Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 02.12.2024 року до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вказана позовна заява. Так, позивач просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 28931 грн; стягнути солідарно з [PERSON] , [INFO] (водія винуватця ДТП) та ФОП [PERSON] (роботодавця водія винуватця ДТП), моральну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 50000 грн; стягнути солідарно з [PERSON] , [INFO] (водія винуватця ДТП) та ФОП [PERSON] (роботодавця водія винуватця ДТП), та Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», судові витрати у сумі 968,96 грн. Позов обґрунтовано обставинами: 01.11.2021 о 17 год. 45 хв. В Дніпропетровській області, м. Кривий Ріг, Інгулецький район, вул. Чумацький шлях, 10 за участю відповідача 2 [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода, в якій постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.11.2021 винуватим визнано [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено майно, що належить позивачу, а саме будівля [ADDRESS] шлях. Власником транспортного засобу та роботодавцем правопорушника [PERSON] є ФОП [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів ЕР-206339927. Позивачу спричинена матеріальна шкода у вигляді вартості відновлювальних ремонтно-будівельних робіт в майстерні шиномонтажу та вартості проведення будівельно-технічного дослідження. 09.02.2022 ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» надіслало позивачу та ФОП [PERSON] лист про прийняте рішення №1307 від 09.0.2022 щодо відшкодування позивачу 6821,72 грн відповідно до Звіту №30170. 03.11.2023 ФОП [PERSON] надав відповідь на претензію про відшкодування спричиненої шкоди про відмову у задоволенні претензії. Позиція відповідача 1. \~ \~ \~ \~20.12.2024 до суду надійшов відзив від представника ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Зазначається, що оскільки страхове відшкодування потерпілій особі у даній справі визначено у спосіб, встановлений ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - підставі звіту, виконаного оцінювачем, а позивачем не надано встановлених ст. 31 Закону доказів визначення іншого розміру заподіяної шкоди, як і не заявлялося клопотання про проведення відповідної експертизи. Сума страхового відшкодування у розмірі 6821,72 грн була виплачена на користь позивача, що останнім не заперечується. Відповідачем заперечується повне покладення відповідальності на страховика. Також зазначається, що висновок експерта №62/21 не є належним та допустимим, адже не відповідає ст. 102 та ст. 106 ЦПК України. Позиція відповідача 2. У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк відповідачем не було подано ні відзиву, ні заперечень. Позиція відповідача 3. \~ \~ \~ \~24.12.2024 до суду надійшов відзив від представника ФОП [PERSON] , в якому заперечується щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, як такої, що є необгрунтованою та не доведеною. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 02.12.2024 позов надійшов до суду. 09.12.2024 ухвалою судді позовну заяву залишено без руху. 13.12.2024 надійшла заява про усунення недоліків. 17.12.2024 ухвалою судді провадження у справі було відкрито, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 20.12.2024 відповідач 1 надав відзив на позовну заяву. 24.12.2024 відповідач 3 надав відзив на позовну заяву. Інших заяв клопотань від учасників не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 01.11.2021 о 17 год. 45 хв. В Дніпропетровській області, м. Кривий Ріг, Інгулецький район, вул. Чумацький шлях, 10 за участю відповідача 2 [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода, в якій постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.11.2021 винуватим визнано [PERSON] (документ ЕС від 02.12.2024). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено майно, що належить позивачу, а саме будівля [ADDRESS] шлях. Власником транспортного засобу та роботодавцем правопорушника [PERSON] є ФОП [PERSON] , про що зазначено в постанові суду від 24.11.2021. Страховою компанією ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 6821,72 грн, що не оспорюється сторонами. Згідно з висновком експерта №62/21 від 19.11.2021 вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт в майстерні шиномонтажу, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень внаслідок ДТП, яка сталась 01.11.2021 складає 18\~931 грн (документ ЕС від 02.12.2024). Судом встановлено, що висновок експерта містить примітку про обізнаність експерта про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, однак відсутнє посилання на те, що висновок підготовлений для подання до суду. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів ЕР-206339927. Відповідно до цього полісу страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 130\~000 грн (а.с. 57). У судовому засіданні 19.05.2025 представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, що викладені у позовній заяві. У судовому засіданні 19.05.2025 представник відповідача 3 заперечувала проти позову в частині стягнення моральної шкоди. Просила відмовити у його задоволенні повністю з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. За загальним правилом відповідальність за завдану шкоду несе особа, яка її завдала (ч.1 ст. 1166 ЦК України). Якщо шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (наприклад, діяльністю, пов`язаною із використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів), така відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє відповідним об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до ч.1 ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Згідно з ч.2 ст. 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). За змістом статей 9, 22 - 31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Відповідно до ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, із приписів вищенаведеної правової норми випливає, що обов`язок відшкодувати завдану шкоду в особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, виникає лише в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування такої шкоди, і лише щодо відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. У силу положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України, Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. Отже наявність вини у діях [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди у даному випадку встановлена і не підлягає доказуванню. Водночас щодо вимоги про стягнення матеріальної шкоди з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Груп» суд зазначає таке. Враховуючи, що вимоги позивача ґрунтуються на висновку експерта, який хоча і попереджений про кримінальну відповідальність, проте у ньому не зазначено, що такий підготовлено для подання до суду. Так, частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.12.2019 у справі № 522/1029/18 зробила правовий висновок про те, що висновок експерта не може бути визнано судом належним та допустимим, якщо такий не відповідає ст.106 ЦПК України. Разом з тим, у наданому висновку будівельно-технічного дослідження не зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду. Ураховуючи те, що висновок експерта не є належним та допустимим доказом, суд вважає недоведеним розмір матеріальної шкоди, який підлягає стягненню з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Груп». Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди з [PERSON] та ФОП [PERSON] суд зазначає таке. Суд враховує, що вимога про стягнення моральної шкоди з ФОП [PERSON] була предметом розгляду в суді першої та апеляційної інстанції. Так, Дніпровським апеляційним судом у постанові від 24.09.2024 у справі №213/1602/24 зазначено, що позивач не довів суду належними доказами спричинення відповідачем ФОП [PERSON] позивачу моральної шкоди, протиправність дій саме ФОП [PERSON] , наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням ФОП [PERSON] , вини ФОП [PERSON] в заподіянні позивачу моральної шкоди, тому слід відмовити у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди з [PERSON] , суд зазначає, що позивач не навів жодних обставин та не надав жодних доказів на підтвердження душевних страждань, не зазначає у чому саме вони проявляються. Отже, суд вважає недоведеною цю обставину. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати (судовий збір та витрати на правничу допомогу) покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed