Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

ТОВ "Споживчий центр" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 26757 грн 00 коп за Кредитним договором № 07.05.2024-100000129 від 07.05.2024 р, укладеним між [PERSON] та ТОВ "Споживчий центр". В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що 07.05.2024 [PERSON] звернувся до ТОВ "Споживчий центр" із Заявкою про надання кредиту в сумі 9000,00 грн, в якій вказав свої персональні дані та підписав її електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора Е387, наданим йому кредитодавцем у вигляді коду в смс на мобільний номер телефону [NUMBER] . ТОВ "Споживчий центр" 07.05.2024 надало [PERSON] кредит в сумі 9000,00 грн шляхом перерахування коштів на картковий рахунок [PERSON] [NUMBER] строком на 98 днів з дати його видачі, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. Проте відповідач свого зобов`язання за Кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість Кредитним договором № 07.05.2024-100000129 від 07.05.2024 у розмірі 26757,00 грн, з яких: 9000,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 11907,00 грн - заборгованість по процентам, 1350,00 грн - заборгованість по комісії та 4500,00 грн - заборгованість за неустойкою. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] в користь ТОВ "Споживчий центр" заборгованість за Кредитним договором № 07.05.2024-100000129 від 07.05.2024 р в сумі 26757,00 грн та судові витрати. В порядку автоматизованого розподілу цивільна справа № 682/775/25 передана на розгляд судді Зеленській В.І. (а.с.27). Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.04.2025 у справі № 682/775/25 за позовом ТОВ "Споживчий центр" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відкрите провадження та справа призначена до розгляду у спрощеному провадженні без участі сторін у зв`язку з її малозначністю. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи судом в порядку спрощеного провадження без участі сторін; відзив на позов не подав. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, суд приходить до наступного. Частинами 1, 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відповідно до положень ч. 1, ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1, ч.2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що 07 травня 2024 року відповідач [PERSON] подав ТОВ "Споживчий центр" в електронному вигляді Заявку на укладення Кредитного договору №07.05.2024-100000129 (кредитної лінії) та погодив умови кредитування (а.с.19 зворот-20), надав Інформаційне повідомлення про контактні дані, місце роботи тощо (а.с.21зворот-22). Заявка підписана [PERSON] одноразовим ідентифікатором Е387, надісланим йому кредитодавцем ТОВ "Споживчий центр" на номер мобільного телефону [NUMBER] у вигляді коду в смс-повідомленні (а.с.14-21) та міститься в Паспорті споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), який підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором А387 (а.с.15-16). ТОВ "Споживчий центр" уклало з [PERSON] електронний кредитний договір, який складається з наступних документів: Пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), яка розміщена на веб- сайті ТОВ "Споживчий центр" у загальному доступі, а також у особистому кабінеті [PERSON] на вебсайті ТОВ "Споживчий центр"; Заявка, сформована [PERSON] на сайті ТОВ "Споживчий центр" після ідентифікації і обрання ним конкретних умов та їх схвалення ТОВ "Споживчий центр"; відповідь [PERSON] про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті ТОВ "Споживчий центр" та підписана [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора (кода) Е387, отриманого в смс-повідомленні на номер телефону [NUMBER] (а.с.20 зворот-21). [PERSON] погодив суму кредиту - 9000,00 грн; строк надання кредиту - 98 дні з дати його надання; мету кредиту - придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; погодив спосіб і строк надання кредиту: дату надання/видачі кредиту - 07.05.2024, спосіб перерахування кредитних коштів на його банківський картковий рахунок [NUMBER] хх-хххх-9526, процентну ставку фіксовану - 492,75 відсотків річних, орієнтовну загальну вартість кредиту за весь строк користування кредитом - 19007 грн 73 коп, реальну річну процентну ставку - 25688,04% річних. Отже, сторони узгодили істотні умови Кредитного договору (а.с.16зворот-22). З листа АТ КБ "ПРИВАТБАНК" № 20.1.0.0.0/7-250411/61570-БТ від 20.04.2025 р вбачається, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ) (а.с.36). 07.05.2024 р на картку/рахунок [NUMBER] [PERSON] зараховано суму кредиту 9000 грн, що стверджується витягом з системи LIQPAY (а.с.23). З виписки, наданої АТ КБ "ПРИВАТБАНК", вбачається, що 07.05.2024 р на картку [NUMBER] відбулось зарахування коштів в сумі 9000,00 грн (а.с.37). У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Проте відповідач свого зобов`язання за Кредитним договором № 07.05.2024-100000129 від 07.05.2024 не виконав, кредитні кошти не погасив, внаслідок чого станом на 01.04.2025 р розмір заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № 07.05.2024-100000129 від 07.05.2024 р становить 26757,00 грн. З довідки-розрахунку про стан заборгованості за Кредитним договором № 07.05.2024-100000129 від 07.05.2024 р вбачається, що заборгованість [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) по цьому Договору складає: 9000,00 грн - основного боргу, 11907,00 грн - проценти, 1350,00 грн - коміся та 4500,00 грн - неустойка. Проценти по кредиту нараховані за період з 07 травня 2024 року по 12 серпня 2024 року (а.с.26). Наявність означеної заборгованості відповідачем не спростовано, відзив на позовну заяву він не подав. З огляду на вказане, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредиту в сумі 9000,00 грн та процентам в сумі 11907,00 грн, а всього 20907,00 грн, підлягає задоволенню. Щодо стягнення з відповідача в користь позивача 1350,00 грн комісії та 4500,00 грн неустойки, то суд враховує наступне. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2024 р у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Строк дії воєнного стану в Україні продовжено до 07.08.2025 року. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки Кредитний договір № 07.05.2024-100000129 від 07.05.2024 р був укладений в період дії воєнного стану в Україні, зобов`язальні відносини між сторонами виникли в період дії воєнного стану, борг відповідача нарахований виключно в період діє воєнного стану, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача в користь позивача 1350,00 грн комісії та 4500,00 грн неустойки, яка підлягає списанню кредитодавцем. Позовна заява ТОВ "Споживчий центр" подана через систему "Електронний суд". Тому при зверненні з позовом до суду позивачем сплачений судовий збір відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із застосуванням коефіцієнту 0,8, для пониження відповідного розміру ставки судового збору, в сумі 2422,40 грн (а.с.1). Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідачки слід стягнути в користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 1892,78 грн.

Outcome: partial