Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просив встановити юридичний факт постійного проживання [PERSON] , (помер [INFO] ) в житловому будинку [ADDRESS] разом зі своїми батьками: батьком [PERSON] , який помер [INFO] , та матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини після смерті останніх. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого позивач прийняв спадщину за законом. Проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] , в якому більше двадцяти років до дня смерті постійно проживав батько. Цей житловий будинок перейшов у фактичне одноосібне володіння [PERSON] після смерті його батьків: [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] . Відмова нотаріуса мотивована тим, що на ім`я [PERSON] не оформлено право власності на житловий будинок [ADDRESS] після смерті батьків. Окрім цього він не був зареєстрованим у помешканні своїх батьків, а отже факт прийняття спадщини шляхом постійного проживання [PERSON] разом з батьками: [PERSON] та [PERSON] документально не підтверджений. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] пояснив, що встановлення факту постійного проживання нині померлого батька позивача - [PERSON] разом зі своїми батьками (дідом та бабою позивача) до дня смерті останніх матиме юридичне значення для позивача, оскільки за правилами ч 3 ст. 1268 ЦК України зі встановленням цього факту [PERSON] вважатиметься таким, що прийняв спадщину після смерті своїх батьків і до його спадкового майна буде віднесено майно, яке на праві власності належало батьку [PERSON] та матері [PERSON] , у тому числі житловий будинок [ADDRESS] . Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] суду пояснив, що позивач [PERSON] фактично претендує на майно своїх діда та баби ( [PERSON] та [PERSON] ), оскільки у їхнього сина батька позивача [PERSON] власного майна не було. Водночас, на це майно також претендує [PERSON] , яка теж є онукою [PERSON] та [PERSON] та претендує на спадщину, що відкрилась після їхньої смерті, за правом представлення, оскільки другий їхній син [PERSON] , який є батьком відповідачки, помер раніше своїх батьків. Той факт, що після смерті [PERSON] та [PERSON] , які є дідом та бабою для позивача і відповідачів, спадщину шляхом постійного проживання з ними прийняв їх син (батько позивача) - [PERSON] відповідачка [PERSON] не заперечує, тривалість та обставини проживання його в будинку батьків вуизнає. Відповідач [PERSON] є сином померлого [PERSON] та онуком [PERSON] та [PERSON] , проте в судове засідання не з`явився, інтересу до справи не проявив, про свої спадкові права суду не заявляв. Обставини, викладені в позовній заяві та у поясненнях представників обох сторін ніким не оспорюються, підтверджуються письмовими доказами та показаннями свідків. Той факт, що позивач [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с.10). Батько позивача [PERSON] народився [INFO] в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області. Його батьками є: [PERSON] (батько), [PERSON] (мати), про що свідчить копія свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 09.01.1962 (а.с.12). [INFO] у віці [INFO] в м. Переяславі Бориспільського району помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторно запис поновлено) Серії [NUMBER] від 28.01.2025 (а.с.11). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №81043228 від 05.05.2025 за параметрами запиту відносно [PERSON] , померлого [INFO] , інформація у Спадковому реєстрі відсутня, тобто спадкова справа не заводилась (а.с.53). [INFO] у віці 81 року м. Переяславі Бориспільського району померла [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 13.12.2017 (а.с.22). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №81043287 від 05.05.2025 за параметрами запиту відносно [PERSON] , померлої [INFO] , інформація у Спадковому реєстрі відсутня, тобто спадкова справа не заводилась (звор. а.с.53). [PERSON] та [PERSON] до дня смерті були зареєстровані та постійно проживали у власному будинку [ADDRESS] , про що свідчить Будинкова книга на ім`я домовласника [PERSON] (а.с.15-18) [INFO] у віці 62 років в м. Переяславі Бориспільського району Київської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 26.07.2024 (а.с.9). Витребувані у приватного нотаріуса матеріали свідчать про наступне. Після смерті [INFO] [PERSON] на підставі заяви позивача [PERSON] , що надійшла нотаріусу 31.07.2024, приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Воробей О.М. зареєструвала справу у Спадковому реєстрі за №72778117 (номер у нотаріуса 105/2024). В нотаріальному порядку було здійснено запит до КП КОР «Лівобережне БТІ» з метою з`ясування за ким було зареєстроване право власності на житловий будинок по [ADDRESS] , в якому проживав спадкодавець без реєстрації (а.с.42-46). 29.01.2025 нотаріусу надійшла відповідь на запит, в якій КП КОР «Лівобережне БТІ» повідомило, що станом на 01.01.2013 останній день володіння інформацією, право власності на житловий будинок по [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] , номер запису: 3167 книга 17 (звор.а.с. 46) Постановою №44-02-31 від 12.02.2025 приватний нотаріус Воробей О.М. відмовила спадкоємцю [PERSON] (позивачу у справі) у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] батька [PERSON] , мотивувавши тим, що спадкоємець не надав документів, що посвідчували б право власності спадкодавця на будь-яке майно (а.с. 52). Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 21.05.1962 свідчить, що Переяслав-Хмельницький міськвиконкомом на підставі рішення ради депутатів №49-19 від 17.04.1962 виділив забудовнику [PERSON] на праві безстрокового користування земельну ділянку площею 600 кв.м. за адресою: [ADDRESS] для будівництва житлового будинку площею 45,00 кв.м. Право власності на новозбудоване будинковолодіння [ADDRESS] зареєстроване в Переяслав-Хмельницькому БТІ на праві приватної власності за [PERSON] , про що зроблено запис №3167 від 07.03.1967 в реєстровій книзі за №17. Відповідні відомості про право власності містяться на штампі, що проставлений на останній сторінці договору. (а.с.13-14). Відповідно до Акту депутата Переяслав-Хмельницької міської ради №1210 від 29.12.2017 були обстежені житлові умови проживання гр. [PERSON] , 1961 р.н. та встановлено, що він дійсно проживає по [ADDRESS] у приватному будинку загальною площею 62,00 кв.м., який переоформлює на себе, як спадщину батьків. На момент обстеження [PERSON] проживає в будинку один, а раніше жив разом з батьками і вів спільне господарство з ними. Після смерті батька [PERSON] залишився проживати зі своєю матір`ю [PERSON] , 1936 р.н. доглядав її до смерті та поховав за власні кошти (а.с.19). Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07.07.2008 (справа №2-34/2008) припинено право власності [PERSON] на 1/4 частку у спільному майні приватизованій квартирі [ADDRESS] з виплатою йому грошової компенсації іншими співвласниками. Вказане рішення мотивоване тим, що частка [PERSON] у спільній квартирі є незначною та не може бути виділена в натурі, він є одиноким та вже з 1996 р. проживає в помешканні своїх батьків (а.с.25). Згідно довідки від 31.07.2024 за № 1555 за підписом начальника ЦНАП виконавчого комітету Переяславської міської ради. [PERSON] , 1961 р.н. на день смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 45 звор). Довідкою від 24.02.2025 за №402 заступника начальника-адміністратора ЦНАП виконавчого комітету Переяславської міської ради, що видана на підставі Акта депутата міської ади Матвієнка О., засвідчено, що [PERSON] , 1961 р.н. при житті постійно проживав у будинку своїх батьків за адресою: [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] , до дня смерті останнього до [INFO] та разом з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті батьків продовжив проживати у тому будинку до дня своєї смерті - [INFO] (а.с.20,21). Свідок [PERSON] показала суду, що вона проживає по [ADDRESS] , тобто в одному мікрорайоні з померлим [PERSON] , який проживав по [ADDRESS] разом зі своїми батьками приблизно десять років, доглядав їх, вів домогосподарство та займався їх похоронами. Літом 2024 року [PERSON] помер у батьківському будинку. Їй відомо, що його поховала сестра жінки. Свідок [PERSON] повідомила, що з 2009 року вона проживає по [ADDRESS] . ЇЇ сусідом був [PERSON] , який проживав по паралельній [ADDRESS] . Їхні городи сходились. Пояснила, що тривалий час він жив з батьками, яких похоронив у 2017 році, а потім сам господарював у тій хаті та на городі допоки не помер. Свідок [PERSON] суду показав що знав [PERSON] більше десяти років як сусіда та гарного господаря, який проживав по [ADDRESS] . Він спілкувався з ним, вони ходили в гості одне до одного. Зазначив, що [PERSON] був дуже хазяйновитим, він підтримував порядок і в хаті і на городі. Доглядав батьків до смерті та похоронив сам спочатку батька, а потім матір, яка дуже довго хворіла. Подані позивачем докази та показання свідків не суперечать одне одному та визнаються судом достовірними, належними та допустимими, які в своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення у справі. Відповідно до незмінних правових позицій Верховного Суду України, що викладені в Постанові Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви: про встановлення постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Судова практика, сформована Верховним Судом, свідчить про те, що окреме судове провадження у спадкових справах це безспірне провадження, що як правило здійснюється за заявою спадкоємця за умови, що в інших фізичних та юридичних осіб немає і не може виникнути право на спадкування. За обставинами цієї справи, представником позивача правильно подано заяву у порядку позовного провадження про встановлення факту, який має юридичне значення, оскільки окрім позивача претендентами на спадкове майно є відповідачі [PERSON] та [PERSON] . При цьому остання претендує на те ж саме майно, що й позивач в порядку спадкування за правом представлення батька [PERSON] , який помер раніше від своїх батьків та власників спадкового житлового будинку [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до\~ч.2\~ст.\~315\~ЦПК\~України\~у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу\~спадщини\~входять\~усі права\~та\~обов`язки,\~що\~належали\~спадкодавцеві на\~момент\~відкриття\~спадщини і\~не\~припинилися\~внаслідок його\~смерті. (ст. 1218 ЦК). Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням (ч.ч.1,2 ст. 1268 ЦК) Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За загальним правилом, яке випливає зі змісту ч.1 ст. 1269 та ч.1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Водночас, ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Постійне проживання зі спадкодавцем може бути підтверджене зареєстрованим місцем проживання, яке є однаковим для спадкоємця та спадкодавця. Відсутність зареєстрованого місця проживання у спадкоємця та/або у спадкодавця або реєстрація їх за різними адресами не може позбавляти прав на спадкування ту особу спадкоємця, який постійно проживав разом зі спадкодавцем до дня смерті останнього, що було обумовлено їх кровною спорідненістю та/або відносинами притаманними сім`ї. Такий спадкоємець міг не подавати заяву про прийняття спадщини, добросовісно вважаючи себе таким, що прийняв її як член сім`ї спадкодавця, з яким він постійно проживав. У цій справі факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] зі своїми батьками (спадкодавцями) на день їх смерті (на час відкриття спадщини) доведений поза розумним сумнівом. Встановлення факту постійного проживання [PERSON] , який помер [INFO] , разом зі своїми батьками на день їх смерті необхідне позивачу для підтвердження нотаріусу майнових прав спадкодавця [PERSON] , зокрема: на житловий будинок [ADDRESS] , який перейшов до нього після смерті своїх батьків: [PERSON] та [PERSON] , з якими він постійно проживав однією сім`єю. Враховуючи викладені мотиви, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved