Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

У квітні 2024 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просить визнати недійсним з моменту укладення Договір купівлі-продажу прав вимоги №01062018 від 01.06.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» та [PERSON] на підставі якого були відступлені права вимоги за договором про відкриття кредитної лінії № 561-002/08Ф від 23.02.2008 року, визнати недійсним Договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки та договором поруки від 01.06.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. та зареєстрованим в реєстрі за № 667, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» та [PERSON] , стягнути судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] уклала з ПАТ КБ «Правекс-Банк» договір про відкриття кредитної лінії № 561-002/08Ф 23.02.2008. За умовами кредитного договору, банк відкрив кредитну лінію в національній валюті з лімітом кредитування 362 700,00 грн для споживчих цілей. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 29.02.2008 між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 561-002/08Ф, відповідно до якого він є поручителем та зобов`язується нести перед позивачем солідарну майнову відповідальність за виконання в повному обсязі взятих на себе [PERSON] зобов`язань за кредитним договором. 29.02.2008 між позивачем та Банком було укладено Договір іпотеки, предметом іпотеки є нерухоме майно, належне позичальнику на праві власності: земельна ділянка площею 0, 2500 га. На час укладання вказаних угод [PERSON] та поручитель - [PERSON] перебували в шлюбі. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 06.03.2012 у справі № 2610/2365/2012 шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. 13.12.2013, у зв`язку з не виконанням позичальником умов укладеного із ПАТ КБ «Правекс-Банк» договору про відкриття кредитної лінії № 561-002/08Ф від 23.02.2008 рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі №2-5421/11 позов ПАТ КБ «Правекс-Банк» до [PERSON] та [PERSON] задоволено, та стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість в розмірі 487 751 (чотириста вісімдесят сім тисяч сімсот п`ятдесят одна) грн. 33 коп., судовий збір в розмірі 1700, 00 (одна тисяча сімсот) грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 (сто двадцять) грн. Державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві 10.10.2016 року було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] про стягнення боргу у сумі 489 571, 33 грн. солідарно з [PERSON] та [PERSON] 26.05.2017 між ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» та ПАТ КБ «Правекс-банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 561-002/08Ф від 23.02.2008 укладеним між Публічним акціонерним товариством «Правекс-банк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Авістар». Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва в справі № 2-5421/11 від 13.02.2018 було замінено у виконавчому провадженні № [NUMBER] за виконавчим листом, виданим Шевченківським районним судом м. Києва у цивільній справі № 2-5421/11 за позовом ПАТ КБ «Правекс-Банк» до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування заборгованості, сторону стягувача з ПАТ КБ «Правекс-Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Авістар». В подальшому, 01.06.2018 між фізичною особою [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 561-002/08Ф від 23.02.2008 укладеним між ПАТ«Правекс-банк» та [PERSON] перейшло до [PERSON] . На підставі вказаного договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором № 561-002/08Ф від 23.02.2008 Шевченківським районним судом м. Києва в справі № 2-5421/11 винесено ухвалу від 21.09.2018, відповідно до якої було замінено у виконавчому провадженні № [NUMBER] стягувача з ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» на [PERSON] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.06.2013 у справі № 761/8062/13-ц у зв`язку з не виконанням позичальником умов укладеного із ПАТ КБ «Правекс-Банк» договору про відкриття кредитної лінії № 561-002/08Ф від 23.02.2008 року (того ж кредитного договору, що був предметом розгляду в справі 2-5451/11) стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» заборгованість в розмірі 250 143 (двісті п`ятдесят тисяч сто сорок три) гривні 53 копійки (з яких відсотки за користування кредитом - 132 935,77 грн., пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 78 065,76 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 39 142,00 грн.) та 2 501 (дві тисячі п`ятсот одну) гривну 44 копійки судового збору. На виконання цього рішення суду, стягувачу - ПАТ КБ «Правекс-Банк» було видано 29.08.2013 виконавчий лист №761/8062/13-ц, на підставі якого державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві 08.10.2016 року було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] про стягнення боргу у сумі 252 644,97 грн. Враховуючи, що 26.05.2017 між ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Правекс-банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №561-002/08Ф від 23.02.2008 укладеним між Публічним акціонерним товариством «Правекс-банк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Авістар», ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва в справі №761/8062/13-ц від 01.02.2018 року було замінено стягувача Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Правекс-Банк» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» з примусового виконання виконавчих листів, виданих 29.08.2013 року Шевченківським районним судом м. Києва, на примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03.06.2013 у справі № 761/8062/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. 01.06.2018 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 561-002/08Ф від 23.02.2008 року укладеним між Публічним акціонерним товариством «Правекс-банк» та [PERSON] перейшло до [PERSON] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва в справі №761/8062/13-ц від 28.09.2018 року було замінено стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» на правонаступника [PERSON] з примусового виконання виконавчих листів виданих 29.08.2013 Шевченківським районним судом м. Києва, на примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03.06.2013 у справі №761/8062/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. 01.06.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» та [PERSON] було укладено договір відступлення прав за іпотечними договорами та договором поруки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. та зареєстрованим в реєстрі за № 667. Отже, фактично на підставі вказаних договорів до [PERSON] перейшли права як нового кредитора за договором про відкриття кредитної лінії № 561-002/08Ф від 23.02.2008 року так і права іпотекодержателя за договором іпотеки № 340 від 29.02.2008 року. Позивач вважає договір відступлення прав за кредитним договором та договір та відступлення прав за іпотечним договором такими, що не відповідають вимогам законодавства. Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями у кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним. Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини третьої статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа. Окрім того, позивач зазначив, що Договір купівлі-продажу прав вимоги № 01062018 від 01.06.2018 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Авістар» та [PERSON] не має ознак факторингової угоди, з огляду на те, що сума боргу згідно акту прийому-передачі прав вимоги від 01.06.2018 року - 895 414,84 грн. значно перевищує ціну продажу прав вимоги, яка становить 13 060,00 грн. Крім цього, в п. 1.6 самого Договору купівлі-продажу прав вимоги №01062018 від 01.06.2018 року визначено, що сторони підтверджують, що цей договір не оформляє (не передбачає) та/або не документує операцію факторингу, а також не оформляє (не передбачає) та/або не документує частину операції факторингу, покупець жодним чином не здійснює фінансування продавця, а продавець не здійснює оплату послуг продавця за будь-яке фінансування. Зважаючи на вказані обставини, позивач звернувся до суду із позовними вимогами щодо визнання договорів недійсними. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.05.2024 провадження у справі відкрито та вирішено здійснювати розгляд справи одноособово у порядку загального позовного провадження. Копію ухвали про відкриття провадження направлено на адресу сторін, крім того відповідачам направлено копію позовної заяви з додатками. Також вказану ухвалу було направлено до електронного кабінету учасника справи та на зазначені адреси електронної пошти сторін. Пояснення щодо позову від сторін не надходили. У підготовче засідання представники відповідачів та третіх осіб не з`явились, про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду. Відповідачі та треті особи у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили. Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутність сторін, їх представників, суд, виходить із наступного. На учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами. Згідно із ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1, п. 1-2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст. 223 ЦПК України). Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»). Так, судом вжито усіх необхідних заходів для надання сторонам достатніх можливостей для викладення своєї позиції у судових засіданнях з метою дотримання принципу змагальності процесу та забезпечення права на публічне слухання справи у розумні строки, враховуючи процесуальні права інших учасників справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved