Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача, просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат: 9 965,01 грн. регламентна виплата за шкоду пов`язану з пошкодженням транспортного засобу; 1 250,00 грн. витрати пов`язані зі встановлення розміру збитків. Позов мотивує тим, що 22 липня 2023 року о 09:40 у м.Львові по вулиці Стрийська водій [PERSON] (далі Відповідач) керуючи транспортним засобом «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та у відповідний момент не відреагував, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Renault», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Франківського районного суду м.Львова від 07 листопада 2023 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо Відповідача за ст.124 КУпАП було закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП. За змістом ст.247 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення відносно особи може бути закрита як з реабілітуючих, так і нереабілітуючих підстав. Закриття провадження на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, відповідно, є нереабілітуючою підставою для закриття провадження. Тому закриття справи із зазначеної підстави не звільняє його від цивільно-правової відповідальності, яка виникла внаслідок вчинення такого правопорушення. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання ДТП застрахована не була. Тому, 25.07.2023 року власник пошкодженого транспортного засобу «Renault», д.н.з. [NUMBER] , з метою отримання відшкодування збитків, на виконання вимог ст.35 Закону № 1961-IV, звернувся до МТСБУ з відповідною заявою. Після звернення потерпілої особи (власника пошкодженого автомобіля) МТСБУ було відкрито регресну справу № 94634. Позивач 16.11.2023 р. здійснив виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 9 965,01 грн. за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу. Така виплата була здійснена на підставі наказу МТСБУ № 3/19889 від 16.11.2023 року, що підтверджується доданими копіями даного наказу, а також довідки про розмір відшкодування шкоди № 1 від 13.11.2023 року та платіжної інструкції № 977935. Тому,\~відповідно до\~ст.1191\~ЦК України\~та п.п.38.2.1\~п.38.2\~ст.38\~Закону №\~1961-IV,\~після проведення\~виплати потерпілій\~особі у\~МТСБУ виникло\~право зворотної\~вимоги до\~відповідача.\~Тобто,\~позивач набув\~право вимоги,\~яке потерпіла\~особа ( [PERSON] )\~мала до\~відповідача,\~як особи\~відповідальної за\~завдані збитки. З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, однак таких збитків таким не відшкодовано. Тому позивач просить стягнути із відповідача на свою користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 11215,01 грн. та витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 2422,40 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку по місцю останньому відомому місцю реєстрації, причин неявки суду не повідомив, відзив не подавав. Окрім того, відповідач повідомлялась про судове засідання щодо розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України. У відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності відповідача та ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого позивач не заперечив. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Судом встановлено, що 22 липня 2023 року о 09:40 у м. Львові по вулиці Стрийська водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та у відповідний момент не відреагував, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Renault», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Франківського районного суду м.Львова від 07 листопада 2023 року (справа №465/5849/23) провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] , [INFO] за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП. Відповідно до підпункту «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, МТСБУ не відшкодовує (п. 32.7 ст. 32 Закону). Судом встановлено, що на момент вчинення ДТП відповідач [PERSON] , [INFO] , не мав чинного договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином, на підставі наведених норм закону позивач МТСБУ зобов`язаний провести відшкодування потерпілому [PERSON] завданої шкоди. На виконання своїх обов`язків, передбачених п.34.1 ст.34 Закону № 1961-IV, МТСБУ направило свого представника (працівника або експерта) для проведення огляду пошкодженого транспортного засобу. Внаслідок такого огляду, який був здійснений 31.07.2023 року, та проведення автотоварознавчого дослідження було складено Звіт № 2626/23 від 31.07.2023 року. Згідно з висновками Звіту № 2626/23 від 31.07.2023 року вартість відновлювального ремонту автомобіля ««Renault», д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, без врахування ПДВ, становила 9 965,14 грн. Вартість такого дослідження, щодо розміру збитків становила 1 250,00 грн, що підтверджується доданою копіями рахунку, акту виконаних робіт та платіжної інструкції № 973967, в якій вказано номер регресної справи та державний номерний знак досліджуваного транспортного засобу. В зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону № 1961-IV, з урахуванням лімітів страхової відповідальності та інформації, наявної в розпорядженні МТСБУ, останнє 16.11.2023 р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 9 965,01 грн. за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу. Така виплата була здійснена на підставі наказу МТСБУ № 3/19889 від 16.11.2023 року, що підтверджується доданими копіями даного наказу, а також довідки про розмір відшкодування шкоди № 1 від 13.11.2023 року та платіжної інструкції № 977935 Отже, загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав 13 637,41 грн. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1ст. 38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, а також вини заподіювача шкоди. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року в справі № 910/18319/16; від 16 квітня 2019 року в справі № 927/623/18 зазначено про те, що тлумачення статті 1188 ЦК України свідчить про те, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП- через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. У постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року в справі № 641/2795/16-ц (провадження № 61-20728св19) зазначено, що «не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо». Відповідно до змісту постанови Франківського районного суду м.Львова від 07 листопада 2023 року (справа №465/5849/23), закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, стало можливим у зв`язку із встановленням в діях [PERSON] , [INFO] , ознак вказаного адміністративного правопорушення. Тож закриття адміністративного провадження не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини [PERSON] , [INFO] , в скоєнні ДТП. МТСБУ направило відповідачу вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 13637,41 грн, однак до цього часу відповідач завдану ним майнову шкоду позивачу не відшкодував. Оскільки позивач МТСБУ здійснив відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідач у добровільному порядку завдані ним збитки не відшкодував, то відповідно до статей 1166,1188, ч. 1 ст.1191 ЦК України, п. 38.2 ст. 38 Закону позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved