Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

У червні 2024 року заявник звернувся до суду із заявою в якій просив визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним та призначити його опікуном останнього. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у його дядька [PERSON] , який зареєстрований та постійно проживає з ним однією сім`єю, починаючи з 23.03.2020, внаслідок перенесення тяжкого захворювання різко погіршився стан психічного здоров`я. Він належним чином не усвідомлює значення своїх дій, не може керувати ними, давати їм належну оцінку, не орієнтується в просторі та часі, що супроводжується неконтрольованою, а іноді неадекватною поведінкою, не може сам себе обслуговувати, а тому потребує постійного стороннього догляду та опіки. 20.05.2025 року до суду надійшло подання про доцільність призначення опікуном заявника [PERSON] . Заявник в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечив. Зважаючи на викладений у висновку експерта стан психічного здоров`я [PERSON] , він в судове засідання не викликався. Його адвокат просила суд задовольнити заяву, мотивуючи тим, що це відповідатиме інтересам останнього. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними (ст.39 ЦК України). [PERSON] , [INFO] , є рідним дядьком заявника, що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження та копією свідоцтва про шлюб. На день подачі заяви до суду проживає разом з заявником. Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ №012005 [PERSON] має першу Б групу інвалідності безтерміново. Як слідує з виписки із медичної карти амбулаторного хворого, виданої КНП «Новоград-Волинське міськрай ТМО» від 09.12.2019 [PERSON] має діагноз: ГПМК по ішемічному типу в басейні лівої середньо-мозкової артерії з правобічною геміплегією, моторна афазія на тлі дисциркуляторної атеросклеротичної енцефалопатії. Згідно ч.3 ст.296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №122-2025 від 01.04.2025 [PERSON] , виявляє клінічні ознаки стійкого, хронічного психічного розладу у вигляді вираженої судинної деменції з гострим початком (2019р) з моторною та сенсорною афазією у вигляді грубого порушення часово-просторової орієнтації, відсутності мовного контакту, не можливості привернути увагу, виразного порушеної пам`яті та інтелекту, нетримання емоцій. З приводу поставлених експерту питань встановлено, що [PERSON] , [INFO] , страждає на стійкий, хронічний психічний розлад виражену судинну деменцію з гострим початком (2019р.) з моторною та сенсорною афазією; не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відтак, з огляду на зазначене, є підстави для визнання [PERSON] недієздатним. Цивільна дієздатність є важливою складовою правосуб`єктності фізичної особи, що дозволяє їй виступати учасником цивільних відносин у повній мірі, своїми діями набувати цивільних прав та виконувати цивільні обов`язки. Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації. Опіка та піклування правовий інститут, який регулює суспільні відносини, пов`язані з установленням опіки та піклування, здійсненням їх функцій та їх зупиненням. Інститут опіки та піклування включає і адміністративно-правові норми, що регулюють відносини між органами опіки та піклування, з одного боку, та опікунами та піклувальниками з іншого. Опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними, з метою забезпечення їх особистих немайнових і майнових прав та інтересів, оскільки за станом здоров`я вони не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст.ст.41, 55, 58 ЦК України). Така опіка відповідно до ст.60 ЦК України, ст.300 ЦПК України призначається судом. Опікун недієздатної особи призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Враховуючи факт близької спорідненості [PERSON] та заявника, орган опіки і піклування у своєму висновку, затвердженому рішенням виконавчого комітету Городницької селищної ради Звягельського району Житомирської області №66 від 19.05.2025, вважає за доцільне призначити опікуном [PERSON] над [PERSON] . Як слідує з вказаного висновку в [PERSON] . Є три рідні сестри пенсійного віку, однак вони із заявою про можливість призначення когось із них опікуном до Городницької селищної ради крім [PERSON] не звертались. [PERSON] виявив бажання піклуватись та доглядати свого рідного дядька, звернувшись із відповідною заявою до органу опіки і піклування. Обставин, які виключають можливість призначення [PERSON] опікуном свого дядька, визначених ст.64 ЦК України, судом не встановлено, зокрема, його поведінка та інтереси не суперечать інтересам [PERSON] . Заявник відповідає вимогам, визначеним ст.ст.63,67 ЦК України, він дбатиме про підопічного, створив йому належні матеріально-побутові умови для проживання, забезпечить його доглядом та лікуванням і вживатиме заходів щодо захисту прав та інтересів свого дядька, а тому може виконувати обов`язки опікуна. Отже, суд приходить висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.6 ст.300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до положень ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved