Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

14 листопада 2024 року позивач ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу) в сумі 17\~000 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 28.09.2023 між сторонами був укладений договір обов`язкового страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР-0003239705, забезпечений транспортний засіб Opel Vivaro, д.н.з. [NUMBER] , за участю якого, а також за участі транспортного засобу Ford Focus, д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] 30.07.2024 у м. Кривому Розі відбулася ДТП, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14.08.2024 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП. Оскільки на дату вчинення ДТП відповідальність заподіювача шкоди [PERSON] була забезпечена у позивача, то 05.09.2024 власником пошкодженого ТЗ Ford Focus було письмово повідомлено про ДТП та 06.09.2024 подано заяву про страхове відшкодування. Відповідно до угоди, укладеної між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] , на користь останнього 20.09.2024 було виплачено страхове відшкодування в узгодженому сторонами розмірі 17\~000 грн, із розрахунку 20\~200 грн (узгоджена сума матеріального збитку) 3200 грн франшизи. У зв`язку із самовільним залишенням [PERSON] після ДТП за його участю місця пригоди, до позивача після виплати страхового відшкодування перейшло право регресної вимоги до відповідача. Ухвалою судді від 11 грудня 2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, призначено судовий розгляд на 27 грудня 2024 року, роз`яснено сторонам їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи. Ухвалою суду від 27 грудня 2024 року за клопотанням представника відповідача судовий розгляд відкладений на 20 січня 2025 року. 20 січня 2025 року в судовому засіданні задоволено клопотання представника відповідача про долучення доказів, відкладено розгляд справи на 26 лютого 2025 року для ознайомлення позивача з долученими доказами. Ухвалою суду від 26 лютого 2025 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів, судовий розгляд відкладений на 20 березня 2025 року. Ухвалою суду від 20 березня 2025 року відкладено судовий розгляд на 14 квітня 2025 року за клопотанням представника відповідача через її участь у якості захисника у слідчих діях. 14 квітня 2025 року судовий розгляд відкладений на 20 травня 2025 року за клопотанням представника відповідача про ознайомлення із витребуваними доказами. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні у вирішення спору поклався на розсуд суду, однак пояснив, що не розуміє чому він повинен сплачувати страхове відшкодування, оскільки його відповідальність застрахована і відшкодовувати шкоду повинна страхова компанія, якій він сплачував страхові платежі. Представник відповідача підтримала думку відповідача, при цьому пояснила, що позивач дійсно за законом має право на регресну вимогу, оскільки постановою суду встановлено факт залишення місця ДТП відповідачем, однак звернула увагу, що під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач не у повному обсязі розумів наслідків визнання його винуватим, інакше він би доводив свою невинуватість у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП. У вирішенні справи поклалася на розсуд суду. Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 30 липня 2024 року, о 16.30 годині, водій [PERSON] ,\~керуючи автомобілем Opel Vivaro, н/з [NUMBER] , рухаючись біля буд. 18 по вул. Бикова в м. Кривому Розі, проявив неуважність до дорожньої обстановки, при виконанні маневру обгону не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем Ford Focus, н/з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в попутному напрямку прямо. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальні збитки, після чого\~ [PERSON] \~залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 (а), 13.1\~ПДР\~України. Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 серпня 2024 року, яка набрала законної сили 26.08.2024, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП (а.с.8). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи 28 вересня 2023 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР-3239705, забезпечений транспортний засіб Opel Vivaro, державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 5). Представник власника автомобіля Ford\~Focus,\~д.н.з.\~ [NUMBER] \~ [PERSON] звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» 30 липня 2024 року з повідомленням про ДТП та 05 вересня 2024 року з заявою про страхове відшкодування (а.с. 9, 10, 12). 06 вересня 2024 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] з метою врегулювання ДТП, що сталася 30.07.2024, уклали угоду про розмір страхового відшкодування, згідно з якою сторони досягли згоди про розмір матеріального збитку та розмір страхового відшкодування, не наполягали на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; сума матеріального збитку, щодо якої сторони досягли згоди, становить 20\~200 грн та з урахуванням франшизи погодилися на суму страхового відшкодування у розмірі 17\~000 грн (а.с. 14). 20 вересня 2024 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» складений Страховий акт № ЦВ/24/5196, відповідно до якого ДТП від 30.07.2024 визнано страховим випадком та прийнято рішення виплатити страхове відшкодування у розмірі 17 000 грн (а.с. 15, 66). Згідно з платіжним дорученням № 51465 від 20 вересня 2024 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» перерахувало [PERSON] страхове відшкодування у вищевказаному розмірі (а.с. 16). Відповідно до\~ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні\~(страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 2\~ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 22.1\~ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності\~власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з п. в) п.п. 38.1.1 ч. 38.1 ст. 38 цього Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов\~до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду,\~якщо він після ДТП за його участю самовільно залишив місце пригоди. Відповідач [PERSON] , який визнаний винуватим у спричиненні ДТП, після якої самовільно залишив місце пригоди (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). Враховуючи те, що вищевказана ДТП сталася з вини відповідача, який самовільно залишив місце пригоди, розмір матеріальних збитків, завданих власнику пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля Ford\~Focus,\~д.н.з.\~ [NUMBER] , склав 17 000 грн, страховик відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатив потерпілому суму страхового відшкодування у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 17 000 грн страхового відшкодування. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved