Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

26.12.2024 [PERSON] через свого представника - адвоката Пілігрім П.О. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначає, що вона та [PERSON] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу з квітня 2020 року за її місцем проживання в с. Бердянка Красноградського району Харківської області. В грудні 2020 року вони разом переїхали в с. Вовківка Красноградського району Харківської області. З самого початку проживання однією сім`єю вони турбувались один про одного, дбали про матеріальне забезпечення сім`ї, вели спільне господарство, побут та бюджет, мали взаємні права та обов`язки, що притаманні чоловіку та дружині у шлюбі, що підтверджується довідкою № 117 від 06.06.2022 виданої Беряднським старостинським округом № 1 Зачепилівської селищної ради Берестинського ( Красноградського) району Харківської області. [INFO] у них народився син [PERSON] , реєстрація його народження була здійснена у відповідності до ч.1 ст. 135 СК України, оскільки вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, і тому відомості про батька дитини за вказівкою матері були записані як [PERSON] . З початку повномасштабної війни на території України [PERSON] було залучено до проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період. Отже, [PERSON] був військовослужбовцем та перебував на службі в ЗСУ. Відповідно до витягу з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтва № 1591 від 01 грудня 2022 року травма і поранення солдата [PERSON] , [INFO] вказано « Розтрощення голови», ушкодження внаслідок воєнних дій, спричиненні іншими видами вибухів або уламків., яка привела до смерті [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 01.06.2022 Кегичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків), лікарським свідоцтвом про смерть № 10-12/1535-С/22 виданим 19.05.2022 відділенням № 2 Харківського обласного бюро СМЕ, витягом з наказу командира в/ч [NUMBER] від 03.06.2022 № 104 ( по стройовій частині) - травма і причина смерті пов`язана із захистом Батьківщини. Рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області по цивільні справі № 952/245/22 від 27.07.2022 заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами задоволено та встановлено факт батьківства, а саме: що померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . На підставі вказаного вище рішення суду позивачка звернулась до [INFO] із заявою про призначення виплати одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум їй та дитині. [INFO] надано відповідь № 317/4 від 27.11.2023 якою її повідомлено, що згідно Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум комісія дійшла висновку, що за поданими документами неможливо встановити чи є вона непрацездатною особою ( особою з інвалідністю) і чи перебувала на утриманні [PERSON] . Крім цього, за поданими документами про місце реєстрації неможливо встановити, що вона проживала разом із загиблим, вела з ним спільне господарство і мала взаємні права та обов`язки. Таким чином, без надання документів, які відповідно до Сімейного кодексу України підтверджують, що вона була членом сім`ї загиблого солдата [PERSON] ( судове рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема про факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків) або перебування на утриманні відповідно до Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб» ( копії документів, на підставі яких було призначено пенсію в разі втрати годувальника, судового рішення про встановлення факту перебування їх на його утриманні), неможливо встановити право на отримання частки одноразової грошової допомоги відповідно до п.2 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, у зв`язку з чим їй повернуто документи на доопрацювання. Крім того, відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] які є батьками загиблого військовослужбовця [PERSON] також мають право на отримання пільг та виплат. На теперішній час мати загиблого [PERSON] проживає на території російської федерації. На даний час позивачка [PERSON] не може у встановленому порядку отримати одноразову грошову допомогу та компенсаційні суми у зв`язку із загибеллю військовослужбовця. Ухвалою від 07.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом/повідомленням сторін. Представник відповідача Міністерства оборони України Лисенко В.Ю через систему «Електронний суд» 21.01.2025. надав до суду відзив на позов, де зазначив, що для того, щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: а) факт проживання з загиблим; б) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків. Довідка про реєстрацію місця проживання не може бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків. [PERSON] не наводить допустимих та належних доказів, які б свідчили про те, що у неї та [PERSON] були взаємні права та обов`язки, спільний побут, спільне проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з квітня 2020 року по день смерті військовослужбовця. Тому просив відмовити в задоволенні позову. 30.01.2025 від представника позивачки [PERSON] - адвоката Пілігрім О.О. надійшло клопотання в якому останній просив суд допитати в якості свідків - [PERSON] [PERSON] , та [PERSON] 26.05.2025 від представника позивачки [PERSON] - адвоката Пілігрім О.О. надійшла до суду заява про розгляд справи без участі позивачки та без його участі як представника позивачки в якій останній просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі., посилаючись на доводи наведені в позовній заяві. Представник відповідача Міністерства оборони України - Лисенко В.Ю. у наданому суду відзиві на позовну заяву просив розглянути справу без участі представника Міністерства оборони України. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи у спосіб передбачений законом суд вважає, що є передбачені ст.ст.280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь - якого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, розглянувши заяву представника позивачки [PERSON] - адвоката Піліграм П.