Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

ТОВ «Бізнес Позика» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (оферти) №477788-КС-001 від 13.10.2023 у розмірі 57766,28 грн, з яких: 14000,00 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 42 285,18 грн - сума прострочених платежів за процентами,1481,10 грн комісії, а також понесені ним по справі судові витрати у розмірі 2422,40 грн. На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13.10.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір № 477788-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, позивачем направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-2417 на номер телефону [NUMBER] , який зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий Боржником було введено/відправлено. Позивач зазначає, що за умовами п. 1 Договору кредиту товариство надає позичальнику грошові кошти у розмірі 14000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит Стверджує,що позичальнику надано кредит у розмірі 14000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , вказану останнім при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. Через неналежне виконання відповідачем зобов`язань за вказаним договором, яка тільки частково сплатила кошти в сумі 3030,00 грн, виникла заборгованість в розмірі 57766,28 грн, яку позивач просить суд стягнути на його користь та відшкодувати судові витрати. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.04.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом. Постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить суд проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом надсилання судових повісток про виклик в суд рекомендованими поштовими відправленнями, які повернуто за закінченням терміну зберігання, відзив на позов не подано, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Зокрема, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками надсилались відповідачу на адресу її місця реєстрації, повторно скеровані судом повістки на наступні судові засідання повернулись до суду без вручення адресату, з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання» (штрихкодові ідентифікатори 0610242387166, 0610249694030). Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі №496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За приписами частини першої, другої, восьмої статті 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. У відповідності до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.10.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір № 477788-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), за предметом якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 14 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (п. 2.1.). У п. 2.3. договору сторони узгодили строк, на який надається кредит - 24 тижні, зафіксувавши строк дії договору до 29.03.2024 року. Відповідно до п. 2.4. договору стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,14816782, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Комісію за надання Кредиту визначено у п. 2.5. договору у сумі 2 100,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9110,18 процентів (п. 2.9. договору). У розділі 3 договору сторони погодили порядок та умови кредиту, визначили графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись ізастосовуватиметься Знижена процентна ставка. Обов`язки позичальника щодо повернення кредиту та сплати процентів обумовлені у розділу 4 договору (п. 4.2.1., 4.2.3.). За приписами п. 6.2. договору закінчення строку (терміну) дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення та/або невиконання умов Договору, які мали місце під час дії договору. Відповідно до п. 7.3. договору підписуючи цей Договір, позичальник підтверджує, що до укладання договору позичальник отримав від кредитодавця (в т.ч. кредитного посередника) інформацію та документи, надання яких передбачені законодавством України, зокрема передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також про умови Договору і Правила, що розміщені на сайті кредитодавця. Долученим до позовної заяви Паспортом споживчого кредиту також підтверджено суму кредиту 14000,00 грн та строк кредитування - 169 днів; суму комісії та порядок повернення кредиту. У судовому засіданні встановлено, що між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір шляхом прийняття пропозиції (оферта) укласти Договір № 477788-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), що підтверджено долученим до позовної заяви прийняттям (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір № 477788-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), тобто шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаним у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Як вбачається з Паспорта споживчого кредиту позичальником [PERSON] 13 жовтня 2023 року підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-5242; номер телефону: [NUMBER] (13.10.2023 19:44:44). Відповідно до змісту інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» Вих. № 786/02 від 14.02.2025, останнє як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті торговця ТОВ «БІЗПОЗИКА» через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція: «Перерах. коштiв [PERSON] ІПН [NUMBER] зг. до кредитного дог. №477788- КС-001 від 13.10.2023 Без ПДВ» у сумі 14000,00 грн; дата та час проведення 2023-10-13 19:45:24; номер платіжної картки [NUMBER] ; емітент платіжної картки MONOBANK; код авторизації 421298. Відповідно до електронного кредитного договору відповідачем отримано кредитні кошти, отже, ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. Відповідач не виконала свого обов`язку за договором, надані їй кошти в строки, передбачені договором, а також нараховані проценти не повернула. Як вбачається з розрахунку за кредитом 07.11.2023 року позичальником перераховано 3030,00 грн, які зараховано наступним чином: 2411,10 грн на погашення процентів; 618,90 грн на погашення комісії. З урахуванням часткового виконання позичальником зобов`язань за договором станом на 08.02.2025 (09:23:40) позивачем нараховано залишок заборгованості згідно з кредитним договором 57766,28 грн, з яких за кредитом - 14000,00 грн; по відсотках - 42 285,18 грн; по комісії: 1 481,10 грн. Вказаний договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, таю$й договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним Згідно зі ст. 6 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього (стаття 7 закону). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строки та умови надання грошових коштів, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору на таких умовах шляхом підписання договорів за допомогою електронних підписів одноразовими ідентифікаторами. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на спростування даних обставин, як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Таким чином, оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення отриманих коштів за укладеним договором належним чином не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved