Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

\~\~ 18 квітня 2025 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом та за заповітом: 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими по [ADDRESS] , після померлого [INFO] [PERSON] ; 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими по [ADDRESS] , після померлого [INFO] [PERSON] та 2/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими по [ADDRESS] , після померлої [INFO] [PERSON] . В обгрунтування\~позовної заяви\~зазначає,\~що [INFO] в\~с.\~Мишарівка Гайсинського\~району Вінницької\~області померла\~мама позивача\~ [PERSON] .\~Після її\~смерті залишилося\~спадкове майно.\~18.02.2007\~року [PERSON] \~в Маломочульській\~сільській раді\~склала заповіт,\~яким все\~майно,\~що буде\~належати їй\~на день\~смерті і\~на що\~вона за\~законом буде\~мати право,\~заповіла своєму\~синові [PERSON] ,\~який своєчасно\~вступив в\~спадщину. Станом на 15 квітня 1991 року, двір відносився до колгоспних дворів, в ньому проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] померла\~ [INFO] .\~Її спадкоємцем\~була мати\~позивача [PERSON] ,\~про що\~свідчить свідоцтво\~про право\~на спадщину\~за законом\~на земельну\~частку (пай)\~від 27.09.2005\~року,\~видане державним\~нотаріусом.\~На частину\~житлового будинку,\~належну [PERSON] ,\~ [PERSON] \~свідоцтво не\~отримала. [INFO] помер\~малолітній син\~позивача [PERSON] ,\~який станом\~на 15.04.1991\~року проживав\~у даному\~будинку,\~та як\~член колгоспного\~двору набув\~право на\~1/6\~частку житлового\~будинку.\~Позивач своєчасно\~прийняв спадщину\~після смерті\~сина,\~так як\~вступив у\~володіння та\~управління належною\~йому частиною\~будинку. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Позивач своєчасно прийняв спадщину на земельну ділянку після смерті батька. Оформити право власності на частки своїх батьків та сина в житловому будинку через нотаріуса, в порядку спадкування, позивач не має можливості, так як правовстановлюючі документи, що засвідчують право власності на будинок по [ADDRESS] відсутні, тому змушений звернутись до суду. Ухвалою судді Теплицького районного суду Вінницької області від 01 травня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином, подали до суду письмові заяви, у яких просять проводити судове засідання у їх відсутності. У поданій до суду заяві позивач вказав про підтримання позовних вимог, просив задовольнити їх в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач представник Теплицької селищної ради у заяві зазначив, що щодо позовних вимог не зеперечує, просить розглянути справу за їх відсутності. Згідно з вимогами ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206\~ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] батьком [PERSON] є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с. 8). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.10.2022 року, актовий запис № 417 (а.с. 12). Після смерті\~спадкодавця відкрилася\~спадщина,\~в тому\~числі на\~житловий будинок\~з господарськими\~будівлями, розташованими по [ADDRESS] , на які відсутні правовстановлюючі документи. 18.02.2007 року [PERSON] вчинила заповіт на корись сина [PERSON] , у якому заповіла останньому все належне їй на день смерті майно (а.с. 17). Як вбачається з виписки з погосподарської книги №6 за 1991-1995 роки, виданої Маломочульським старостинським округом Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області за № 19 від 09.01.2025 року, що станом на 15.04.1991 року, будинок по [ADDRESS] , відноситься до суспільної групи колгоспні двори, голова двору [PERSON] , [INFO] , зять [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] , правнук [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12 листопада 2004 року, актовий запис № 20 [PERSON] померла у віці 98 років (а.с. 11). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] (а.с. 14). Судом також встановлено, що [INFO] помер син позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01 липня 1997 року, актовий запис № 17 (а.с. 9). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14 лютого 2007 року, [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с. 10). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яку позивач прийняв своєчасно, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.11.2008 року (а.с. 13). Оформити право власності на частки батьків та сина в житловому будинку позивач не має можливості, так як правовстановлюючі документи на будинок відсутні, шо підтверджується постановами нотаріусів про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 24 -26). Приписами ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Із врахуванням викладеного [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року має право на житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У той же час через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлений можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку. Пунктом 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Саме з вказаних підстав позивач змушений звернутися до суду з цією позовною заявою. Найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».) Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до приписів ст.\~41\~Конституції України та п. 2 ч.1 ст. 3, ст. 321\~ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Згідно з технічним паспортом від 11.09.2023 року, відповідно до якого замовником технічної інвентаризації є [PERSON] , спадкове майно, складається з будинку садового типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (а.с. 18-23). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно вимог ч. 1 ст.\~1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. У відповідності до положень ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223\~ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст.\~1268\~ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст.\~1296\~ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 22\~червня 2011\~року №\~703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Таким чином,\~аналізуючи зібрані\~по справі\~і досліджені\~в підготовчому\~засіданні докази,\~суд вважає,\~що позов\~є обґрунтованим\~та підлягає\~задоволенню,\~оскільки позивач\~дійсно є\~спадкоємцем за\~заповітом та\~за законом,\~спадщину прийняв\~своєчасно, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому необхідно визнати за ним, як спадкоємцем за законом та за заповітом: 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими по [ADDRESS] , після померлого [INFO] [PERSON] ; 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими по [ADDRESS] , після померлого [INFO] [PERSON] та 2/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими по [ADDRESS] , після померлої [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved