Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 07.10.2024 до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вказана позовна заява. Так, позивач просить Позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно до малолітнього [PERSON] , [INFO] ; стягнути аліменти з [PERSON] на користь дитини [PERSON] , [INFO] на ім`я одержувача державного дитячого закладу, куди буде влаштована дитина, або законного представника опікуна дитини розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісяця з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття; передати малолітнього [PERSON] , [INFO] , Виконавчому комітету Інгулецької районної у місті ради, як орган опіки та піклування, для вирішення питання подальшої долі дитини; судові витрати покласти на [PERSON] . Позов обґрунтовано обставинами: До служби у справах дітей Червоногригорівської селищної ради 29.05.2024 рок надійшла інформація від гр. [PERSON] , яка фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , про те, що із 28.05.2024 року у неї знаходиться малолітні [PERSON] , [INFO] , якого вона забрала у своє сусідки [PERSON] , [INFO] , яка тимчасово проживала за адресою: [ADDRESS] . За інформацією [PERSON] , в темний час доби [INFO] за даною адресою сталася бійка між матір`ю дитини та її співмешканцем, сусідка почула крики та несамовитий плач дитини, коли вона прибігла, мати штурхала хлопчика і сильно кричала на нього, жінка мала всі ознаки алкогольного сп`яніння. 29.05.2024 року службою у справах дітей Червоногригорівської селищної ради колегіально разом з поліцейським офіцером громади Нікопольського РУП ГУНП, спеціалістом медичної установи Придніпровського АЗПСМ, та фахівцем КУ «Центр надання соціальних послуг» Червоногригорівської селищної ради, було здійснено виїзд до родини [PERSON] . За результатами візиту в родину було складено Акт проведення оцінки рівня безпеки дитини, та акт житлово-побутових умов. [PERSON] , має низький батьківський потенціал, має схильність залишати дітей, зникати в невідомому напрямку, має ознаки вживання наркотичних речовин. Умови проживання незадовільні. Жінка не відвідувала сімейного лікаря ігнорувала поради фахівця. Мати не приділяла належної уваги вихованню, догляду та утриманню дітей, не дослухалася до рекомендацій фахівця із соціального роботи, не виконувала умови договору соціального супроводу. Згідно з інформацією служби у справах дітей Нікопольської міської ради від 17.06.2024року № 549 про те, що 30 липня 2019 року було виявлено дитину, яка залишилась без батьківського піклування, про що було складено акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та передачу до дитячого відділення КЗ «Нікопольська міська лікарня» ДОР». Дитина була залишена сторонньою особою в службі у справах дітей Нікопольської міської ради. В ході перевірки вдалося встановити особу дитини, ним виявився [PERSON] , [INFO] . За час перебування [PERSON] в КЗ «Нікопольська міська лікарня», мати дитини [PERSON] , не зверталася до служби у справах дітей Нікопольської міської ради з метою повернення дитини в сімейне оточення. За рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 07 серпня 2019 року № 614 «Про влаштування малолітнього [PERSON] в комунальний заклад «Криворізький спеціалізований будинок» ДОР», [PERSON] був влаштований на повне державне утримання. Мати жодного разу не відвідала дитину. Незважаючи на проведену роботу з [PERSON] , мати веде асоціальний спосіб життя, не працює, не створила належних умов для проживання дитини, не має постійного місця проживання, веде «бродячий» спосіб життя. Тільки за сприянням волонтерів міста Кривий Ріг наприкінці 2019 року малолітній [PERSON] був повернутий [PERSON] на виховання. [PERSON] свідомо, без будь-яких наявних причин нехтує своїми батьківськими обов`язками, а саме: поведінка матері перетворює дитину у свідка її аморальних вчинків, оскільки дитина мимоволі вбирає в себе нездорову сімейну атмосферу, від чого страждає морально і фізично, тобто складається ситуація, коли життя і здоров`я дитини знаходяться в небезпеці. Зазначена вище інформація підтверджує факти систематичного злісного невиконання батьківських обов`язків [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Орган опіки та піклування Червоногригорівської селищної ради рішенням № 335 від 26 червня 2024 року затвердив відповідний висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] . Позиція відповідача. У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк від відповідача не надходило ні відзиву на позовну заяву, ні заперечень. Позиція третіх осіб. 20.01.2025 від представника Служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради надійшла заява про розгляд справи без їх участі, покладаються на розсуд суду. 03.04.2025 від представника Служби у справах дітей Червоногригорівської селищної ради надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 07.10.2024 позовна заява надійшла до суду. 17.10.2024 ухвалою судді провадження у справі було відкрито. 27.02.2025 ухвалою суду підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач відзив не подав. Інших заяв, клопотань від учасників не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст позовних вимог полягає у позбавленні батьківських прав відповідача відносно її малолітньої дитини, стягнення аліментів у відповідному розмірі та у передачі дитини позивачу для вирішення подальшої долі дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] народила: [PERSON] , [INFO] , (стосовно даної дитини позбавлена батьківських прав рішенням Інгулецького районного суду, місто Кривий Ріг Дніпропетровської області, справа № 213/36/-22, провадження № 2/213/678/22); [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , (відкрито провадження щодо позбавлення її батьківських прав). 29.05.2024 року службою у справах дітей Червоногригорівської селищної ради колегіально разом з поліцейським офіцером громади Нікопольського РУП ГУНП, спеціалістом медичної установи Придніпровського АЗПСМ, та фахівцем КУ «Центр надання соціальних послуг» Червоногригорівської селищної ради, було здійснено виїзд до родини [PERSON] . Під час огляду дитини, медичний працівник дійшов висновку, що хлопчик потребує стаціонарного обстеження, через загальний стан здоров`я. Того ж дня, дитину було направлено до КП «Нікопольська дитяча міська лікарня» Нікопольської міської ради» для медичного обстеження та лікування. За результатами візиту в родину було складено Акт проведення оцінки рівня безпеки дитини, та акт житлово-побутових умов. За результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини, рівень безпеки дитини визначається як «небезпечно». Згідно з інформацією служби у справах дітей Нікопольської міської ради від 17.06.2024року № 549 про те, що 30 липня 2019 року було виявлено дитину, яка залишилась без батьківського піклування, про що було складено акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та передачу до дитячого відділення КЗ «Нікопольська міська лікарня» ДОР». Дитина була залишена сторонньою особою в службі у справах дітей Нікопольської міської ради. В ході перевірки вдалося встановити особу дитини, ним виявився [PERSON] , [INFO] . За час перебування [PERSON] в КЗ «Нікопольська міська лікарня», мати дитини [PERSON] , не зверталася до служби у справах дітей Нікопольської міської ради з метою повернення дитини в сімейне оточення. За рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 07 серпня 2019 року № 614 «Про влаштування малолітнього [PERSON] в комунальний заклад «Криворізький спеціалізований будинок» ДОР», [PERSON] був влаштований на повне державне утримання. Мати жодного разу не відвідала дитину. Незважаючи на проведену роботу з [PERSON] , мати веде асоціальний спосіб життя, не працює, не створила належних умов для проживання дитини, не має постійного місця проживання, веде «бродячий» спосіб життя. Тільки за сприянням волонтерів міста Кривий Ріг наприкінці 2019 року малолітній [PERSON] був повернутий [PERSON] на виховання. [PERSON] офіційно попереджали щодо відповідальності по дотримання прав малолітніх(неповнолітніх) згідно із законодавством України. Крім того, направлялися клопотання щодо притягнення [PERSON] за невиконання батьківських обов`язків до Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 30.05.2024 року за № 209. Згідно інформації наданої від Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області [PERSON] , веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, не має постійного місця мешкання, неодноразово була помічена на вулицях м. Нікополь в компанії осіб, які за зовнішнім виглядом схожі на осіб без постійного місця проживання. Під час перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] , у КП «Нікопольській міській дитячій лікарні» НМР», мати жодного разу не відвідала дитину, не цікавилися станом здоров`я. Рішенням виконавчого комітету Червоногригорівської селищної ради від 26.06.2024 №335 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] », визнано доцільним позбавити відповідача батьківських прав стосовно її сина [PERSON] , [INFO] . Щодо можливості ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. В судові засідання відповідач не з`являлась, її належним чином було повідомлено про дату, час і місце судового розгляду. Відповідач про дату та час розгляду справи повідомлялась судом своєчасно та у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України. Судові повістки та копія ухвали про відкриття провадження від 17.10.2024 направлялись судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача, але були повернуті до суду з довідками ПАТ «Укрпошта» про повернення з відмутками «адресат відсутній за вказаною адресою». За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст. 280 ЦПК України. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч. 1 ст. 155 СК України). Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення змісту п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.05.2020 року у справі №\~753/2025/19\~(провадження № 61-1344св20), зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). […] Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини. У постанові Верховного Суду від 29.09.2021 року у справі №\~459/3411/18, провадження № 61-10531св21, Верховний Суд дійшов висновку, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено ст. 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що надалі може негативно вплинути на її фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення батьків/одного з батьків батьківських прав (постанова Верховного Суду від 26.01.2022 року у справі №\~203/3505/19). За положенням частини шостої статі 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Вказаний висновок має рекомендаційний характер. За змістом статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Щодо стягнення аліментів. У відповідності до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, ч.5\~ст. 81 ЦПК\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Відповідно до ч. 4\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частинами 1, 3 статті 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що надалі може негативно вплинути на її фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення батьків/одного з батьків батьківських прав (постанова Верховного Суду від 26.01.2022 року у справі №\~203/3505/19). Суд вважає доведеним той факт, що відповідач по справі не виконує своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина, не бере участі у його вихованні та утриманні. Аналізуючи зміст рішення виконавчого комітету Червоногригорівської селищної ради від 26.06.2024 року та документів, на підставі яких він складений, судом встановлено, що такий є обґрунтований, повністю відповідає інтересам малолітньої дитини, містить відомості щодо наявності виключних обставин, які підтверджені відповідними доказами, які б свідчили про свідоме нехтування матір`ю своїм обов`язком і є законними підставами для застосування такого крайнього заходу впливу, як позбавлення батьківських прав, що найкраще відповідатиме інтересу дитини. З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності та враховуючи обґрунтованість висновку органу опіки та піклування, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у зв`язку з чим слід позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та передати останнього Виконавчому комітету Інгулецької районної у місті ради як органу опіки та піклування для вирішення подальшої долі дитини. Разом з цим, суд вважає необхідним також задовольнити вимогу про стягнення аліментів з відповідача у встановленому законодавством розмірі. Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Щодо розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved