Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Позивач звернувся\~ до суду\~ з позовом,\~в якому\~просить стягнути\~з відповідача\~заборгованість за договором № 2260492 від 16 квітня 2024 року у розмірі 46243,60 грн та судові витрати у розмірі 9422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16 квітня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 2260492. 04 вересня 2024 року між ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП" та ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» було укладено договір факторингу № 04092024, відповідно до умов якого право вимоги, зокрема за договором № 2260492 від 16 квітня 2024 року, перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП". Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та трафами відповідно до умов кредитного договору. У зв`язку з порушенням зобов`язань заборгованість за договором станом на 04 вересня 2024 року становить 46243,60 грн, яка складається з 10000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1150 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту, 5000 грн - заборгованість за несплату штрафів, 30093,60 грн - заборгованість за нарахованими відсотками. Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 лютого 2025 року частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з [PERSON] користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП" суму заборгованості\~за договором\~ №\~2260492\~від 16\~квітня 2024\~року у\~розмірі 40093,60\~грн та 4717,49 грн у відшкодування судових витрат. Ухвалою від 02 квітня 2025 року суд за заявою відповідача скасував заочне рішення та призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У заяві від 13 травня 2025 року представник позивача Боденко А.А. просить проводити розгляд справи без участі позивача, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документа. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 16 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит № 2260492\~(індивідуальна частина), підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором 992428 (далі - кредитний договір). Відповідно до п.1.1 кредитного договору, кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом відповідно до графіку платежів та виконаи інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Згідно з п.1.2, 1.3 кредитного договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 10000 грн. Кредит надається загальним строком на 345 днів за умови виконання позичальнмком графіку платежів, з 16 квітня 2024 року (дата надання кредиту). Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання графіку платежів) 27 березня 2025 року. Пунктом 1.5 кредитного договору передбачена денна процентна ставка 1,91 %. Відповідно до п.1.5.1 кредитного договору, комісія за надання кредиту\~1150 грн, яка нараховується за ставкою 11,50 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Згідно з п.1.5.2 кредитного договору, проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 511 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 876 відсотків річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів (п.1.5.3). Відповідно до п.2.1 кредитного договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти\~ [NUMBER] . Згідно з п.2.4.3 кредитного договору, у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів та/або комісії щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. У п.4.1 кредитного договору сторони погодили, що у разі прострочення позичальником зобов?язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно графіку платежів) та/або сплати процентів за його користування та/або комісії та/або інших платежів згідно з умовами цього договору та графіку платежів, позичальник зобов?язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 700 грн за кожний випадок порушення невиконання або неналежного виконання)зобов?язання зі сплати платежів у визначені графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 6 днів. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п.6.1 кредитного договору). Видача ТОВ "ФК "Незалежні Фінанси" кредитних коштів відповідачу в сумі 10000 грн підтверджується довідкою № 7/6619\~від 17 грудня 2024\~року ТОВ "Фінансова компанія "Контрактовий дім" про успішність операції з перерахування коштів на картку [NUMBER] \~16 квітня 2024 року згідно договору 2260492. 04 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ЕЛ.ЕН.ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» укладений договір факторингу № 04092024, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги до, серед інших, боржника [PERSON] за договором № 2260492 від 16 квітня 2024 року на загальну суму заборгованості 46243,60 грн, що підтверджується договором факторингу № 04092024 від 04 вересня 2024 року, платіжною інструкцією № 402 від 04 вересня 2024 року про оплату згідно договору факторингу № 04092024 від 04 вересня 2024 року, витягом з акту приймання-передачі прав № 1 до договору факторингу № 04092024 від 04 вересня 2024 року. За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за спірним кредитним договором станом на 04 вересня 2024 року становить 46243,60 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 10000 грн, заборгованості за комісією за надання кредиту в сумі 1150 грн, заборгованості за несплату штрафів в сумі 5000 грн, заборгованості за нарахованими процентами в сумі 30093,60 грн. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»,\~договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із п.6 ч.1 ст.3\~Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.3 ст.11\~Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»,\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст.12 цього закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»,\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 вказав, що важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Згідно зі ст.13 Закону України «Про споживче кредитування»,\~договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). За положеннями ст.12, 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Спірний кредитний договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника (відповідача), що створені в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, в порядку, визначеному п.6.1, 6.2 кредитного договору. Відповідач під час подання в особистому кабінеті заяви на кредит вказала прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, номер мобільного телефону, електронну пошту, паспортні дані, адресу місця реєстрації (проживання), майновий стан, місце роботи, соціальний статус. Після проходження верифікації, отримання одноразового ідентифікатора відповідач підписала договір, який прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Після укладення договору кредитний договір розміщений в особистому кабінеті позичальника, а отже, наданий відповідачу. Відповідно до ч.3 ст.100 ЦПК України, учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. В разі подання копії (паперової копії) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Позивач подав копію електронного кредитного договору в паперовій копії. Клопотання про витребування у позивача оригіналу електронного доказу відповідач не заявляла, а у суду відсутні сумніви щодо відповідності копії кредитного договору оригіналу. Таким чином, належними та допустимими доказами підтверджено факт укладання між сторонами спірного правочину. Відповідач не надала суду доказів на спростування доводів позивача про належність їй вказаних у спірному кредитному договорі карткового рахунка, номера телефона та про отримання 16 квітня 2024 року грошових кошітв в сумі 10000 грн. Докази повернення відповідачем кредиту та сплати процентів за користування кредитом в порядку та на умовах, передбачених спірним договором, у справі відсутні. Оскільки всупереч наведеним нормам закону та умовам спірного договору відповідач не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором у встановлений ним строк, позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 10000 грн та заборгованості за процентами в сумі 30093,60 грн належить задовольнити. Відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень\~ЦК України,\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим\~Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан з 05.00 год 24 лютого 2022 року, який триває донині. З огляду на вказані норми, позичальник (відповідач) звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафів) та інших платежів у період дії в Україні воєнного стану, а тому позовні вимоги в частині стягнення комісії та штрафів в сумі 6150 грн до задоволення не підлягають, а тому позов належить задовольнити частково. За правилами\~ст.141\~ЦПК України,\~підлягають стягненню\~з відповідача\~на користь\~позивача понесені\~ним документально\~підтверджені витрати\~на оплату\~судового збору\~в розмірі 2107,49 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з\~ ч.2\~ ст.141\~ ЦПК\~ України,\~ інші\~ судові\~ витрати,\~ пов`язані\~ з\~ розглядом\~ справи,\~ покладаються\~ у\~ разі\~ часткового задоволення\~ позову\~ на\~ сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ До\~ витрат,\~ пов`язаних\~ з\~ розглядом\~ справи,\~ належать,\~ серед\~ іншого,\~ витрати\~ на\~ професійну\~ правничу\~ допомогу\~ (ч.2\~ ст.133\~ ЦПК\~ України). На підтвердження\~розміру понесених\~позивачем витрат\~на правничу\~допомогу до\~позовної заяви\~додано договір про надання правової допомоги № 1 від 11 листопада 2024 року, укладений між ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП" та адвокатом Боденко А.А., акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 1 від 11 листопада 2024 року, детальний опис робіт, виконаних адвокатом, від 11 грудня 2024 року, відповідно до якого вартість наданих послуг становить 7000 грн. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Враховуючи категорію та складність справи, ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг та

Outcome: partial