Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В заяві зазначила, що з 14.06.2014 перебуває у шлюбі з [PERSON] . Шлюб був зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 529. Подружжя має неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини з відповідачем припинені, у теперішній час спільне господарство вони не ведуть, спільно не проживають, подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 24.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, сторонам встановлено строки для подання відзиву на позов та заяв по суті справи. 30.01.2025 від представниці позивачки засобами Електронного суду надійшла уточнена позовна заява, у якій позивачка просить розірвати шлюб та покласти на неї судові витрати. 06.02.2025 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження по справі, оскільки він перебуває на військовій службі. 12.02.2025 засобами електронного суду представниця позивачки надала заперечення на заяву про зупинення провадження по справі. 13.02.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві зазначив, що з 12.08.2024 проходить військову службу, певний період часу був на навчанні за кордоном, знаходився у зоні бойових дій, дані обставини позивачкою трактуються як непроживання разом, припинення ведення спільного господарства, подружнього життя. Крім того, вважає, що заявлені позивачем витрати на правничу допомогу в сумі 10\~000 грн є неспівмірними зі складністю справи. Просить відмовити у задоволенні позову, а судові витрати покласти на позивача. 13.02.2025 від відповідача надійшла заява про надання сторонам строку для примирення тривалістю шість місяців оскільки зацікавлений зберегти сім`ю. Ухвалою Хортицького районного суду м.\~Запоріжжя від 18.02.2025, у задоволені клопотання про зупинення провадження по справі у зв`язку з перебуванням відповідача на військовій службі відмовлено, клопотання щодо надання строку на примирення задоволено частково, сторонам наданий строк три місяці для примирення, провадження по справі зупинено до 20.05.2025. У судове засідання 20.05.2025 представниця позивачки не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивачки, на розірванні шлюбу наполягає, зазначила, що позивачка не має наміру укладати мирову угоду. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти розірвання шлюбу, посилаючись на неправдивість викладення обставин позивачкою, зазначив, що він зараз перебуває на військовій службі, але продовжує проживати з нею в одній квартирі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 14.06.2014 зареєстрували шлюб. Подружжя має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені, тому позивачка звернулася до суду з даним позовом. За змістом ст.\~51 Конституції України та ст.\~24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.\~5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Оскільки шлюбні відносини між сторонами припинені, позивач не бажає зберегти шлюб та сім`ю, наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, розірвання шлюбу не суперечить статтям 110, 112 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Таким чином, суд, з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Щодо розподілу судових витрат суд,

Outcome: approved