Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи [PERSON] звернулася до суду із заявою у якій просить установити факт проживання однією сім`єю більше п`яти років [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] . Свою заяву обґрунтовує тим, що вона є спадкоємицею після смерті своєї матері [PERSON] . До складу спадщини її матері входить спадкове майно її вітчима [PERSON] . [PERSON] з 2000 року проживав у домогосподарстві [PERSON] , вони проживали однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Встановлення даного факту заявниці необхідно для реалізації свого права на оформлення спадкового майна після померлого [PERSON] . Заявниця у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] доводився вітчимом її матері [PERSON] . Він проживав з бабою заявниці [PERSON] без реєстрації шлюбу з 1945 року. Коли [PERSON] та [PERSON] постаріли, мати їх забрала проживати до себе. [PERSON] проживав з нею з 2000 року до дня своєї смерті. Вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний побут та взаємні права та обов`язки.Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на право на спадщину на вказане майно, через відсутність родинного зв`язку між [PERSON] та [PERSON] . Заінтересована особа Височанська сільська рада Ніжинського району Чернігівської області була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа, проте у судове засідання представника не направила, пояснень по суті справи не надала. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 20 березня 2025 року відкрите провадження у справі, визначено дату та час судового засідання та заінтересованій особі роз`яснене право подати письмові пояснення по суті заяви. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Заслухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд установив, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . (а.с. 7-9) Після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа за №2/2012 приватним нотаріусом Борзнянського районного нотаріального округу Лукаш Т.М. Спадщину після її смерті прийняла дочка [PERSON] та отримала свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна. Інші спадкоємці після її смерті відсутні.(а.с. 10, 36). [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований за адресою в [ADDRESS] . З 2000 року [PERSON] постійно проживав без реєстрації у домогосподарстві [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с. 37-38). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки паю, що знаходиться на території Височанської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області. (а.с.15) Згідно до Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 76770944 від 26.04.2024 після померлого [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася. (а.с.16). Відповідно до роз`яснення нотаріуса Борзнянської районної державної нотаріальної контори від 07.03.2025 №243/0231, отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , а саме земельних ділянок за відсутності підтвердження родинних зв`язків між [PERSON] та [PERSON] є неможливим (а.с. 17). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] після смерті чоловіка проживала сама. Коли дід та баба [PERSON] по материній лінії постаріли, то [PERSON] їх забрала проживати до себе. Баба заявниці померла перша, а дід [PERSON] ще проживав разом із [PERSON] до дня своєї смерті. Мати заявниці здійснила його поховання. Свідок не пригадав з якого року [PERSON] проживав із [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила, що вона знає сім`ю заявниці та їй відомо , що з 2000 року із матірю заявниці [PERSON] проживав [PERSON] . Ким саме він їй доводився свідку невідомо. Вона бачила як він допомагав [PERSON] по господарству. Згідно із ч.2 ст.315\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з положеннями ч.1 ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до положень ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року,\~якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо. Згідно з п. 21 постанови №7 30.05.2008 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Конституційний Суд України в пункті 6 рішення від 03.06.99 №5-рп/99 зазначив, що членами сім`ї можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша\~статті 12 ЦПК України). Відповідно до частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~регламентовано, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом частин першої - третьої\~статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). [PERSON] у заяві про встановлення факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] та у своїх поясненнях зазначила, що вони з 2000 року до дня смерті останнього проживали однією сім`єю, оскільки [PERSON] доводився вітчимом її матері їх відносини мали ознаки сім`ї, вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки,спільно несли побутові витрати. На підтвердження вказаних обставин заявником було надано суду: довідки з сільської ради про зареєстроване та фактичне місце проживання [PERSON] та показання свідків [PERSON] та [PERSON] . При цьому доказів на підтвердження обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин (ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням). Показання свідків [PERSON] та [PERSON] не можуть бути підставою для задоволення вимог заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю більше п`яти років. Оскільки, виходячи із приписів\~статті 90 ЦПК України, показання свідка є одним із видів доказів у справі, які оцінюються у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами. Вказані свідки лише підтврдили, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом до дня смерті останнього, водночас, про вищенаведені обставини, засвідчують наявність сімейних відносин між ними свідки не заначили. Проаналізувавши надані заявником докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви [PERSON] необхідно відмовити у зв`язку із недоведеністю факту проживання [PERSON] однією сім`єю в період з 2000 року по 21.08.2006 тобто, не менш як п`ять років із [PERSON] до дня смерті останнього. На підставі викладеного та ст.ст. 3 СК України, 1217, 1264ЦК України, ст.ст. 265, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,-

Outcome: dismissed