Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

У січні\~2025\~року адвокат\~Богданович М.Ю.,\~діючи в\~інтересах [PERSON] ,\~звернулась до\~суду із\~заявою,\~мотивованою тим,\~що заявниця\~проживала однією\~сім`єю як\~чоловік та\~дружина з\~ [PERSON] ,\~що встановлено\~рішенням Зарічного\~районного суду\~м.Суми\~по справі\~№ 591/83/23\~від 23\~березня 2023\~року.\~З 1998\~року вона\~працювала в\~СумДУ та\~мала невелику\~заробітну плату,\~а [PERSON] \~працював слюсарем-сантехніком\~5\~розряду в\~будівельній компанія\~«Федорченко» та\~отримував заробітну\~плату,\~яка значно\~перевищувала дохід\~його дружини.\~ Його дохід був для заявниці постійним джерелом засобів для існування. [INFO] в ході виконання бойового завдання чоловік загинув. В травні 2024 року заявниця звернулась до [INFO] із заявою про виплату одноразової грошової допомоги за загиблим чоловіком, однак їй було відмовлено з тих підстав, що відсутні документи, які підтверджують факт перебування на утриманні загиблого. Встановлення даного факту необхідно заявниці для отримання одноразової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця. Ухвалою суду від 06.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали із зазначених підстав, просили задовольнити. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України у поясненнях зазначив, що заявником не надано достатніх доказів, на підставі яких можна встановити факт перебування заявниці на утриманні, а також доказів сплати (відсутність) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за померлим військовослужбовцем протягом вказаного терміну перебування на утриманні. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] проходив службу у ВЧ [NUMBER] та з 09.09.2022 по 23.11.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (а.с.13). [INFO] [PERSON] загинув у віці 46 років (а.с.5,13) Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 23.03.2023 року по справі №591/83/23 встановлено факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] разом з [PERSON] з 11 грудня 2013 року по день його смерті, тобто до [INFO] (а.с.18-19). Згідно витягу з Реєстру територіальної громади від 08.01.2025 року [PERSON] був зареєстрований з 11.12.2013 по 03.12.2022 за адресою : [ADDRESS] (а.с.20). \~ \~ \~ \~Згідно з довідкою про заробітну плату від 09.01.2025 [PERSON] з 01.05.2017 по травень 2022 року працював в ТОВ «Будівельна виробничо-комерційна компанія «Федорченко» та отримав за вказаний період дохід в розмірі 538623,62 грн. З березня 2022 перебував у відпустці без збереження заробітної плати, в квітні 2022 року призупинено дію трудового договору (а.с.8-9). \~ \~ \~ \~Згідно довідок від 02.08.2023 року заявниця працювала в СумДУ на посаді прибиральника службових приміщень та її дохід за період з 01.01.2020-31.12.2020 склав 49576,95 грн, за період з 01.01.2021-31.12.2021 75173,21 грн., за період з 01.01.2022 -31.12.2022 34140,72 грн (а.с.9-10). Заявниця зверталась до [INFO] із заявою про призначення їй одноразової грошової допомоги, на яку листом від 21.08.2024 їй надано витяг з протоколу засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 16.08.2024 №22/д та вирішено повернути на доопрацювання документів з метою надання документів, які відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підтверджують , що вона перебувала на утриманні загиблого військовослужбовця (а.с.12). На підтвердження факту перебування на утриманні чоловіка заявницею надано виписку за картковим рахунком, з якої вбачається, що протягом 2022 року заявниця отримувала від чоловіка кошти, які він перераховував їй на картку (а.с.11). Згідно матеріалів спадкової справи [PERSON] вбачається, що [PERSON] є спадкоємицею його майна четвертої черги за законом. Інші спадкоємці відсутні (а.с.34-44). Згідно свідоцтва про спадщину за законом [PERSON] є спадкоємицею майна [PERSON] , зокрема, автомобіля, вкладу в сумі 3951,13 грн., 46137,46 грн та страхової виплати у сумі 125000 грн. (а.с.6). Згідно листа ДПС від 08.05.2025 року [PERSON] з січня 2021 по листопад 2022 року отримував дохід, з якого сплачувалися суми податку та військовий збір. Свідок [PERSON] (колега чоловіка) у судовому засіданні повідомив, що працював з [PERSON] з 2012 року. Окрім офіційної заробітної плати [PERSON] мав додаткові підробітки, з яких також отримував доходи. Свідок [PERSON] (сусідка заявниці) у судовому засіданні повідомила, що заявницю знає з народження, в 2000 році вона познайомилася з [PERSON] . До зустрічі з чоловіком сім`я була не дуже забезпечена, як зійшлися, чоловік прийняв дитину від першого шлюбу. Був гарним господарем, купили автомобіль, робили ремонти, їздили відпочивати. Придбали нову техніку, чоловік брав постійно підробіток, утримував родину, допомагав доньці та онуці заявниці. Свідок [PERSON] (керівник загиблого) у судовому засіданні пояснив, що з [PERSON] знайомий з 2004 року. Працював з ним до моменту призову. Заробітна плата була гарна, отримував додатковий дохід на підробітках, піклувався за родиною, звертався за допомогою, щоб допомогли з лікуванням жінки та онучки. Свідок [PERSON] (сестра заявниці) у судовому засіданні пояснила, що заявницю утримував чоловік. Заявниця отримувала мінімальну заробітну плату, ремонти, відпочинок оплачував чоловік. Також він утримував і доньку заявниці та допомагав онучці . Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Конституційний суд України у своєму рішенні від 03 червня 1999 року у справі № 1-8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17. Відповідно до пункту 8\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~року №\~5\~«Про судову\~практику у\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. З матеріалів справи вбачається, що заявниця протягом останніх декількох років мала мінімальну заробітну плату, заявниця не є одержувачем пенсії, проживала разом із чоловіком та вела з ним спільний побут. Судом встановлено, що характер допомоги, яку надавав [PERSON] своїй дружині, носив постійний характер: тобто така допомога була неодноразовою, надавалася систематично, протягом певного періоду часу і [PERSON] виконував обов`язок щодо утримання заявниці як члена сім`ї.\~ За змістом ст. ст.12,13,81 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених\~ЦПК України\~випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи в сукупності надані суду і безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про те, що заявницею надані належні та допустимі докази на підтвердження факту перебування заявниці на утриманні її чоловіка.

Outcome: approved