Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14.10.2023 ТОВ «Селфі Кредит» та відповідач уклали договір про надання споживчого кредиту № 1056157, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 4400,00 грн строком на 348 днів, за стандартною процентною ставкою 803\~% річних (2,2% в день). 21.06.2024 ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «КредитКапітал» уклали договір факторингу № 21062024, за умовами якого ТОВ\~«Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ «Селфі Кредит», включно і до [PERSON] за кредитним договором №\~1056157 від 14.10.2023. Ухвалою суду від 03.03.2025 відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у тому числі через оголошення на сайті Судової влади України, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного висновку. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. 14.10.2023 [PERSON] звернувся до ТОВ «Селфі Кредит» на отримання коштів на умовах споживчого кредиту, та уклав договір про надання споживчого кредиту № 1056157 від 14.10.2023, підписавши також паспорт споживчого кредиту, отримав кредит у розмірі 4400,00 грн строком на 348 днів, зі сплатою процентів 803\~% річних (2,20\~% в день), Згідно з копією договору факторингу № 21062024 від 21.06.2024, ТОВ «Селфі Кредит» відступає, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» набуває права грошової вимоги, зокрема і за договором кредиту № 1056157. Згідно з копією витягу з реєстру боржників до договору факторингу №\~21062024 від 21.06.2024, заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 28 596,80 грн. Згідно з розрахунком заборгованості, складеним позивачем, позичальник [PERSON] за кредитним договором № 1056157 від 14.10.2023 зобов`язання не виконував, станом на 21.06.2024 наявна заборгованість за тілом кредиту в сумі 4400,00 грн та за процентами за користування кредитними коштами за період з 14.10.2023 до 21.06.2024 в сумі 24\~196,80 грн Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. За статтями 526, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, що передбачено ч. 1 ст. 625 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист (ст.ст.\~3,\~12,\~13,\~20\~ЦК України, ст.ст.\~12,\~13,\~44 ЦПК України). Розпоряджаючись своїми цивільними та процесуальними правами на свій розсуд, відповідач у судове засідання суду не з`явився, не заперечував факти укладання кредитного договору, отримання кредиту, не спростовував розрахунку та розміру боргу, не подав своїх доказів на заперечення відповідних доводів позивача. Отже, відповідачем не доведено відсутності вини у порушенні зобов`язання, не спростовано підстав позову. На підставі наведеного, суд вважає встановленим факт порушення відповідачем умов договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, заборгованість в сумі 28 596,80 грн, з яких: 4\~400,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 24 196,80 грн заборгованість за відсотками та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням повного задоволення позовних вимог, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збіру.

Outcome: approved