заявник звернувся до суду з вказаною заявою. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав, просив задовольнити, підтвердив обставини, викладені у заяві. У судовому засіданні представник заявника - адвокат Славська Л.М. заяву підтримала, просила задовольнити. Представник Біляївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явилася, але надала письмову заяву, в якій просила розгляд справи здійснити за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом №1-537 від 28.02.2000 року, виданого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Безугловою Р.Б., спадкоємцем майна [PERSON] є її чоловік [PERSON] . Згідно довідки голови виконавчого комітету Майорівської сільської ради Журавльової О.В. №32 від 17.07.2013 року, [PERSON] отримав переселенський будинок у 1975 році. [PERSON] є уродженцем села Пужайкове Балтського (нинішнього Подільського) району Одеської області, що підтверджується актом від 20.08.1974 року. 23.03.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, за номером №12017160250000226, за фактом зникнення [PERSON] , 1941 року народження. До заяви заявником долучено оголошення про зникнення 19.03.2017 року [PERSON] , 1941 року народження, з його зображенням. Відповідно до довідки Біляївської міської ради Одеського району Одеської області №281 від 14.08.2024 року, [PERSON] , [INFO] , дійсно проживав та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Листом Біляївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №614/24.13-117 від 03.10.2024 року повідомлено про відсутність в архіві відділу актового запису про смерть [PERSON] , 1941 року народження, про відсутність в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян актового запису про смерть [PERSON] , 1941 року народження, у зв`язку з чим, видати свідоцтво про смерть не є можливим. Відповідно до довідки Біляївської міської ради Одеського району Одеської області №344 від 15.10.2024 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 2017 року по теперішній час. Листами Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області №61/14998 від 05.12.2024 року, №61/392-84 від 11.05.2021 року, повідомлено, що звернення за фактом зникнення [PERSON] було зареєстровано до ІТС ІПНП (ЄО) за №1224 від 22.03.2017 року. Відомості за фактом зникнення [PERSON] внесені до ЄРДР за №12017160250000226 від 23.03.2017 року за кваліфіковано за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. З метою проведення оперативно-розшукових заходів, направлених на встановлення місцезнаходження [PERSON] , співробітниками сектору кримінальної поліції Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області заведено оперативно-розшукову справу №015074. На теперішній час проведеними заходами встановити місцезнаходження [PERSON] не виявилося можливим. Співробітниками поліції продовжується проведення заходів, направлених на отримання інформації щодо можливого місця перебування [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] , [INFO] . Останній раз свідок його бачила у березні 2017 року. [PERSON] зник, місцезнаходження його невідоме. Родичі шукали [PERSON] , розвішували оголошення у м. Біляївка та у магазинах в селі Майори, про його зникнення. Між заявником [PERSON] та [PERSON] були добрі відносини. Свідок повідомила, що з березня 2017 року [PERSON] жодного разу не з`являвся. Положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України\~визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Статтею 305 ЦПК України передбачено, що заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4\~ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється\~Цивільним процесуальним кодексом України. Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК). Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України, при цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини матеріально правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені у статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішення припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Аналізуючи норми права, суд вважає, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Таким чином, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість задоволення заяви [PERSON] про оголошення померлим [PERSON] , [INFO] , оскільки він відсутній за місцем постійного проживання, а також відсутні відомості про місце його перебування, більше восьми років. При цьому\~слід роз`яснити\~заявнику,\~що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Частиною 3 ст. 46 ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Outcome: approved