О. про розгляд справи без їхньої участі, вислухавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст. 4). У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кегичівського районного управління юстиції Харківської області [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Красноградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) [PERSON] народився [INFO] його батьками є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] виданого Кегичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків). Довідкою Бердянського старостинського округу №1 Зачепилівської селищної ради Харківської області від 06.06.2022 року № 117 підтверджується, що згідно по - господарської книги № 1 [PERSON] , [INFO], дійсно проживала та вела сумісне господарство разом з померлим співмешканцем [PERSON] з квітня по грудень 2020 року на території округу. Відповідно до витягу з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтва № 1591 від 01 грудня 2022 року травма і поранення солдата [PERSON] , [INFO] вказано « Розтрощення голови», ушкодження внаслідок воєнних дій, спричиненні іншими видами вибухів або уламків., яка привела до смерті [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 01.06.2022 Кегичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків), лікарським свідоцтвом про смерть № 10-12/1535-С/22 виданим 19.05.2022 відділенням № 2 Харківського обласного бюро СМЕ, витягом з наказу командира в/ч [NUMBER] від 03.06.2022 № 104 ( по стройовій частині) - травма і причина смерті пов`язана із захистом Батьківщини. ( а.с. 16). Згідно рішення Зачепилівського районного суду Харківської області по цивільній справі № 952/245/22 від 27.07.2022 заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами задоволено та встановлено факт батьківства, а саме: що померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . На підставі вказаного вище рішення суду позивачка [PERSON] звернулась до [INFO] із заявою про призначення виплати одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум їй та дитині. Відповідно до Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум розглянувши подані документи позивачки [PERSON] , комісія дійшла висновку, що за поданими документами неможливо встановити чи є позивачка [PERSON] непрацездатною особою ( особою з інвалідністю) і перебувала на утриманні [PERSON] . Крім цього, за поданими документами про місце реєстрації позивачки [PERSON] неможливо встановити, що вона проживала разом із загиблим, вела з ним спільне господарство і мала взаємні права та обов`язки. Таким чином, без надання документів, які відповідно до Сімейного кодексу України підтверджують, що позивачка [PERSON] була членом сім`ї загиблого солдата [PERSON] ( судове рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема про факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків) або перебування на утриманні відповідно до Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб» ( копії документів, на підставі яких було призначено пенсію в разі втрати годувальника, судового рішення про встановлення факту перебування їх на його утриманні), неможливо встановити право на отримання частки одноразової грошової допомоги відповідно до п.2 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, у зв`язку з чим документи позивачці [PERSON] повернуто на доопрацювання. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає в с. Бердянка Берестинського ( Красноградського ) району Харківської області. ЇЇ донька [PERSON] з квітня 2020 року без реєстрації шлюбу почала спільно проживати з [PERSON] разом з нею за вищевказаною адресою. У них був спільний бюджет, вони разом допомагали їй по господарству. Потім в грудні 2020 року вони переїхали проживати в с. Вовківка Берестинського (Красноградського) району Харківської області. Під час спільного проживання в 2021 році в них народився син [PERSON] . [PERSON] пішов воювати, допомагав родині грошима. Після повернення з війни хотів розписатися з її донькою, але в 2022 році загинув. Свідок підтвердила факт спільного проживання без реєстрації шлюбу загиблого [PERSON] разом з її донькою [PERSON] . В судовому засіданні свідок [PERSON] вказав, що він є рідним батьком [PERSON] та дав пояснення, аналогічні свідченням свідка [PERSON] . В судовому засіданні свідок [PERSON] вказав, що він проживає в с. Бердянка Берестинського ( Красноградського ) району Харківської області, тому добре знає [PERSON] та [PERSON] так як вони проживали в одному селі. У грудні 2020 році [PERSON] та [PERSON] переїхали проживати в с. Вовківка Берестинського (Красноградського) району Харківської області. Під час спільного проживання у них народився син [PERSON] . [PERSON] у 2022 році пішов воювати, та загинув під час захисту Батьківщини. Свідок підтверджує факт, що між загиблим [PERSON] та позивачкою [PERSON] існували взаємовідносини характерні для відносин чоловіка та дружини. У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема, інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби. Згідно статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На підставі правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 30.05.2018 року по справі № 761/16799/15-ц, встановлення факту визнання заявника членом сім`ї померлого військовослужбовця залежить виникнення його права на отримання статусу члена сім`ї загиблого Захисника України та на отримання одноразової грошової допомоги. Відповідно до положень ч. 2 та ч. 4 статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю, складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Конституційний суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 року у справі №1-8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 31.03.2020 у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19). Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сілких рад про спільне проживання та ведення господарства. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною ( визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч.1.2 ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положенняглави 8 цього Кодексу. У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність, допустимість і достатність таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] спільно проживали з квітня 2020 року по дату смерті останнього, тобто по [INFO] . Згідно показів свідків [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] були пов`язані спільним побутом та проводили час разом, під час спільного проживання у них народився син [PERSON] . Крім того, факт спільного проживання підтверджується також фотознімками, на яких [PERSON] зафіксований у різних локаціях поряд з членами його сім`ї, сином [PERSON] та позивачкою [PERSON] (а.с. 47-51 ). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні належними та допустимими доказами, які є достатніми і достовірними, доведено той факт, що [PERSON] проживала разом із [PERSON] однією сім`єю, вони вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом, тобто фактично були членами родини. За таких обставин, оскільки позивачка не має іншої можливості підтвердити факт того, що вона спільно проживала з загиблим [PERSON] однією сімє`ю, але встановлення цього факту породжує юридичні наслідки, оскільки з таким фактом законодавство пов`язує можливість реалізації прав на призначення одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, суд приходить до висновку, що вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved