Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

Представник позивача в інтересах позивача Шкапенко О.В. 09.12.2024 засобами поштового листування звернувся з зазначеним позовом до Комунарського районного суду м. Запоріжжя, за змістом якого просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 13.09.2017 у сумі 14 246,03 гривні, яка існує станом на 27.11.2024, складається з заборгованості за кредитом у сумі 8 118,84 гривень, заборгованості по відсоткам у сумі 6 127,19 гривень. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2025 дану цивільну справу №333/10689/24 постановлено направити за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Справа на підставі протокола автоматизованого розподілу між суддями від 14.02.2025 передана в провадження судді Вайнраух Л.А. За змістом позову, 13.09.2017 відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в A-банку з метою укладання кредитного договору №б/н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачу видано платіжну картку та надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на дану платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п.2.1.1.2.2-2.1.1.2.4 Умов та Правил, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду із тим, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у A-банку, разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач зауважує, що п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. При цьому, Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема, у виписці по Картрахунку згідно з п.1.1.3.1.10 цього Договору. Якщо протягом 7 днів Банк одержав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту (кредитного ліміту), Банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта. Позивач вважає, що свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Проте, відповідачем порушено вимоги п.2.1.1.5.5-2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг, адже зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку не виконані. Позивач стверджує, що відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.509,\~526,\~1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, що зумовило дострокове звернення позивача до суду (п.2.1.1.4.2. Умов). Враховуючи наведене, із посиланням на\~ст. 525-527, 530, 598-599, 610, 615, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України, оскільки [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за договором, заходи досудового врегулювання спори не призвели до сплати заборгованості, представник позивача просить задовольнити позов. За нормою ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді від 07.03.2025 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Відповідно до ухвали постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем. Відповідно до ч.4 ст.178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов. За приписами ч.1,2 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. Відповідач відзиву на позовну заяву, клопотань та заяв до справи не скеровував, конверт із копією ухвали суду та позовною заявою із додатками двічі повернувся до суду без вручення (дата позначки поштового відділення 28.03.2025 та 01.05.2025, причина повернення «за закінченням терміну зберігання»), що надає суду підстави для ухвалення рішення. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.1,8 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню у зв`язку з такими встановленими фактичними обставинами справи та відповідними їм правовідносинами. За матеріалами справи, Акціонерне товариство «Акцент-банк» є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Ацкент-банк». Копія засвідченого витягу загальних положень статуту та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АТ «Акцент-банк» міститься у матеріалах справи. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-банку від 13.09.2017 підписано договір про надання банківських послуг, за змістом якої клієнтом банку засвідчено згоду із тим, що вказана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованому в рекламному буклеті, становлять між сторонами договір про надання банківських послуг. Своїм підписом відповідач підтвердив, що ознайомлений з зазначеним вище договором, примірник якого згоден отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту, проте, в якій редакції, із анкети не вбачається. Зобов`язався [PERSON] й виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, регулярно, самостійно знайомитись з їх змінами на сайті А-Банку. За змісто заяви умови кредитування та відомості про сукупну вартість кредиту роз?яснені та є зрозумілими. Крім того, у справі наявні засвідчені копії Тарифів на користування кредитною карткою Універсальна" та "Універсальна Gold" тощо, Витягу з Умов та правил надання банківських послуг, без підпису позичальника та без зазначення дати редакції наведених умов та внесених змін у порівнянні із редакцією, що діяла на момент заповнення відповідачем анкети-заяви від 13.09.2017. Під час розгляду справи знайшло своє підтвердження, що відповідач періодично здійснював погашення заборгованості за договором, востаннє 16.02.2022 у сумі 400,00 гривень, що підтверджено наявним розрахунком заборгованості, здійсненим станом на 27.11.2024, а також випискою по картковому рахунку. Відсоткова ставка (поточна), яка повинна була сплачуватись позичальником за користування кредитом, протягом строку користування грошовими коштами в межах кредитного ліміту періодично змінювалась, зокрема, з 13.09.2017 становила 46,8%, з 30.04.2021 40,8%. Відповідно до наведеного розрахунку позивача заборгованість відповідача за кредитним договором №б/н від 13.09.2017 станом на 27.11.2024 дорівнює 14 246,03 гривень, складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 8 118,84 гривень, заборгованості по відсоткам у сумі 6 127,19 гривень, є простроченою. Вимог про стягнення пені, штрафів та винагороди банку у справі не заявлено. Також судом досліджено виписку по картці на підтвердження користування споживачем встановленим на платіжній картці кредитним лімітом. Паспорт споживчого кредиту із наведеними умовами кредитування, електронним підписом позичальника, у розділі 7 містить примітку про те, що умови договору можуть відрізнятись від наведеної у паспорті інформації, яка зберігає чинність та є актуальною до 31.12.2017, що, на переконання суду, в даному випадку є визначальним. За даними довідки за картами, [PERSON] отримав дві платіжні картки, змінені у зв?язку із строком дії, остання діє до жовтня 2027 року. Станом на 23.09.2023 кредитний ліміт, встановлений позичальнику, дорівнює 8\~200,00 гривень, первісно встановлений у розмірі 1\~500,00 гривень (з 13.09.2017). Відповідна довідка також досліджена судом. Задовольняючи позов частково, суд виходить з таких норм чинного законодавства. За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених ч.2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд при розгляді справи застосовує правовий зміст норм, які регулюють загальні умови, строки виконання зобов`язань учасниками цивільних правовідносин, правові наслідки їх порушень, зокрема, у відносинах щодо позики, а саме, ст. 207, 509, 525-527, 599, 610, 611, 625, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України. Крім того, на дані правовідносини, поширюються положення про договір (ст. 626-629, 631 ЦК України). Зокрема, ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Згідно з положеннями ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, судом враховується позиція Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03.07.2019 у цивільній справі №342/180/17, пр. 14-131цс19. Відповідно до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Враховуючи зміст наведених норм, можна вважати, що споживач послуг банку лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Оскільки такі умови договорів приєднання розробляються АТ «Акцентбанк», як надавачем банківських послуг, відповідно, вони мають бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору та під час його виконання діють певні вимоги у визначеній редакції. У вказаній справі цієї умови не дотримано позивачем, тому й положення ст.634 ЦК України на правовідносини між сторонами не розповсюджуються. За нормою ч.2 ст.1050 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, ч.1 ст.1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Крім того, згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Так, в разі укладення кредитного договору, проценти за користування кредитними коштами та міра відповідальності кредитора поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У цій справі позивачем заявлено вимоги про погашення кредиту, а саме, прострочених тіла кредиту та відсотків, нарахованих на вказане тіло. За змістом ч.2 ст.1056-1 ЦК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позивач до позовної заяви подає роздруківку тарифів, а також умов та правила надання банківських послуг, обґрунтовуючи умови договору та процентну ставку, умови користування карткою та використання кредитного ліміту. Проте, як видно з матеріалів справи, витяг з Умов та правил надання банківських послуг, якими регулюється нарахування відсотків, не підписаний відповідачем у наведеній редакції. Крім того, укладений між сторонами кредитний договір про надання банківських послуг б/н у вигляді заяви із анкетними даними клієнта, підписаної сторонами, не містить умов про зміну розміру процентів, що підлягають сплаті, виходячи зі ставок, які застосовувались банком та містяться у розрахунку. Матеріали справи не містять й підтверджень того, що саме із наданими до суду умовами ознайомився й погодився [PERSON] , підписуючи анкету-заяву. Також суд не може встановити на підставі наявної анкети-заяви, що вказані складові частини договору про надання банківських послуг на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо процентів за користування кредитом та порушення умов договору у зазначеному банком розмірах і порядках нарахування. Під час розгляду справи суд дійшов висновку про те, що АТ «Акцент-банк» виконало свої зобов`язання за кредитним договором №б/н від 13.09.2017, відкривши на ім`я відповідача картковий рахунок, платіжну картку із встановленим лімітом, видану відповідачу, відповідно, встановлений кредитний ліміт використовувався [PERSON] протягом строку користування карткою для власних потреб споживача послуг банку. Проте, з урахуванням наведених норм, наданого розрахунку лише заборгованість за тілом кредиту у сумі 8 118,84 гривень, як сума неповернутого споживачем послуг банка простроченого тіла кредиту безумовно підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Зазначена сума є обґрунтованою та підлягає стягненню з [PERSON] в повному обсязі. Хоча вказана заява-анкета не містить строку користування карткою, повернення кредиту, але, як видно з розрахунку, фактично використані позичальником кошти в межах встановленого банком ліміту в добровільному порядку АТ «Акцент-банк» відповідачем повернуті не були. Суд наголошує, що редакція умов, розміщена на сайті позивача, належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.05.2015 (провадження № 6-16цс15). Підтверджень розірвання договору за ініціативою відповідача чи заперечень проти списання платежів, які стягувались банком протягом строку користування кредитною карткою на час розгляду справи у її матеріалах немає. Із врахуванням норми ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, в разі порушення його прав, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав в судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення заборгованості за простроченим тілом кредиту у сумі 8 118,84 гривень. У суду відсутні підстави вважати, що сторони обумовили в належний спосіб згідно з умовами договору процентну ставку, яка, вочевидь (відповідно до розміру заявленої вимоги про стягнення прострочених відсотків), не відповідає й нормі ст.625 ЦК України, внаслідок чого у стягненні з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками необхідно відмовити. У вказаній частині позовні вимоги є безпідставними (з урахуванням висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 23.12.2020 у справі №191/2648/17, пр.№ 61-5662св19). Позовних вимог про стягнення відсотків на рівні облікової ставки Національного банку України позивачем не заявлено, натомість, в даному випадку, оскільки позивач стверджував про врегулювання процентної ставки за користування кредитними коштами умовами договору, суд позбавлений можливості, в силу положень, зокрема, ч.2 ст.5 ЦПК України, самостійно редагувати підстави стягнення. Дослідивши надані представником позивача на підтвердження позовних вимог письмові докази, за результатами розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню лише у визначеній частині. Задовольняючи позов частково, суд за нормою ч.1-3 ст.141 ЦПК України ухвалює стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме, судовий збір, сплачений при зверненні до суду. Так, за розгляд позовної вимоги майнового характеру підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 725,66 гривень, пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial