Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

18.03.2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами, які згодом були уточнені заявою від 09.05.2025 року та якими просить встановити факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на [INFO] , за адресою: [ADDRESS] та визнати за\~нею в\~порядку спадкування\~за законом\~після смерті\~ [PERSON] ,\~померлого [INFO] та\~після смерті\~ [PERSON] ,\~померлої [INFO] ,\~право власності\~на житловий\~будинок з\~господарськими будівлями\~та надвірними\~спорудами,\~розташованого за\~адресою:\~ [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] помер її прадід [PERSON] , за життя спадкодавець заповіт не залишив, спадщину прийняла донька спадкодавця [PERSON] шляхом постійного проживання за однією адресою зі спадкодавцем, [INFO] померла її баба [PERSON] , за життя вона залишила заповіт на ім`я [PERSON] , однак не вся спадщина охоплена заповітом, тому спадкування частини спадщини повинно здійснюватися за законом, спадкоємцем за правом представлення після смерті [PERSON] являється онука [PERSON] , спадкоємці за законом та заповітом спадщину прийняли шляхом постійного проживання зі спадкодавцем, однак письмовою відповіддю державного нотаріуса було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку із тим, що пропущений встановлений законодавством строк для прийняття спадщини. 13.05.2025\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~зустрічними позовними\~вимогами,\~якими просить\~визнати за\~нею в\~порядку спадкування\~за заповітом\~після смерті\~ [PERSON] ,\~померлої [INFO] ,\~право власності\~на земельну\~ділянку площею\~0,7416\~га,\~яка розташована\~на території\~Комишівської сільської\~ради Ізмаїльського\~району Одеської\~області,\~передану для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~кадастровий номер\~ 5122082000:01:003:0430,\~земельну ділянку\~площею 0,8312\~га,\~яка розташована\~на території\~Комишівської сільської\~ради Ізмаїльського\~району Одеської\~області,\~передану для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~кадастровий номер\~ 5122082000:01:001:0477\~та земельну\~ділянку площею\~0,6406\~га,\~яка розташована\~на території\~Комишівської сільської\~ради Ізмаїльського\~району Одеської\~області,\~передану для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~кадастровий номер\~ 5122082000:01:002:0496. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла її свекруха [PERSON] , за життя вона залишила заповіт на ім`я [PERSON] , однак не вся спадщина охоплена заповітом, тому спадкування частини спадщини повинно здійснюватися за законом, спадкоємцем за правом представлення після смерті [PERSON] являється онука [PERSON] , спадкоємці за законом та заповітом спадщину прийняли шляхом постійного проживання зі спадкодавцем, однак письмовою відповіддю державного нотаріуса було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку із тим, що пропущений встановлений законодавством строк для прийняття спадщини. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою уточнені первісні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, зустрічні позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якими уточнені первісні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову, зустрічні позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити зустрічний позов. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлі № [NUMBER] від 25.08.1988 року, виданого КП «Ізмаїльське МБТІ», що також підтверджено відповіддю на запит № 228 від 15.04.2025 року, наданою КП «Ізмаїльське МБТІ». Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14.08.1994 року Ізмаїльським міським відділом РАЦС, [PERSON] помер [INFO] . За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За життя спадкодавець заповіту не залишив. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] являється: -донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 17.01.2002 року виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та актовим записом про одруження № 24 від 18.10.1964 року, складеним виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Згідно до\~ст.\~548\~ЦК УРСР\~(1963\~року)\~для придбання\~спадщини необхідно,\~щоб спадкоємець\~її прийняв.\~Не допускається\~прийняття спадщини\~під умовою\~або з\~застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно п.\~1\~ч.1\~ст.\~549\~ЦК УРСР\~1963\~року \~визнається,\~що спадкоємець\~прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] вступила у володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем за однією адресою, що підтверджено довідкою № 236 від 14.03.2025 року, виданою Комишівським старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, що фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] належить: - житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлі № [NUMBER] від 25.08.1988 року, виданого КП «Ізмаїльське МБТІ», який вона фактично прийняла після смерті [PERSON] , але юридично не оформила; - земельна ділянка площею 0,7416 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 909045, виданого 20.09.2006 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.06.521.00162, кадастровий номер 5122082000:01:003:0430, що також підтверджено відповіддю на запит № 769/340-25 від 28.03.2025 року, наданою відділом № 4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру в Одеській області; - земельна ділянка площею 0,8312 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 909045, виданого 20.09.2006 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.06.521.00162, кадастровий номер 5122082000:01:001:0477, що також підтверджено відповіддю на запит № 769/340-25 від 28.03.2025 року, наданою відділом № 4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру в Одеській області; - земельна ділянка площею 0,6406 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 909045, виданого 20.09.2006 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.06.521.00162, кадастровий номер 5122082000:01:002:0496, що також підтверджено відповіддю на запит № 769/340-25 від 28.03.2025 року, наданою відділом № 4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру в Одеській області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09.07.2024 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту посвідченого 01.06.2017 року секретарем Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Рогожа В.С., зареєстрованого в реєстрі за № 159, [PERSON] заповіла державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ № 909045, площею 2,214 га, виданим Ізмаїльським районним відділом земельних ресурсів Ізмаїльської РДА від 20.09.2006 року [PERSON] , [INFO] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 80694172 від 02.04.2025 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 01.06.2017 року, зареєстрований за № 159 не змінювався та не скасовувався. Однак зміст заповіту як одностороннього правочину, який становить волю заповідача є не цілком зрозумілим, логічним, послідовним та таким, що містить нечітке формулювання, оскільки заповідається не земельна ділянка, а державний акт який дає право на земельну ділянку, тобто дане формулювання вказує на прогалини у реалізації волі заповідача щодо долі спадщини, що, відповідно, дає підстави вважати про необхідність тлумачення даного правочину, зокрема у судовому порядку, зміст якого не містить чітке виявлення волі заповідача щодо належного йому майна. Вчинення заповіту заповідачем на користь позивача підтверджує волю спадкодавця щодо спадкування саме цього майна, а саме земельної ділянки, а не державного акту, тому відповідне заповідальне розпорядження виконанню підлягає, і спадкування відповідного майна повинно здійснюватися відповідно по заповіту. Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, особи, які мають право на обов`язкову частку, відсутні. Однак оскільки не вся спадщина охоплена заповітом, тому спадкування іншого спадкового майна повинно здійснюватися за законом. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 21.11.1965 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Однак [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 10.05.2016 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, тобто до відкриття спадщини після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно до вимог ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкоємцем за правом представлення після смерті [PERSON] являється: -онука [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19.03.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, згідно якого її батьком являється [PERSON] . Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 65 від 07.02.2025 року, наданою виконавчим комітетом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважаємось такими, які прийняли спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса від 19.03.2025 року було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку із тим, що пропущений встановлений законодавством строк для прийняття спадщини. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved