Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на спадкове майно. З позовної заяви вбачається, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 2,25 гектарів, яка розташована на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області, та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №279493, виданого 14.03.2005 року. 12.09.2024 р. приватним нотаріусом Єфіменко М.Д було заведено спадкову справу № 130/2024 р., однак у видачі свідоцтва на спадкове майно йому відмовлено, через розбіжність реєстрації спадкодавця і спадкоємця. Зважаючи на вищевикладене, позивач просив встановити факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем та визнати право власності на вищевказане спадкове майно після смерті [PERSON] . Позивачем було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву в якій просив суд розглянути справу у межах чинного законодавства України, за його відсутності. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.07.1985 р., актовий запис № 26, - рос. [PERSON] та рос. [PERSON] є батьками рос. [PERSON] , [INFO] . Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 14.05.2024 р., актовий запис № 2017 від 09.12.2021 р., [PERSON] , помер [INFO] Земельні ділянки\~площею 0,21\~гектарів,\~кадастровий номер\~5122380800:01:004:0451,\~площею 1,532\~гектарів,\~кадастровий номер\~5122380800:01:004:0720,\~площею 0,5147\~гектарів,\~кадастровий номер\~5122380800:01:004:0836\~які розташовані\~на території\~Десантненської сільської\~ради Ізмаїльського\~(кол.\~Кілійського)\~району Одеської\~області,\~цільове призначення:\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~належні [PERSON] \~на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №279493, виданого 14.03.2005 року. З довідки Ларжанського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №306 від 15.07.2024 р. та заяви [PERSON] , посвідченої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області, Єфіменко М.Д. від 25.03.2025 р., [PERSON] проживав з батьком [PERSON] з 2011 р. по день його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 06.04.1994 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 13.09.2024 р. приватним нотаріусом Єфіменко М.Д. [PERSON] листом повідомлено, що нею було заведено спадкову справу № 130/2024 р., однак у видачі свідоцтва на спадкове майно відмовлено, через розбіжність реєстрації місця проживання спадкодавця і спадкоємця. При розгляді і вирішенні справи судом застосовано наступні норми права: Згідно ст. 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Зважаючи на\~встановлені з\~досліджених доказів\~обставини справи,\~суд приходить\~до висновку\~про обґрунтованість\~вимог позивача,\~щодо встановлення факту постійного проживання [PERSON] , [INFO] з [PERSON] , померлим [INFO] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє зазначену вимогу. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до\~ст.\~1261\~ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved