Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 07.01.2025 року представник позивача звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить: змінити прізвище дитини [PERSON] , [INFO] , з прізвища « [PERSON] » на « [PERSON] » та внести відповідні зміни до актового запису про народження №158, виданого та складеного 22.06.2024 Чернігівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. \~ \~ \~ \~Позов обґрунтовано обставинами: Позивач з листопада 2021 року перебував у близьких стосунках з [PERSON] без реєстрації шлюбу. Від цих стосунків [INFO] у позивача та відповідача народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно, серії [NUMBER] . Через конфлікт з відповідачем перед народженням доньки позивач спочатку мав сумнів щодо свого батьківства відносно дочки [PERSON] , але побачивши дитину та впевнившись, що вона від нього, позивач змінив своє ставлення до доньки та на сьогоднішній день піклується про неї, забезпечує її всім необхідним тощо. Тоді як через образу відповідача на позивача, сторони не змогли подати до органів РАЦСУ спільну заяву про визнання його батьком доньки, тому рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області у справі №688/3135/24 від 24.09.2024 позивача визнано батьком дитини [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Чернігів Чернігівської області. Отримавши рішення суду, позивач особисто подав його до Чернігівського ВДРАЦС разом із заявою про внесення змін до актового запису про народження дитини, у тому числі прізвища дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Однак, отримавши повторне свідоцтво про народження, позивач помітив, що прізвище доньки не змінилося. Згідно з відповіддю Чернігівського ВДРАЦС, наданої на адвокатський запит, було повідомлено, що підставою не внесення змін у прізвище дитини стало те, що в рішенні суду відсутня інформація про це. У зв`язку з наведеним, позивач неодноразово звертався до відповідача з пропозиціями подати спільну заяву до органу РАЦС, проте відповідач не бажала цього робити. Позиція відповідача. 19.02.2025 від відповідача надійшла письмова заява, в якій остання зазначає, що визнає позовні вимоги та не заперечує проти зміни прізвища дитини. Справу просить розглядати за її відсутності. Позиція третьої особи. 19.02.2025 до суду надійшла заява за підписом начальника Чернігівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій зазначається, що третя особа не має заперечень по даній справі та покладається на розсуд суду. Просить розглядати без участі представника. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 07.01.2025 позовна заява надійшла до суду. 13.01.2025 судом отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача. 16.01.2025 ухвалою судді провадження у справі було відкрито, постановлено розглядати справу у порядку загального позовного провадження. 19.02.2025 від відповідача надійшла заява про визнання позову. 19.02.2025 від представника третьої особи надійшла заява про відсутність заперечень по справі та про розгляд справи без участі представника. 26.02.2025 ухвалою суду було задоволено клопотання представника позивача, постановлено витребувати з Чернігівського РАЦС копію актового запису про народження [PERSON] . 17.03.2025 на виконання ухвали надійшли витребувані докази. 23.04.2025 ухвалою суду підготовче провадження у справі було закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. Інших заяв, клопотань від учасників до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №158 від 22.06.2024 Чернігівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 11, 54-56). Разом з цим, суд враховує, що на підставі рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.09.2024 у справі № 688/3135/24 позивача було визнано батьком [PERSON] , рішення набрало законної сили 25.10.2024 (а.с. 12-13). Відповідно до цього рішення були внесені зміни до актового запису про народження дитини про визнання батьківства і у графі «Відомості про батька» прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » (а.с. 55 на звороті). Згідно з відповіддю Чернігівського ВДРАЦС, наданої на адвокатський запит, було повідомлено, що підставою не внесення змін у прізвище дитини стало те, що в рішенні суду відсутня інформація про це (а.с. 18). У судове засідання учасники справи не з`явились, про час, дату і місце повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача. 19.02.2025 від відповідача надійшла заява про визнання позову та про розгляд справи за її відсутності. 19.02.2025 від представника третьої особи надійшла заява про відсутність заперечень по справі та про розгляд справи без участі представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Кожна дитина відповідно до статті 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 має право на збереження індивідуальності. Одним із основних засобів ідентифікації дитини є її ім`я, яке надається дитині при народженні і складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Відповідно до статті 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Частинами третьою, п`ятою статті 148 СК України передбачено, що у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Згідно з частиною 1 статті 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. У відповідності до вимог частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд також враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, Верховний Суд у постанові від 25.03.2019 в справі №\~165/2240/16-ц зауважив, що при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини надається належна увага згідно з її віком і зрілістю. V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Частинами 1, 3 статі 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.ч. 1,2,8 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Відтак, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні в справі докази та надавши їм оцінку, встановивши дійсні обставини справи, відповідно до положень ст. 145, 148 СК України, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами, в межах їх доводів та заперечень, враховуючи вік дитини, а також те, що батьки дійшли згоди щодо прізвища дитини, суд, діючи з метою забезпечення найкращих інтересів дитини, дійшов висновку про задоволення позовних вимог про зміну прізвища малолітньої дитини, оскільки така зміна відповідає інтересам дитини, сприятиме психологічній стійкості та гармонійному розвитку дитини. Щодо розподілу судових витрат. Враховуючи, що позивач не просить відшкодувати сплачений ним судовий збір, суд вважає за можливе покласти ці витрати на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved