Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

в позові вказано «… [INFO] в [PERSON] та [PERSON] народилась спільна донька - [PERSON] . 18 листопада 2017 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, про що Миколаївським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зроблено відповідний актовий запис № 812. 14.03.2025 року [PERSON] звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 19.03.2025 року у справі № 344/4567/25 прийнято дану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Враховуючи, що [PERSON] не проживає за спільною адресою, малолітня дитина [PERSON] проживає із матір`ю, перебуваєповному утриманні позивачки, сторони усно досягнули домовленості про проживання дитини із матір`ю, то [PERSON] вважає за необхідне звернутися до суду із позовною заявою про стягнення аліментів.…». Тому позивач просила суд стягувати аліменти з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] [INFO] на утримання дитини [PERSON] [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач скористався правом на подання відзив, в якому зазначає «…Середньомісячний дохід [PERSON] складає близько 90 000,00 грн. (дев`яносто тисяч гривень 00 коп.). Відтак, у випадку задоволення позову, з Відповідача будуть стягуватися аліменти у розмірі 22 500,00 грн. (двадцять дві тисячі п`ятсот гривень 00 коп.) щомісячно. Більш того, з огляду на принцип рівності обов`язку батьків забезпечувати власних дітей, загальний розмір грошових коштів, що повинні будуть витрачатися на утримання доньки, складатиме 45 000,00 грн. (сорок п`ять тисяч гривень 00 коп.). Незважаючи на те, що вказана сума очевидно перевищує усі можливі потреби дитини, у [PERSON] залишаються сумніви щодо можливості Позивачки забезпечити доньку коштами в розмірі, що дорівнює розміру аліментів, які заявлені до стягнення. Таким чином, стягнення з Відповідача аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частки всього його доходу - недоцільне. Крім того, Відповідач переконаний, що стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки всього його доходу взагалі виключить потребу [PERSON] брати участь в утриманні дитини, що є неприпустимим. Разом з тим наголошуємо Суду, що [PERSON] у жодному разі не має наміру ухилятись від свого обов`язку утримувати доньку. Проте він наполягає, що розмір аліментів повинен відповідати її дійсним потребам, а аліменти спрямовуватись виключно на забезпечення таких. Відтак Відповідач вважає за доцільне стягувати аліменти у розмірі 1/10 частки від всього його доходу, що дорівнюватиме 9 000,00 грн. (дев`яти тисячам гривень 00 коп.) щомісячно та повністю відповідатиме усім потребам дитини. По друге, Відповідач несе систематичні витрати, пов`язані з військовою службою. [PERSON] є кадровим військовослужбовцем, проходить військову службу за контрактом у військовій частині [NUMBER] , що підтверджується довідкою від 09.11.2025 року №171/1069. Станом на момент розгляду цієї справи він обіймає посаду начальника відділення підготовки військової частини [NUMBER] . До його обов`язків належить організація підготовки особового складу військової частини до ведення бойових дій, допомога командирам підрозділів в організації бою та загалом ведення бойових дій, перевірка стану підрозділів у районах оборони, а також організація матеріального забезпечення особового складу військової частини. Також [PERSON] бере участь у заходах на лінії бойового зіткнення з ворогом, що підтверджується довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 16.04.2025 року №173/1213. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 10.04.2025 \~ \~ \~ \~року між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «КЕЙ ПАРТНЕРС» було укладено Додаток №2 до Договору про надання правничої допомоги №2025/04-8 від 10.04.2025 року. Відповідно до змісту Договору та Додатку Відповідач уповноважив Об`єднання здійснювати представництво його інтересів у справі №344/5106/25 у судах всіх інстанцій, в тому числі готувати усі необхідні документи, з правом їх підпису. Вартість зазначених послуг була визначена сторонами у фіксованому розмірі, що становить 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень 00 коп.). Станом на момент подання відзиву на позовну заяву [PERSON] оплатив послуги Об`єднання у повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією…». У відповіді на відзив позивач зазначає «…відповідно до наявних в матеріалах справи довідок про дохід відповідача (долучених обома сторонами) його дохід не є стабільним у вищевказаному розмірі та коливається з різницею більш, ніж 14 тисяч гривень, тому вважаємо доцільним стягнення аліментів саме в такій (1/4) частці від доходів. Крім того, представник відповідача акцентує на розмірі аліментів, вказуючи, що аліменти у розмірі 1/4 від доходів [PERSON] перевищують мінімальний рекомендований розмір у понад 7 разів, однак вказане є обставиною, що не залежить від позивачки, а безпосередньо від доходу відповідача. Дитина проживає разом із матір`ю, яка повністю забезпечує дитину за рахунок всього свого доходу, а до стягнення із відповідача підлягає лише частина його доходу. [PERSON] здійснює оплату щодо купівлі дитині одягу, їжі, необхідних ліків. Крім того, сама забезпечує оплату житлово-комунальних послуг та інших побутових витрат. Враховуючи, що [PERSON] здійснює основну частину у вихованні дитини самостійно, оскільки та проживає з нею, то вважаємо що представником відповідача. необґрунтованим є буквальне тлумачення закону щодо однакових сум грошових коштів. Крім того, рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.04.2025 року у справі № 344/4567/25 розірвано шлюб між сторонами, [PERSON] та [PERSON] . Вважаємо, що особисті відносини між батьками не можуть слугувати мотивом чи підставою для ухилення батьком від виконання батьківських обов`язків, заперечень проти позовних вимог про стягнення аліментів, враховуючи, що сторони не спілкуються та не можуть вирішити питання щодо участі батька в матеріальному забезпеченні дитини інакше, аніж через рішення суду. Позивач не оспорює систематичність деяких витрат відповідача як військовослужбовця, однак просить врахувати, що вказане не є підставою для звільнення від участі в утриманні малолітньої дитини. На підтвердження вказаних витрат відповідача як для себе, так і для інших військовослужбовців адвокатом Думич О. І. не долучено жодних доказів…». Судом встановлено наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] [INFO] батьками зареєстровано сторін спору. Сторони зареєстрували шлюб 18 листопада 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] . Ухвалою суду від 19.03.2025 року у справі № 344/4567/25 прийнято дану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Згідно Звіту про здійснені відрахування та виплати військової частини [NUMBER] за період з 01.11.2024 по 30.04.2025 року усього нарахована зарплата становить 507\~841,12 грн., утримано податків та інших обов`язкових платежів 4743,55 грн. Згідно довідки №171/1069 від 09 квітня 2025 року [PERSON] перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині [NUMBER] з 01.03.2023 по теперішній час. Згідно довідки про доходи від 10.04.2025 року №210/ФС-263 загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.10.2024 по 31.03.2025року становить 536\~992,83 грн. Згідно довідки про отримані доходи [PERSON] за період 2024 року загальна сума доходу становить 180\~035, 35 грн., сума ПДФО 32\~406, 37 грн, військовий збір 3\~196,81 грн. Разом з цим в ч. 4 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В ч. 5 ст. 183 СК України вказано, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже обов`язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача. В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов?язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов?язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору. При цьому сторони спору рівні в їх правах та обов`язках. Зазначений позивачкою розмір аліментів з відповідача передбачає доведення позивачем наявності відповідних витрат. Натомість, позивачем не надано суду доказів наявності витрат та необхідності стягувати з відповідача аліменти в розмірі зазначеному в позовній заяві. Відповідач визнав аліменти у розмірі 1/10 частки від всього його доходу, що дорівнюватиме 9 000,00 грн. (дев`яти тисячам гривень 00 коп.) щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Отже не підлягають доказуванню обставини, які визнаються сторонами. В ч. 1 ст. 206 ЦПК України вказано, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Тому з урахуванням пояснень сторін, та обставин, які вказані в ст. 182 СК України позов підлягає задоволенню щодо присудження до стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 1211, 20 грн. на користь держави. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.06.2018 в справі №826/1216/16. Так представник відповідача просила стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 10 000,00 грн. При цьому представник позивача надав перед судом пояснення про те, що позивач теж поніс витрати на оплату послуг з професійної правової допомоги в розмірі 15\~000 грн, які просив стягнути з відповідача. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Отже саме на сторін покладаються їх витрати з професійної правової допомоги. Оскільки обидві сторони понесли витрати з професійної правової допомоги, а позов задоволено частково, тому витрати не підлягають компенсації за рахунок відповідної протилежної сторони, а їх несуть сторони, які обрали собі відповідних представників. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: partial