Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

01 серпня 2023 року представник позивача Шелест М.Б. звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 16 801 грн. 81 коп. та судового збору у розмірі 2\~684 грн. В обґрунтуванні\~позову посилається\~на те,\~що позивач,\~як суб`єкт\~ринку газу\~з 01.11.2018\~року здійснює\~діяльність з\~постачання природного\~газу фізичним\~та юридичним\~особам,\~які використовують\~його для\~власних потреб\~та є\~постачальником на\~якого покладені\~спеціальні обов`язки. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Національною комісією що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), які є однаковим для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний постачати побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний здійснювати оплату за отриманий газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог Правил постачання природного газу, затверджених\~постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 року,\~акцептуванням публічного\~договору постачання\~природного газу\~побутовим споживачам\~є повернення\~споживачем постачальнику\~підписаної заяви-приєднання\~до умов\~договору постачання\~природного газу\~побутовим споживачем,\~та та/або\~сплата/часткова\~сплата споживачем\~вартості спожитого\~природного газу\~та/або\~факт фактичного\~споживання природного\~газу. Відповідач\~акцептував договір\~фактично споживаючи\~природний газ та частково сплативши вартість спожитого природного газу. Відповідачем по об`єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в період з грудня 2018 року по лютий 2023 року включно було спожито природний газ на загальну суму 16\~801 грн. 81 коп., вартість якого залишилась не сплаченою споживачем. Оскільки, відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий газ, це свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений договором строк. Ухвалою Світловодського\~міськрайонного суду\~Кіровоградської області\~від 04\~серпня 2023\~року вирішено\~відкрити провадження\~у справі\~та розглядати\~її в\~порядку спрощеного\~позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу 15 денний термін на подання відзиву, а в разі його подання, позивачу 10 денний термін для подання відповіді на відзив. Відповідач своїм правом на подання відзиву, в порядку ст.178 ЦПК України, не скористалася, проте 30 грудня 2024 року від відповідача [PERSON] до суду надійшли письмові пояснення, що власником кв. [ADDRESS] вона не була, тільки проживала як квартирант з дозволу власника в період з серпня 2014 по квітень 2015 року. Крім того, подала до суду докази з відомостями про місце її реєстрації в період з 27.01.2012 року по теперішній час. Щодо позовних вимог заперечує. Ухвалою від 28 листопада 2023 року зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» надати до суду інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо права власності на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою від 17 січня 2024 року відмовлено у задоволені клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою від 18 грудня 2024 року відмовлено у задоволені клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою від 18 лютого 2025 року витребувано у КП «Олександрійське\~міжміське бюро\~технічної інвентаризації» інформаційну довідку про власника газифікованого об`єкта, що знаходиться за адресою: квартира [ADDRESS] . Вказана ухвала виконана 30 квітня 2025 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В позові просив суд проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Оскільки, сторони у справі не з`явилися в судове засідання для розгляду справи по суті, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018р. здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб та відповідно Постанови Кабінету Міністрів України № 867 від 19.10.2018р. «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» є постачальником на якого покладені спеціальні обов`язки. Між ТОВ «Газопостачальною компанією «Нафтогаз України» та [PERSON] не укладався договір про постачання природного газу. Згідно ч.ч.1, 2 ст.12 Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», - споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.1\~ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року передбачено, що постачальник зобов`язаний постачати природний газ споживачам які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобовязані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Згідно п.2.1. Постанови НКРЕКП\~від 30\~вересня 2015\~року №\~2500\~"Про\~затвердження типового\~договору постачання\~природного газу\~побутовим споживачам"\~(далі\~-\~Договір) За цим Договором Постачальник зобовязується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобовязується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. Споживачем послуг в даному випадку є особа, яка є власником або тимчасовим користувачем житлового будинку, або ж зареєстрованою чи фактично проживаючою особою, яка споживала відповідні послуги протягом певного періоду часу. З наданих відповідачем пояснень судом встановлено, що [PERSON] з 27 січня 2012 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] проживала, як квартирант, у період з серпня 2014 року по квітень 2015 року, тому не має ніякого відношення до заборгованості за спожитий природний газ яка виникла у період з грудня 2018 року по лютий 2023 року включно. Згідно наданої позивачем Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано. Згідно архівної довідки КП «ОМБТІ» від 11 квітня 2025 року встановлено, що право власності на квартиру [ADDRESS] з 10 травня 1995 року зареєстроване за [PERSON] та [PERSON] . Представник позивача жодних клопотань щодо заміни неналежного відповідача належним, до суду не подавав. Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували той факт, що [PERSON] має будь-яке відношення до вказаної квартири [ADDRESS] . Тобто, є її власником, орендарем, особою, яка там зареєстрована чи фактично проживає. В зв`язку з чим, відсутні докази на підтвердження факту, що відповідач є споживачем послуг позивача та взагалі має обов`язок по їх оплаті за період з грудня 2018 року по лютий 2023 року. У відповідності до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд вважає що позовні вимоги не є доведеними та не підлягають задоволенню. Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у справі, у вигляді сплати судового збору в сумі 2 684 грн. 00 коп. - покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed