Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

01.01.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання: [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на її ж користь - позивача [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на працездатну особу, на період навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) віку двадцяти трьох років починаючи стягування з дня подання позовної заяви. На обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, зокрема, що 11.06.2005 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 387. У шлюбі, [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON] 05.09.2019 рішенням Київського районного суду м. Харкова у справі №640/15932/19 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після розірвання шлюбу [PERSON] проживала разом із своєю матір`ю [PERSON] та перебувала на повному її утриманні. До суду про стягнення аліментів з батька на утримання неповнолітньої дитини мати не зверталася. У 2024 році позивачка вступила до Національного університету «Львівська політехніка», що підтверджується договором № 111-22 від 05.08.2024, довідкою від 03.09.2024 № 697, перепусткою та студентським квитком [NUMBER] . Тобто, після досягнення повноліття [PERSON] продовжила навчання. На сьогодні, позивачка є внутрішньо переміщеною особою та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 1330-5003453992 від 17.09.2024. [PERSON] отримала статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, згідно з розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 17.10.2024 №632. [PERSON] не працює, приділяє увагу навчанню, а отже, не має можливості самостійно себе забезпечувати. Єдиним доходом є виплати як тимчасово переміщеній особи (2 000, 00 грн.) та невелика стипендія, котра невідомо, чи буде виплачуватися після сесії у січні 2025 році. Окрім цього, у позивачки є проблеми зі здоров`ям, особливо із зором, що вимагає додаткових витрат. 28.11.2024 позивачка зверталася до Центру дерматології та венерології. 16.08.2024 [PERSON] зверталася до медичного закладу «Мій офтальмолог» для проведення обстеження зору та визначення подальшого лікування та контролю. Лікарем було встановлено, що позивачка потребує постійної оптичної корекції. За бажанням пацієнта можливо окуляри з підтримкою акомодації. Самостійно позивачка забезпечити своє проживання в м. Львові, навчання, харчування та лікування не має змоги, тому в цьому їй допомагає мати - [PERSON] . Мати проживає у [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 2615-7002079645 від 26.07.2024. Дохід у [PERSON] відсутній, що підтверджується довідкою форми ОК-7, але мати отримує допомогу від держави як внутрішньо переміщена особа - 2 000, 00 грн. Поки мати мала можливість самостійно забезпечувати доньку у повному обсязі, вона це робила. Саме через це до досягнення дитиною 18 років мати не зверталася до суду задля стягнення аліментів. Наразі [PERSON] допомагає матеріально доньці, що визнається [PERSON] . Гроші мати передає готівкою під час зустрічі з донькою. Але цих грошей критично не вистачає, щоб у повному обсязі забезпечити належне проживання та навчання позивачки, тому необхідна допомога батька в цьому. [PERSON] є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] . Відповідач є особою, котра має матеріальну можливість утримувати свою доньку, яка продовжує навчання, але не виконує належним чином свій обов`язок та перекладає його у повному обсязі на [PERSON] . Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.01.2025, розгляд вказаної справи визначено судді Київського районного суду м. Харкова Муратовій С.О. (а.с. 59). Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09.01.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, із повідомленням сторін (а.с. 61). Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.02.2025 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , до участі у цивільній справі за вказаною позовною заявою (а.с. 89). В судовому засіданні представник позивача - адвокат Кіншов Д.С. підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] (в режимі відеоконференції) частково заперечував проти задоволення позовних вимог, просив зменшити розмір аліментів до 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) та не стягувати витрати на адвоката. Зазначив, що на теперішній час його дружина [PERSON] доходів не має, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, він має неповнолітню доньку [PERSON] та неповнолітню доньку дружини [PERSON] . У нього відсутня нерухомість, місцем його реєстрації є військова частина, компенсацію від держави за оренду житла він не отримує з 2017 року. Також з нього стягуються аліменти в розмірі доходів на сина [PERSON] за судовим наказом, виданий Київським районним судом м. Харкова 16.08.2024. В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи, 20.02.2025 до канцелярії суду надійшла заява [PERSON] , в якій вона просить провести судове засідання без її участі, позовну заяву задовольнити у повному обсязі. Повідомляє, що вона, як мати, матеріально утримує свою доньку, передаючи їй грошові кошти під час особистих зустрічей, що не заперечується та визнається [PERSON] в позовній заяві (а.с. 93-94). Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, надані в ході розгляду справи, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Вимоги ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачають, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим ЦПК України випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані (у письмовій або електронній формі, речовими об`єктами, висновками експертів, показаннями свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України в цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, згідно якого кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.08.2006, [PERSON] народилася [INFO] , про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №2922. Батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 35). Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 05.09.2019 розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 11.06.2005 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №387 (а.с. 28-30). Згідно копії довідки від 26.07.2024 №2615-7002079645, [PERSON] , [INFO] , є внутрішньо переміщеною особою, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 31). Згідно копії довідки від 17.09.2024 №1330-5003453992, [PERSON] , [INFO] , є внутрішньо переміщеною особою, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 32). Згідно копії договору №111-22 від 05.08.2024 про навчання в Національному університеті «Львівська політехніка», між Національним університетом «Львівська політехніка» та вступником [PERSON] укладено договір, за умовами якого предметом договору є навчання в Національному університеті «Львівська політехніка». Університет бере на себе зобов`язання зарахувати вступника на навчання на 1 курс після виконання вимог умов прийому на навчання для здобуття вищої освіти, правил прийому та укладення договору, здійснити підготовку вступника за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою «Кібербезпека», за спеціальністю «125 Кібербезпека та захист інформації», для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр. Освітня програма є акредитована строком до 01.07.2028. Фінансування навчання здійснюється за рахунок видатків державного бюджету (а.с. 36-37). Відповідно до копії довідки Національного університету «Львівська політехніка» від 03.09.2024 №697, [PERSON] дійсно є студентом першого курсу денної форми навчання, рівня вищої освіти бакалавр Інституту комп`ютерних технологій, автоматики та метрології. Закінчує навчання 30.06.2028 (а.с. 38). Згідно відповіді на запит №224938776 від 06.09.2024 Київським ВДВС у м. Харкові СМУМЮ до Пенсійного фонду України про фізичних осіб боржників, які отримують пенсії, розмір їх пенсій та найменування органу Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває боржник, та інформацію про фізичних осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно правовими договорами, про їх останнє місце роботи, [PERSON] перебуває на обліку як пенсіонер в Головному управлінні ПФУ в Хмельцькій області, 01.09.2024 нарахована пенсія, розмір якої 12329,06 грн. (а.с. 52). Відповідно до копії розпорядження голови Франківської районної адміністрації від 17.10.2024 про надання [PERSON] , [INFO] , статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних формувань, [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів (а.с. 34). Згідно Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу, [PERSON] , у 2011 році отримала 11557,00 грн., у 2012 році 32368,20 грн., у 2013 році 37490,89 грн., у 2014 році 38476,07 грн., у 2015 році 42223,55 грн., у 2016 році 39519,21 грн., у 2017 році 35479,63 грн., у 2018 році 52200,15 грн., у 2019 році 67250,47 грн., у 2020 році 60656,62 грн., у 2021 році 188381,95 грн., у 2022 році 56135,54 грн., у 2023 році 0,00 грн., у 2024 році 0,00 грн. (а.с. 43-46). Згідно відповіді на запит №244895556 від 13.12.2024 Київським ВДВС у м. Харкові СМУМЮ до Пенсійного фонду України про джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників фізичних осіб, та розміри утриманого податку з доходів боржників-фізичних осіб, та/або загальну суму річного доходу, задекларованого боржником фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, та суму утриманого податку (для фізичних осіб, які є самозайнятими особами), та/або загальну суму доходу та суму податку за звітний період, задекларованих боржником фізичною особою підприємцем в податковій декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця, [PERSON] Військовою частиною [NUMBER] у 1 кварталі 2024 року нараховано 211421,89 грн., у 2 кварталі 2024 нараховано 180150,59 грн., у 3 кварталі 2024 року нараховано 195101,40 грн. (а.с. 53-54). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.08.2022, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №134 (а.с. 110). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.11.2007, [INFO] народилася [PERSON] . Батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 103). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.02.2023, [INFO] народилася [PERSON] . Батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 102). Згідно копії довідки про доходи, [PERSON] з січня 2024 року по грудень 2024 року отримала 275,00 грн. (а.с. 101). Відповідно до копії довідки від 25.02.2025 №365, виданої виконкомом Війтовецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області [PERSON] , [INFO] , [PERSON] дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації. Склад його сім`ї складає: дружина [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , падчерка [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 104). З пояснень відповідача встановлено, що з нього стягуються аліменти згідно судового наказу, виданого Київським районним судом м. Харкова 16.08.2024, на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу). Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі. Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (ч. 3 ст. 3 Закону України «Про освіту»). При вирішенні спору суд має виходити з положень ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180, ч.ч. 1-2 ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (ст.198 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Тож стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Так, Верховний Суд у постанові від 17.04.2019 у справі №644/3610/16 дійшов висновку про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові від 16.02.2022 у справі №381/2423/20 Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Крім того, законодавство, яке регулює питання стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, встановлює вичерпний перелік підстав, які суди повинні враховувати вирішуючи таку позовну вимогу. До такої підстави, зокрема належить стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Отже, позивачем доведено, що вона після досягнення повноліття продовжує навчання, і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Також позивачем доведено, що відповідач у справі, який є її батьком, може надавати таку допомогу. Вказане свідчить про наявність правових підстав, визначених у ст. 199 СК України, до стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, до досягнення двадцяти трьох років. Як встановлено вище, позивач звернулася до суду з цим позовом 01.01.2025. Відповідно до копії довідки Національного університету «Львівська політехніка» від 03.09.2024 №697, [PERSON] дійсно є студентом першого курсу денної форми навчання, рівня вищої освіти бакалавр Інституту комп`ютерних технологій, автоматики та метрології. Закінчує навчання 30.06.2028 (а.с. 38). Отже, враховуючи викладене вище, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне та сімейне становище платника аліментів, який має двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] (а.с. 113), [PERSON] , на утримання якого з відповідача стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), з урахуванням положень ст.ст. 199, 200 СК України, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, а саме: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 01.01.2025 і до закінчення [PERSON] , [INFO] , навчання, але не більше як до досягнення [PERSON] , [INFO] 23 років. З підстав зазначених вище, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), задоволенню не підлягають. Крім того, щодо посилань відповідача на необхідність утримання ним доньки дружини, суд також вважає необхідним зазначити, що згідно норм чинного законодавства, наведеного вище, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180, ч.ч. 1-2 ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому вказані доводи відповідача не впливають на висновки суду щодо визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, за встановлених судом вище обставин у даній цивільній справі. Питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial