Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

06.12.2024р. Товариство з обмеженою відповідальністю Коллект Центр (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідачка) про стягнення заборгованості, в якому позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договором № 4400737 від 01.07.2021р. у розмірі 19 464 грн. 56 коп. Позов обґрунтований тим, що 01.07.2021р. між ТОВ Авентус Україна та відповідачкою був укладений Договір № 4400737. Відповідно до умов договору № 4400737 [PERSON] надано кредит в сумі 6 500 грн. 00 коп. Стандартна процентна ставка становить 1,9 % в день та застосовується: у межах строку кредиту; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою позичальника; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація. Сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача. Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником кредитодавцю з метою отримання кредиту. Укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація позичальника здійснюється при вході останнього в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України Про електронну комерцію. Вказує, що таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 24.01.2022р. було укладено договір №24-01/2022 відповідно до якого ТОВ Авентус Україна відступило на користь ТОВ Вердикт капітал права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4400737. 10.01.2023р. було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ Вердикт капітал відступило на користь ТОВ Коллект Центр права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4400737. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальниці кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідачка не виконала свої зобов`язання, грошові кошти не повернула, проценти за користування коштами не сплатила. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 4400737 від 01.07.2021р., що підлягає стягненню з позичальниці станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 19 464 грн. 56 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 6 500 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 12 844 грн.; інфляційні збитки 104 грн.; 3% річних 16 грн. 56 коп. Тож позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у заявленому розмірі та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9 000 грн. 00 коп. 21.03.2025р. на виконання ухвали суду від 19.12.2024р. представниця позивача Ткаченко М. надала письмові пояснення з додатками (детальним розрахунком заборгованості). У поясненнях, щодо первинних документів бухгалтерського обліку на підтвердження факту та сум отриманих і повернутих відповідачкою кредитних коштів згідно договору про надання споживчого кредиту № 4400737 від 01.07.2021р., повідомила, що позивач об`єктивно позбавлений можливості їх надати, оскільки не є банком в розумінні Закону України Про банки і банківську діяльність, а є фінансовою установою і діє відповідно до Закону України Про фінансові послуги та фінансові компанії. Щодо видачі кредитних коштів за Договором про надання споживчого кредиту № 4400737 від 01.07.2021р., то позивачем до позовної заяви долучено лист ТОВ Фінансова компанія Контрактовий дім за вих. №7/6187 від 10.10.2024р., відповідно до якого відбулась успішна транзакція № 961730070 у сумі 6 500 грн. на картку № [NUMBER] за замовленням № [NUMBER] , а також лист ТОВ Авентус Україна за вих. № 10482/24-Е від 14.10.2024р., відповідно до якого згідно договору № 4400737 було здійснено перерахування коштів [PERSON] , номер транзакції 961730070. Згідно картки обліку Договору № 4400737 від 01.07.2021р. (розрахунку заборгованості) за [PERSON] виникла заборгованість у розмірі 19 344 грн., яка складається з основного зобов`язання (тіла кредиту) у сумі 6 500 грн. та заборгованості за відсотками у сумі 12 844 грн. Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору Строк кредиту 14 днів. Пунктом 4.1. Кредитного договору передбачено, що строк кредиту може бути продовжено: за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п. 1.4. Договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп. 4.2. (пп. 4.2.1-4.2.4) Договору; або в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п. 4.3. (пп. 4.3.1-4.3.2) Договору. Пунктом 4.3. Кредитного договору визначено порядок автопролонгації строку кредиту. У п. 4.3.1. сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пп. 4.2.2-4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. У пп. 4.3.2. договору споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп.4.3.1. Договору. З картки обліку Договору № 4400737 від 01.07.2021р. (розрахунку заборгованості) вбачається, що з 01.07.2021р. (дня укладення кредитного договору) по 14.07.2021р. (останній день 14-денного строку) ТОВ Авентус Україна було нараховано відсотки згідно відсоткової ставки 1,90% в день (п.1.5.1. Договору) у сумі 123,50 грн (6500 * 1,90% /100%). Однак, у зв`язку з тим, що відповідачкою не було виконано зобов`язання за кредитним договором у строк, передбачений п.1.4. Договору, а саме: протягом 14 днів, то відповідно до п. 4.3. Договору відбувалась автопролонгація строку кредиту на максимальний термін - 90 днів поспіль. Таким чином, у зв`язку з тим, що у визначений строк погашення кредитної заборгованості відповідачкою здійснено не було, відбулась автопролонгація строку кредиту, а ТОВ Авентус Україна було нараховано вищезазначені відсотки протягом всього максимального строку кредитування - 14 днів за основним строком кредиту (з 01.07.2021р. по 14.07.2021р.) та 90 днів автопролонгації (з 16.07.2021р. по 13.10.2021р.). Представниця позивача Ткаченко М. у судові засідання 18.02.2025р., 14.03.2025р. та 03.04.2025р., 16.05.2025р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду, шляхом направлення судових повісток про виклик у судові засідання з прикріпленими до них файлами товариству в його електронний кабінет. Водночас у позовній заяві представник позивача просила проводити розгляд справи у відсутність представника позивача, дала згоду на заочний розгляд справи. Відповідачка в судові засідання 18.02.2025р., 14.03.2025р. та 03.04.2025р., 16.05.2025р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду шляхом безпосереднього вручення судових повісток під розпис. Відповідачка про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала. Водночас, 03.04.2025р., відповідачка звернулася на адресу суду із заявою про проведення розгляду справи у її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги не визнає повністю, так як вважає заявлену суму занадто великою, та в ній же просила зменшити судові витрати на правовому допомогу, бо вони не співмірні з складністю справи, яка розглядається у спрощеному провадженні, розмір занадто великий. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без учасників судового розгляду, за наявними у справі доказами. Дослідив письмові докази, судом встановлено наступне. 01.07.2021р. між ТОВ Авентус Україна і [PERSON] було укладено договір № 4400737 про надання споживчого кредиту (далі - договір № 4400737). Укладення договору здійснювалося сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток: Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході його в особистий кабінет в порядку передбаченому законом України Про електронну комерцію, в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача вказаний ним при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Договір підписаний позичальником [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором М366565 01.07.2021р. 10:24:40 (п. 1 розд. 1 та розд.11 договору № 4400737). На умовах встановлених договором № 4400737 товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним. Сума кредиту - 6 500 грн. 00 коп. Строк кредиту 14 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору. Строк кредиту можу бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 договору. Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка 1,90% в день від суми кредиту, яка застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.4 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до пункту 4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація відповідно до п.4.3 Договору. Сторони також передбачили у договорі знижену процентну ставку у розмірі 0,805% в день від суми кредиту, яка застосовується в межах строку надання кредиту зазначеного у п.1.4 договору, якщо в цей строк, або протягом трьох днів після його закінчення, споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості, чи за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки користування кредитом для нього здійснюється за стандартною процентною ставкою (п.п. 1.2-1.5.2 договору № 4400737). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 46737,43% річних; за зниженою ставкою - 35464,20% річних (п. 1.7-1.7.2 договору № 4153839). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору: за стандартною ставкою - 8 229 грн. 00 коп. та за зниженою ставкою 8 142 грн. 55 коп. (п. 1.8-1.8.2 договору № 4400373). Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну карту споживача № [NUMBER] або іншу платіжну карту реквізити якої надані споживачем товариству (п. 2.1 договору № 4400373). Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році, за методом факт/факт. До періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту (п. 3.1 договору № 4400373). Сторони домовились, що строк кредиту може бути продовжено: за ініціативою споживача, на кількість днів зазначену у п. 1.4 договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку визначеному п.п. 4.2; у порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених у п. 4.3 договору. Порядок продовження строку кредиту за ініціативою споживача наступний: у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 грн. споживач може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до п.п. 4.2.2 договору; пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем; якщо споживач здійснюючи цей платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом він зобов`язаний повідомити про це товариство в один із способів визначених договором. В іншому разі здійснення такого платежу буде розцінюватися товариством як пропозиція (оферта) щодо продовження строку користування кредитом за ініціативою споживача. У випадку акцептування товариством пропозиції (оферти) про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з моменту вчинення споживачем вищенаведених дій та нова дата повернення кредиту відображається в особистому кабінеті. Порядок автопролонгації строку кредиту такий: у випадку, якщо у споживача на дату закінчення кредиту (нового строку кредиту після пролонгації, автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Вказаний порядок внесення змін до договору щодо продовження строку кредиту сторони вважають такими, що вчинений в письмовій формі, оскільки воля сторін виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, що відповідає вимогам, встановленим ст. 207 ЦК України до письмової форми правочину (п.п. 4.1, 4.2, 4.2.1-4.2.2, 4.2.4, 4.3, 4.3.1, 4.4 договору № 4400373). У п. 10.6 договору № 4400373 визначено, що цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки, що відтворені засобами копіювання, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора який формується для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС товариства. Введення коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Підписуючи договір споживач підтвердив, що перед укладенням договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація вказана у ст. 12 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг розміщена на веб-сайті, та що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в т.ч. на умовах фінансового кредиту ТОВ Авентус Україна розміщені на веб-сайті та затверджені наказом № 53-ОД від 16.01.2020р., повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватися (п. 10.8 договору № 4400373). Виконання ТОВ АВЕНТУС УКРАЇНА своїх обов`язків перед [PERSON] щодо перерахування коштів за кредитним договором № 4400373 від 01.07.2021р. на платіжну картку, вказану у кредитному договорі як № [NUMBER] у сумі 6 500 грн. 00 коп., підтверджено наявним у справі повідомленням ТОВ Фінансова компанія Контрактовий дім про успішність операцій згідно договору з ТОВ Авентус Україна № 087/20-П від 08.07.2020р., відповідно до якого 01.07.2021р. о 10:25 год. на платіжну картку № [NUMBER] зараховані кошти у сумі 6 500 грн. 00 коп., номер транзакції 961730070, статус - успіх. А також повідомленням ТОВ Авентус Україна на ім`я нового кредитора ТОВ Вердикт капітал про видачу на платіжні карти боржників онлайн кредитів, у якому під порядковим номером 77 значиться [PERSON] , код транзакції 961730070. Факт перерахування [PERSON] коштів за кредитним договором № 4400373 від 01.07.2021р. підтверджується довідкою АТ КБ ПриватБанк № 20.1.0.0.0/7-250407/91578-БТ, згідно якої [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] та випискою по рахунку за вказаною карткою за період з 01.07.2021р. по 06.07.2021р., у якій зазначено про проведення 01.07.2021р. операції по зарахування переказу на карту у сумі 6 500 грн. 00 коп. Згідно з Карткою обліку Договору № 4400737 від 01.07.2021р. позичальника [PERSON] виконаної ТОВ Авентус Україна за період з 01.07.2021р. по 23.01.2022р. заборгованість відповідачки за договором № 4400737 становить: 6 500 грн. 00 коп. - основний борг, 12 844 грн. 00 коп. - відсотки нараховані за стандартною процентною ставкою. Відсотки нараховані за 104 календарні дні (з 01.07.2021р. до 14.07.2021р. та з 16.07.2021р. до 13.10.2021р.), з врахуванням умов щодо строку кредиту визначеного у п. 1.4. договору (14 днів) та п.п. 1.5.1, 4.3 договору (нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у період автопролонгації договору, не більше ніж 90 днів). З неї ж вбачається, що відповідачкою будь які платежі на погашення заборгованості по тілу кредиту чи по процентам не вчинялися. 24.01.2022р. між ТОВ Авентус Україна та ТОВ Вердикт Капітал був укладений договір факторингу № 24-01/2022, відповідно до якого ТОВ АВЕНТУС УКРАЇНА зобов`язалося відступити ТОВ Вердикт Капітал за плату належні йому права грошової вимоги, а ТОВ Вердикт Капітал зобов`язалося здійснивши фінансування в порядку визначеному договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, після чого стає новим кредитором за договором про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками. Право вимоги переходить до фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання Реєстру боржників, який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги. 24.01.2022р. платником ТОВ Вердикт Капітал сплачено на користь одержувача ТОВ Авентус Україна грошові кошти в рахунок оплати згідно договору факторингу № 24-01-2022 від 24.01.2022р. (платіжне доручення № 323110003 від 24.01.2022р.) 24.01.2022р. між сторонами договору факторингу № 24-01-2022 підписано акти приймання-передавання реєстру боржників, у тому числі в електронному вигляді. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 24-01-2022 у ньому під порядковим номером 1281 значиться боржниця [PERSON] , номер кредитного договору 4400737, загальна сума заборгованості 19 344 грн. 00 коп., з яких: 6 500 грн. 00 коп. - основний борг, та 12 844 грн. 00 коп. - відсотки за стандартною процентною ставкою. 10.01.2023р. між ТОВ Вердикт Капітал та ТОВ ФК Коллект центр укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги відповідно до якого ТОВ Вердикт Капітал відступило шляхом продажу належні йому на підставі договору № 24-01/2022 з ТОВ Авентус Україна право вимоги новому кредитору ТОВ ФК Коллект центр, а ТОВ ФК Коллект центр набуло право вимоги первісного кредитора до боржників зазначених у Додатках № 1 та № 3 до договору (реєстри боржників), за договорами позики (кредитними договорами), в тому числі за договором № 4400737 щодо боржниці [PERSON] , зазначеного у Додатку № 3 до договору реєстр боржників під порядковим номером 65085, розмір заборгованості боржника - 19 464 грн. 56 коп., який переданий новому кредитору згідно Акту прийому - передачі від 10.01.2023р., що узгоджується з п.п. 2.1, 5.1, 5.2, 5.4 договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги. За розрахунком заборгованості за договором № 4400737 виконаного ТОВ Вердикт Капітал станом на 10.01.2023р. розмір непогашеної заборгованості відповідачки перед позивачем становить 19 464 грн. 56 коп., з яких: 6 500 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 12 844 грн. 00 коп. - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 16 грн. 56 коп. - нараховані 3% річних; 101 грн. 60 коп. - інфляційні втрати. При цьому, ТОВ Вердикт капітал 3 % річних розраховані за період з 24.01.2022р. по 23.02.2022р. (31 день) виходячи із суми заборгованості 6 500 грн. 00 коп. Та інфляційні втрати розраховані станом на лютий 2022р. виходячи із суми заборгованості як 6 500 грн. 00 коп. та індексу інфляції як 101,60%. Згідно розрахунку заборгованості за договором № 4400737 виконаного ТОВ Коллект Центр станом на 13.11.2024р. розмір непогашеної заборгованості відповідачки перед позивачем становить 19 464 грн. 56 коп., з яких: 6 500 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 12 844 грн. 00 коп. - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 16 грн. 56 коп. - нараховані 3% річних; 101 грн. 60 коп. - інфляційні втрати. Відповідачкою не було надано власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які підтверджують повернення ним кредиту у розмірі та строки, передбачені кредитним договором, та спростовують правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості. 04.10.2024р. між ФОП [PERSON] (виконавець) та позивачем укладено договір № 04/10-2024 про надання правової допомоги, відповідно до якого (розд. 2) виконавець прийняв на себе зобов`язання на підставі заявки клієнта на надання юридичної допомоги, надавати клієнту юридичну допомогу щодо: надання правової інформації, правового супроводу захисту інтересів, складання заяв, заперечень, процесуальних документів правового характеру, інше. У заявці про надання юридичної допомоги № 3 від 12.10.2024р. зазначено, що позивач замовив у виконавця юридичну послугу зі супроводу стягнення заборгованості з [PERSON] , та вартість таких: письмова послуга з вивчення документації клієнта з посиланням на нормативно-правові акти та підготовкою аналітичної довідки щодо судової практики - 3 000 грн. 00 коп.; позовна заява у часі 2 години вартістю 3 000грн./годину всього 6 000 грн. У витязі з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 12.11.2024р. зазначені наступні проведені виконавцем роботи: письмова послуга з вивчення документації клієнта з посиланням на нормативно-правові акти та підготовкою аналітичної довідки щодо судової практики - 3 000 грн. 00 коп.; позовна заява у часі 2 години вартістю 3 000грн./годину всього 6 000 грн. 19.11.2024р. між сторонами договору № 04/10-2024 про надання правової допомоги проведено розрахунки, про що надано платіжну інструкцію кредитового переказу № 0476010003). Встановив вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідача порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини. За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилам ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України Про електронну комерцію № 675-VШ від 03.09.2015р. (далі - Закон № 675-VШ). У п.п. 5, 6, 7, 12 ст. 3 Закону № 675-УШ зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ст. 11 Закону № 675-VШ електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VШ електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону № 675-VШ в редакції на час виникнення спірних правовідносин,- визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у постанові від 7 жовтня 2020 року під час розгляду справи № 127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20. Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Пункти 12 та 19 прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлюють, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину (строк дії карантину з11.03.2020р. по 30.06.2023р.). У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За такого, суд вважає доведеними обставини укладення між відповідачкою та ТОВ Авентус Україна договору про надання споживчого кредиту № 4400737 в електронній формі та перерахування позичальниці кредитних коштів згідно його умов, та погодження сторонами у договорі умов та порядку сплати процентів за зниженою та стандартною процентною ставкою в межах як основного строку кредиту (14 днів), так і строку кредиту продовженого в порядку автопролонгації (не більше ніж 90 днів), відповідно до п.п. 1.4, 1.5.1, 1.5.2 розд.1, 4.1, 4.2, 4.3 розд. 4 договору № 4400737). Тому суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості нарахованої первісним кредитором ТОВ Авентус Україна за основною сумою боргу (тілом кредиту) у розмірі 6 500 грн. та за процентами у розмірі 12 844 грн. 00 коп. А також наявні підстави для стягнення з відповідачки нарахованих до 23.02.2022р., у порядку визначеному ст. 625 ЦК України, 3% річних та інфляційних втрат у заявлених у позові розмірах. Позивач також просить стягнути з відповідачки на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000 грн. 00 коп. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність № 5076-VІ від 05.07.2012р. (далі - Закон № 5076-VІ) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-УІ). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2022р. у справі № 910/12876/19 зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. З урахуванням наведеного суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі Схід / Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Представником позивача на підтвердження понесених витрат надано договір про надання правової допомоги, заявку на надання юридичної допомоги, витяг з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 12.11.2024р. про надання виконавцем клієнту юридичної допомоги, а саме: письмової послуги з вивчення документації клієнта з посиланням на нормативно-правові акти та підготовки аналітичної довідки щодо судової практики - 3 000 грн. 00 коп.; підготовки позовної заяви у часі 2 години вартістю 3 000грн./годину всього 6 000 грн. Таким чином враховуючи предмет та складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, зазначених в акті № 1 про надання юридичної допомоги, а також засад розумності, справедливості та співмірності, заперечень відповідачки щодо розміру заявленого виду судових витрат з огляду на їх не співмірність зі складністю справи, суд приходить до висновку про стягнення на користь ТОВ Коллект Центр з відповідачки судових витрат на професійну правничу допомогу надану в суді у сумі 4 000 грн. 00 коп. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн. 00 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved