Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Позивач Пенітенціарна Академія України (попередня назва Академія Державної пенітенціарної служби) звернулася до Галицького районного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором № Р-8 про відшкодування витрат з розстрочення платежу в сумі 133298,71 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 09.10.2023 між Академією Державної пенітенціарної служби Бобровицькою Тетяною Василівною було укладено договір про відшкодування витрат з розстроченням платежу №Р-8. Відповідно до п.1 указаного договору сторони домовилися про розстрочення відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти, які здійснюють підготовку фахівців для потреб Міністерства юстиції України та станом на 29.09.2023 не погашені, шляхом розстрочення на 12 календарних місяців без відстрочення її погашення. Сума заборгованості, що підлягала реструктуризації, становила 133298,71 грн. За умовами укладеного між сторонами договору, відповідач зобов`язалася виплатити заборгованість у повному обсязі шляхом перерахування рівними частинами на рахунок позивача відповідно до графіку погашення заборгованості. З моменту укладення договору Р-8 в рахунок погашення заборгованості за графіком погашення такої, жодної оплати відповідачем не проведено. Позивач свої зобов`язання за договором не виконує, а отже сума заборгованості [PERSON] складає 133298,71 грн. Оскільки договірні зобов`язання не виконує, позивач змушений звернутись до суду. Ухвалою суду від 03.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 21.01.2025 представник відповідача адвокат Кушнеренко Є.Ю. через систему електронний суд надіслав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Відповідач у своєму відзиві на позов зазначає, що згідно пункту 13 Порядку N?25 грошове забезпечення, виплачене в розмірах, установлених Кабінетом Міністра України, які діяли на дату виплати, поверненню не підлягає. Навчання у Пенітенціарній академії України є, як закріплено на законодавчому рівні навчанням із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, з огляду на що грошове забезпечення курсанта (абітурієнта) не відноситься до витрат, пов?язаних із утриманням курсанта у навчальному закладі, а є видатками у сфері соціального забезпечення військовослужбовця та інших осіб виплаченими за період військової служби (навчання). Таким чином, підстави для стягнення з колишнього курсанта витрат на виплату грошового забезпечення відсутні, оскільки суми грошового забезпечення не визначені законом такими, що включаються у витрати, пов?язані із утриманням військовослужбовця та/або інших осіб у вищому навчальному закладі. На думку відповідача позивач не може стягнути загальну суму заборгованості за навчання, оскільки грошове забезпечення, виплачене в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, які діяли на дату виплати, поверненню не підлягає. (а.с.38-40). 27.01.2025 представник позивача адвокат Чепурна Н.В. через систему електронний суд надіслала відповідь на відзив на позовну заяву, в якому просила позовну заяву про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі (а.с.44-47). В судове засідання учасники процесу не з`явилися. Представник позивача - адвокат Чепурна Н.В через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності та просила стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості та судові витрати (а.с.59-60). Представник відповідача адвокат Кушнеренко Є.Ю. через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.74). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, про причину неявки суд не повідомила (а.с. 62, 76). Сповіщалася про дату та час судового засідання за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з вимогами ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. При цьому днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач [PERSON] повідомлена про дату, час і місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, обґрунтування на які посилався позивач, заперечення та обґрунтування на які посилалась сторона відповідача, оцінивши надані суду докази відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 09.10.2023 між Академією Державної пенітенціарної служби та [PERSON] укладено договір №Р-8 про відшкодування витрат з розстроченням платежу (а.с. 12-13). Відповідно до пункту 1 вищевказаного Договору - у порядку та на умовах, визначених договором, кредитор та боржник домовилися про розстрочення відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти, що виникли у боржника перед кредитором на підставі Типової форми контракту про здобуття освіти у закладах вищої освіти, які здійснюють підготовку фахівців для потреб Міністерства юстиції України та станом на 29.09.2023 не погашені, шляхом розстрочення на 12 календарних місяців без відстрочення її погашення. Відповідно до пункту 2 вищевказаного Договору сума заборгованості, що підлягає реструктуризації за період з 29.09.2023 по 29.09.2024, становить 133298,71 грн, що підтверджується довідкою-розрахунком витрат, пов`язаних з утриманням курсанта [PERSON] в Академії ДПтС № 5/1663 від 16.06.2023, яка в обов`язковому порядку додається до договору та є його невід`ємною частиною (а.с. 10-12). Пунктом 3 вищевказаного Договору передбачено, що боржник зобов`язується виплатити у повному обсязі заборгованість, зазначену в пункту 2 договору, шляхом перерахування на реєстраційний рахунок із спеціальним режимом використання кредитора рівними частинами починаючи з першого числа місяця, відповідно до графіка погашення заборгованості, не пізніше останнього числа відповідного місяця. Згідно з довідкою № 5/2064 від 31.10.2024, станом на 28.10.2024 сума заборгованості [PERSON] за договором про відшкодування витрат з розстроченням платежі від 09.10.2023 № Р-8 кошти від відповідача не надходили (а.с. 14). Відповідно до пункту 8 Договору за повне або часткове нездійснення платежів згідно з графіком погашення заборгованості у розмірі, що дорівнює сумі тримісячних платежів, кредитор має право достроково розірвати договір в односторонньому порядку, здійснювати заходи щодо дострокового стягнення непогашеної суми заборгованості згідно з договором, нараховувати на непогашену суму заборгованості неустойку (штраф, пеню), проценти річних, інфляційні нарахування. Станом на 28.10.2024 р. відповідач має заборгованість по оплаті витрат, пов`язаних з його утриманням, в сумі 133298,71 грн. Відповідно до\~статті 11 Цивільного кодексу України\~(далі за текстом\~ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до частини першої статті\~626, статті\~627 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~ЦПК України, актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 509 ЦК України\~встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор мас право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~статті 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно пункту 2 вищезазначеного договору від 09.10.2023 року сума заборгованості, що підлягала реструктуризації за період навчання з 18.08.2019 по 16.06.2023 року становила 133298,71 грн, що підтверджувалася довідкою-розрахунком витрат, пов?язаних з утриманням курсанта [PERSON] за N? 5/1663 від 16.06.2023 року, який є невід?ємним додатком до договору та повідомленням від 31.08.2023 року. 16.06.2023 року відповідача особисто було ознайомлено із зазначеною довідкою - розрахунком N? 5/1663 від 16.06.2023, про що свідчить особистий підпис [PERSON] на довідці від 16.06.2023 року, долученої до позовної заяви, жодних зауважень щодо нарахувань відповідачем під час ознайомлення з довідкою не було зазначено. У відповідності до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов?язки відповідно до договору. Відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Тобто під час укладення договору про відшкодування виграт з розстроченням платежу N?.P-8 відповідач визнала суму боргу, яка виникла за час навчання в Академії Державної пенітенціарної служби за період з 18 серпня 2019 року по 16 червня 2023 рік, що підтверджено Довідкою N?5/1663 від 16.06.2023 та погодилася виплачувати кошти протягом одного року рівними платежами. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов?язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 530 ЦК України якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з пунктом 3 Договору P-8 від 09.10.2023 Боржник зобов?язався виплатити у повному обсязі вищезазначену заборгованість шляхом перерахування на реєстраційний рахунок Кредитора рівними частинами починаючи з першого числа місяця в якому укладено Договір відповідно до графіка погашення заборгованості. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ІПК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи те, що [PERSON] свої зобов?язання по відшкодуванню витрат з розстроченням платежу згідно графіку, визначеному в Договорі р-8 не виконала, кошти на відшкодування витрат з розстроченням платежу, укладеного 09.10.2023 не виплачувала, свідчить про порушення прав позивача. Згідно Довідки-розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта [PERSON] №5/1663 від 16.06.2023, яка була складена на підставі «Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських», затвердженого Постановою КМУ від квітня 2017 року N? 261, загальна сума визначених до відшкодування витрат за період з 18.08.2019 по 16.06.2023 становить 133\~298, 71 грн. Частиною 5 статті 23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» N? 2713-IV від 23.06.2005 року встановлено, що на осіб рядового начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальна захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію» також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Законом України «Про національну поліцію», а саме розділом VII «Загальні засади проходження служби в поліції», статтею 74 «Підготовка поліцейських у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання» зазначено, що підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається. Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служой в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-я підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 чатини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують витрати, пов?язані з утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом МіністрівУкраїни. З 18 серпня 2019 року до 16 червня 2023 року відповідач за рахунок коштів державного бюджету перебувала у період навчання на грошовому, продовольчом речовому, медичному забезпеченні, була забезпечена житлом із наданням відповідних комунальних послуг. Отже, особи, які навчаються в Академії Державної пенітенціарної служби перебувають на повному державному забезпеченні. Кошти, які витрачаються на навчання, є державними (бюджетними). Правова позиція, щодо відшкодування коштів в повному обсязі, в тому числі і витрати на грошове забезпечення, підлягає стягненню за весь період фактичного навчання особи, викладена Верховним Судом у постанові від 13 січня 2023 року у справі N?440/2692/20 та постанові від 15 червня 2023 року справа N? 520/6532/2020. Верховний суд у справі N? 520/6532/2020 від 15 червня 2023 року, з застосуванням позиції Верховного суду у справі N?440/2692/20 від 13.01.2023, наголосив на тому, що: Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 N? 261 затверджено Порядок відшкодування особам витрат, пов?язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських. Відповідно до пр.. 4 Порядку №261 затвердженого Постановою КМУ від 12.04.2017 року, витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. Пунктом 2 Порядку N?261 визначено, що витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Типову форму контракту затверджує МВС. При цьому, згідно із положеннями пункту 3 Порядку N?261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов?язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи. Також відповідач зазначив, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1215 Цивільного кодексу України, не підлягає повернени безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пеноі допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров?я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб ді існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку на бувача. Зазначене обґрунтування відповідача щодо даних правовідносин є помилковим та суперечить позиції Верховного суду подібних правовідносинах. Так, Верховний Суд у справі N?440/2692/20 (постанова від 13 січня 2023 року висловився щодо застосування пункту 3 Порядку N?261 в контексті правовідносин, які є подібними в частині стягнення грошового забезпечення із курсанта Харківського напонального університету внутрішніх справ. Окрім того, суд касаційної інстанції наведеній справі дійшов висновків, що на спірні правовідносини не поширюється дія положень нункту 1 частини 1 статті 1215 ЦК України та Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейських Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ Українивід 06 квітня 2016 року N?260. Суд зазначив, що оскільки саме в кошторисі ВНЗ (вищого начального закладу) МВС передачаються кошти на виплату грошового забезпечення курсантам ВНЗ МВС, то вказане грошове забезпечення належить до категорії витрат на навчання таких курсантів. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 червня 2023 року справа N? 520/6532/2020, де суд дійшов висновків, що на спірні правовідносини не поширюється дія положень пункту 1 частини 1 статті 1215 ЦК України. Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із частиною першою\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини другої\~статті 615 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. З огляду на викладене, враховуючи, що [PERSON] не надала доказів належного виконання умов договору Р-8 від 09.10.2023 року, строк розстрочення платежів за яким сплив, суд приходить до переконання, що позовні вимоги Пенітенціарної академії України підлягають задоволенню. Відповідно до вимог п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Враховуючи приписи ч.1ст.141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім згідно платіжної інструкції судовий збір у розмірі 3028 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved