Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

06 листопада 2024 року через систему «Електронний суд» до Дніпровського районного суду міста Києва звернулась [PERSON] , в інтересах якої діє - адвокат Білоцерковець Юлій Сергійович, з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: Виконавчий комітет Ужгородської міської ради, як орган опіки та піклування Ужгородської міської ради про стягнення сум індексації аліментів та позбавлення батьківських прав. Згідно заявлених вимог позивач просила суд: «1.Позбавити [PERSON] [INFO] батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . 2. Стягнути з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] індексацію аліментів у розмірі 8 090,60 гривень.» Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом до суду, позивач посилається на наступне, що з 27 червня 2013 року вона перебувала з відповідачем [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. Від даного шлюбу у подружжя народилось двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] також 08.11.2013 року. У зв`язку з тим, що подружні відносини у подружжя не склались, позивач подала до суду позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.12.2019 року по справі №308/6793/19 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Малолітніх [PERSON] та [PERSON] залишено проживати разом з матір`ю, а з [PERSON] стягнуто аліменти на їх утримання у розмірі 2500 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - 14.06.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. У зв`язку з тим, що [PERSON] злісно ухилявся від виконання свого обов`язку зі сплати аліментів, [PERSON] звернулась до правоохоронних органів з заявою про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, що передбачене частиною 1 статті 164 КК України. Відсутність бажання [PERSON] у вихованні дітей підтверджується заявою самого [PERSON] від 07.11.2020 року, у якій він вказав, що повністю розуміючи значення своїх дій та без будь-якого тиску зі сторони, діючи відповідно до власного волевиявлення та на підставі прийнятого ним рішення, він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав у встановленому законодавством порядку відносно його малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] . Також означеною заявою [PERSON] просить відповідні органи розглядати заяву про позбавлення його батьківських прав за його відсутності. Окремої уваги заслуговує той факт, що з моменту ухвалення рішення про стягнення з [PERSON] аліментів, він жодного платежу з їх сплати не вчинив. Станом на дату подання позову загальна заборгованість по аліментах складає 315 000,00 гривень, про що державним виконавцем в рамках виконавчого провадження АСВП 62085079 складено розрахунок заборгованості. В рамках виконавчого провадження до [PERSON] неодноразово застосовувались заходи примусу у вигляді штрафів та інших обмежень його прав у зв`язку з великим борговим зобов`язанням по аліментах. Передбачені Законом заходи впливу результатів не дали. Також, висновком органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 02.02.2022 року №31/23/02-19 констатовано, що виконавчий комітет Ужгородської міської ради, як орган опіки та піклування Ужгородської міської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою [ADDRESS] відносно його малолітніх синів - [PERSON] [INFO] та [PERSON] 08.11.2013 року. Таким чином, позивач вважає, що наявні усі підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] та у зв`язку з наявною великою сумою заборгованості зі сплати аліментів для проведення їх індексації. 06 листопада 2024 року в порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Коваленко І.В. 14 листопада 2024 року згідно ч.7 ст. 187 ЦПК України, з відділу з питань реєстрації проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА отримана інформація про реєстрацію відповідача [PERSON] , яка збігається із зазначеною в позовній заяві. 15 листопада 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу, якою позовну заяву залишено без руху, та надано можливість позивачу виправити недоліки в строк не більше ніж три дні з дня отримання позивачем ухвали. 27 листопада 2024 року представник позивача Білоцерковець Юлій Сергійович на виконання вимог ухвали суду від 15 листопада 2024 року, подав заяву про усунення недоліків. 02 грудня 2024 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання. 23 січня 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача та представника третьої особи підготовче засідання відкладено до 03.03.2025 року об 11:00 год. 03 березня 2025 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 02 квітня 2025 року на 09 год. 30 хв. 03 березня 2025 року, у зв`язку з першою неявкою відповідача у судове засідання для розгляду справи по суті, про якого були відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час та місце судового засідання, судове засідання відкладено до 20.05.2025 року на 14 год. 00 хв. У судове засідання, призначене на 20.05.2025 року позивач та її представник - адвокат Білоцерковець Ю.С. у судове засідання не з`явились, через систему «Електронний суд» подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, як органу опіки та піклування Ужгородської міської ради, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Положеннями ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Станом на час розгляду справи згідно відповіді Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА №122267646 від 14.11.2024, відповідач [PERSON] , [INFO] , уродженець м.Кіров Калузької області Російської Федерації, з 26.06.1986 по день надання відповіді зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.41 т.1) На вказану адресу, яка є офіційним місцем реєстрації проживання фізичного особи - відповідача [PERSON] , судом надсилались рекомендовані повідомлення про судовий розгляд разом з ухвалою про відкриття провадження та примирником позовної заяви з додатками, однак відповідач у судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не подав, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Судові повістки, що направлялися на адресу зареєстрованого місця проживання, повертались до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення «за закінченням терміну зберігання». Інформація про розгляд справи розміщувалась на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. Також судом враховується правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Враховуючи викладене та позицію сторони позивача, у судовому засіданні встановлені підстави відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, при цьому сторонам надана можливість представити свою позицію по справі під час судового провадження за умов, які не ставлять їх в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною, що в свою чергу відповідає розумному балансу їх інтересів та дотриманню розумних строків розгляду справи. Суд, з`ясувавши фактичні обставини справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх взаємозв`язку і сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших. Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Регулювання сімейних відносин здійснюється Сімейним кодексом України з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. (стаття 1 Сімейного кодексу України) Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. (стаття 3 Сімейного кодексу України. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. (ч. 1 ст.121 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що з 27 червня 2013 року сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 221, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . У шлюбі у сторін народилися двоє дітей - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області. Отже, походження малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , та батька [PERSON] , [INFO] , підтверджується актовими записами про народження №1424 та №1425, складеними 20.11.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, про що 20.11.2013 видано свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.29-30 т.1). 19 грудня 2019 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області ухвалено рішення, яким задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - служба у справах дітей Ужгородської міської ради, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітніх дітей та стягнення аліментів. Шлюб, зареєстрований 27 червня 2013 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, про що складено відповідний актовий запис № 221, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , розірвано. Малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , суд залишив проживати разом з матір`ю [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого в [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої в [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2500,00 (дві тисячі п`ятсот грн. 00 коп.) грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду 14 червня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого в [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої в [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2500,00 (дві тисячі п`ятсот грн. 00 коп.) грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду 14 червня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. За нормою ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як убачається зі змісту рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 грудня 2019 року (справа №308/6793/19), відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу разом з позивачкою та стягнення з нього на користь позивачки аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн. щомісячно на утримання дітей, про що надав заяву відповідного змісту. 07 листопада 2020 року відповідач [PERSON] склав та підписав заяву, за змістом якої повідомив уповноваженим органам України, що він повністю розуміючи значення своїх дій та без будь-якого тиску зі сторони, діючи відповідно до власного волевиявлення та на підставі прийнятого ним рішення, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав у встановленому законодавством порядку відносно його малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Просив також відповідні повноважні органи України розглянути справу за цією заявою та прийняти відповідне рішення за його відсутності. Справжність підпису [PERSON] у вказаній заяві була засвідчена приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу Семен Ю.Ю.; особу [PERSON] встановлено, його дієздатність нотаріусом перевірено. (а.с.12 т.1) 22 грудня 2022 року, у виконавчому провадженні [NUMBER], відкритому на підставі виконавчого листа №308/6793/19, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, головним державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кияницею Лілією Сергіївною, у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, винесено постанову про накладення штрафу на боржника [PERSON] у розмірі 63 000,00 грн. (а.с. 34-35 т.1) 05 квітня 2023 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області задоволено скаргу [PERSON] на постанову начальника СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції Качур О.М. від 28.02.2023 року про закриття кримінального провадження. Скасовано постанову начальника СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції Качур О.М. від 28.02.2023 року про закриття кримінального провадження № 12023078030000103 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України. Як убачається зі змісту ухвали суду: «Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2023 року внесено відомості у кримінальному провадженні № 12023078030000103 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України. 28.02.2023 року постановою начальника СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції Качур О.М. кримінальне провадження № 12023078030000103 відомості щодо якого внесені до ЄРДР від 01.02.2023 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КК. На слідчого суддю відповідно до норм КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, дізнання, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.» (а.с.31-33 т.1) 27.09.2024 року державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Дидюком Б.О. складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні [NUMBER], відкритому на підставі виконавчого листа №308/6793/19, виданого 23.12.2029 Ужгородським міськрайонним судом про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання двох малолітніх дітей. Як вбачається зі складеного розрахунку, загальний розмір заборгованості станом на 01.09.2024 складає 315 000,00 гривень. (а.с.17 т.1) Як убачається зі змісту Висновку органу опіки та піклування Ужгородського місьвиконкому від 02.02.2022 року №31/23/02-19: «Виконавчий комітет, як орган опіки та піклування, розглянувши заяву та матеріали гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: [ADDRESS] , щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , відносно його малолітніх синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , повідомляє наступне: Гр. [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з гр. [PERSON] , [INFO] . Від даного шлюбу у них народилися сини - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Малолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 20.11.2013 року, та в книзі реєстрації народжень 20.11.2013 року зроблено актовий запис за№ 1425. Малолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 20.11.2013 року, та в книзі реєстрації народжень 20.11.2013 року зроблено актовий запис за № 1424. 19.12.2019 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по справі №308/6793/19 шлюб між ними було розірвано, малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишено проживати разом з їх матір`ю, а з батька стягнуто аліменти на їх утримання у розмірі 2500 грн. 00 коп. помісячно, на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду 14 червня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Зі слів матері дітей батько не займається вихованням синів з 2019 року, їх здоров`ям не цікавиться, аліментів не платить, жодної матеріальної допомоги не надає. Ухилення гр. [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , від виховання дітей підтверджується довідкою Навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І ступеня з угорською мовою навчання - угорськомовна гімназія» Ужгородської міської ради Закарпатської області 07.12.2021 року №572, довідкою-розрахунком заборгованості по аліментах 06.12.2021 року [NUMBER]. Згідно довідки навчального закладу за час навчання дітей у школі батько у закладі не з`являвся, участі у вихованні дітей не брав. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованість [PERSON] , [INFO] , зі сплати аліментів на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , станом на 01.12.2021 року становить 150 000 грн. 00 коп. Крім того, батьком дитини подано нотаріальну посвідчену заяву про відмову від батьківських прав. Дане питання 24.01.2022 року розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дітей. На засідання комісії батько дітей [PERSON] , [INFO] , не з`явився, хоча про час та місце його проведення, був належним чином повідомлений (запрошення № 16/23/01-19 від 20.01.2022 року). На засіданні було заслухано маму дітей, яка повідомила, що гр. [PERSON] участі у вихованні дітей не приймає протягом тривалого періоду часу, здоров`ям та розвитком малолітніх не цікавиться, аліменти не сплачує. Всі наведені обставини свідчать про те, що батько дітей свідомо ухиляється від їх виховання, не піклується про фізичний і духовний розвиток малолітніх, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє освоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial