Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

У листопаді 2024 року [PERSON] пред`явив в суд позов до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - орган опіки та піклування Демидівської селищної ради Рівненської області про позбавлення батьківських прав. Позов обґрунтовує тим, що є батьком малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а їх матір`ю є відповідач. Рішенням Млинівського районного суду від 12.03.2018 року шлюб між ним та відповідачем розірвано та визначено місце проживання старшого сина, [PERSON] , з ним, оскільки меншому [PERSON] було лише два місяці. Матір, [PERSON] , впродовж 2017- 2018 року проживала у своєї сестри, за адресою: [ADDRESS] , належним чином не виконувала своїх обов`язків по вихованню дітей. Постійно змінювала місця проживання та співмешканців, а потім виїхала за кордон. 04.04.2021 року приїхала до нього з сином [PERSON] , якого попросила тимчасово поглядіти на вихідні. Він погодився. Однак після цього будь-який зв`язок із [PERSON] та сином [PERSON] був втрачений, а згодом йому стало відомо, що вона із сином [PERSON] , без його дозволу поїхала з України на постійне місце проживання до Словаччини. З 2021 року вони практично не спілкуються, вона уникала будь-яких розмов з ним. Рішенням виконавчого комітету Дубенської міської ради №253 місце проживання сина [PERSON] , 2018 р/н визначено з ним у [ADDRESS] . Вихованням та утриманням дитини матір не займається, син [PERSON] перебуває на його повному утриманні та вихованні. З сином [PERSON] має добрі відносини, завжди враховує інтереси дитини та створює належні умови для його проживання, харчування, навчання та розвитку, тобто повністю утримує його та виховує без участі та підтримки відповідача. Відповідач фактично самоусунулася від виховання та утримання дитини, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Пасічник Ю.О. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Позов просили задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином - через оголошення на офіційному вебпорталі Судової влади України. (а.с.115) Представник служби у справах дітей Тараканівської сільської ради в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] .. Суду пояснила, що до початку судового розгляду, при підготовці органом опіки і піклування висновку щодо доцільності вирішення цього спору, в телефонному режимі спілкувалася з відповідачем [PERSON] , яка їй усно повідомила, що не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] , 2018 р/н, який проживає з батьком, оскільки не має можливості матеріально утримувати трьох дітей, двоє з яких проживають з нею на даний час у Словаччині, повертатись до України наміру не має. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з`явилася на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно повідомлена про час, місце і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у її відсутності не подала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та здобуттю нею загальної середньої освіти. З огляду на зміст норми закону (п.2 ч.1 ст. 164 СК України), позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батько, матрі, не просто не виконує свої обов`язки по вихованню дитини та здобуттю нею загальної середньої освіти, а й ухиляється від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов`язків, передбачених ст.150 СК України. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав та призначення опікуна (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідач - [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08 квітня 2021 року (а.с.11) та ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та навчанню дитини: не цікавиться його життям, здоров`ям, не надає матеріальної допомоги на його утримання. Як вбачається з копії рішення Млинівського районного суду від 12.03.2018 року шлюб, зареєстрований 20.07.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №189 між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с.9-10) З рішення виконавчого комітету Дубенської міської ради Рівненської області від 04.06.2021 № 253 вбачається, що місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] визначено з батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.14) Відповідно до довідки Тараканівської сільської ради №02-21/322/24 від 18.06.2024 року малолітній [PERSON] , [INFO] зареєстрований разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . (а.с.19-21) Згідно відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, наданих Млинівською селищною радою 15.04.2025 року, за адресою в [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , 2018 р/н, [PERSON] , 1987 р/н, [PERSON] , 1961 р/н, [PERSON] , 2011 р/н, однак фактично там не проживають.(а.с.104) Вказане підтверджується довідкою Посниківського старостинського округу Млинівської селищної ради Дубенського району від 16.04.2025, з якої вбачається, що [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] . З 2016 року по місцю реєстрації не проживає разом зі своїми малолітніми дітьми - [PERSON] , 2011 р/н та [PERSON] , 2018 р/н. Місце проживання даної сім`ї не відоме. (а.с.105) Згідно характеристики, виданої виконкомом Тараканівської сільської ради від 13.04.2025 [PERSON] проживає разом із сином [PERSON] , [INFO] у [ADDRESS] . За три роки проживання за даною адресою проявив себе виключно з позитивного боку. У спілкуванні з односельцями доброзичливий і привітний, ввічливий. Порушень громадського порядку виявлено не було, скарг не поступало. Виховує та утримує сина [PERSON] , дружина більше 4-х років перебуває за кордоном, участі у вихованні та утриманні сина не приймає. (а.с.102) Згідно з характеристикою від 22.01.2025 року учень 1-го класу Рачинської гімназії Тараканівської сільської ради [PERSON] , [INFO] відповідальний у виконанні трудових завдань, має хорошу пам`ять і увагу, до конфліктів не схильний, емоційно вразливий, доброзичливий, добре контактує з однолітками. Мама - [PERSON] взагалі не цікавиться життям і навчанням учня, участі у вихованні дитини не бере. На даний час перебуває за кордоном. Тато [PERSON] належним чином утримує, виховує, дбає про стан і здоров`я сина, бере активну участь у навчанні, відвідує батьківські збори, систематично спілкується з класоводом [PERSON] і підтримує зв`язок з адміністрацією гімназії. (а.с.100) Окрім того, факт ухилення відповідача від виконання обов`язків по вихованню та навчанню дитини підтверджується іншими доказами. З акту обстеження умов проживання від 10.04.2025 вбачається, що малолітній [PERSON] проживає разом із батьком в хороших умовах, своєї матері хлопчик не пам`ятає, вона перебуває за кордоном більше 4-х років, з ним не спілкується, не надає ніякої допомоги, не виховує, не утримує сина, не відвідує за місцем проживання, не бере участі у навчанні, злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно сина [PERSON] . (а.с.101) Згідно довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Дубенської міської ради №506 від 28.06.2024 року [PERSON] , 30.06.1984 р/н здоровий. (а.с.23) Відповідно до письмового висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тараканівської сільської ради від 16.04.2025 року № 66, орган опіки та піклування Тараканівської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.95-99) В судовому засіданні допитано свідків [PERSON] та [PERSON] , які показали, що є сусідами позивача, вони не бачили щоб в період з 2022 року по даний час мати малолітнього [PERSON] , виконувала батьківські обов`язки відносно нього. Батько піклується про дитину та матеріально його забезпечує. Аналіз наведених вище доказів, в сукупності з поясненнями позивача [PERSON] , представника органу опіки і піклування, показань допитаних свідків, а також висновку органу опіки та піклування, дає суду підстави зробити висновок про те, що відповідач [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя відносно спільного з позивачем сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач не забезпечує необхідних умов для зростання дитини, її медичного огляду, лікування, не спілкується з сином [PERSON] та не бере участі у його вихованні. Такі дії (бездіяльність) відповідача є свідомим, протиправним ухиленням від виконання свої батьківських обов`язків, передбачених п.2 ч.1 ст.164 СК України, позаяк перешкод для належного виконання нею таких своїх обов`язків в ході судового розгляду не встановлено. Перебування відповідача за межами України такою перешкодою не є, позаяк, на переконання суду, відповідач не була позбавлення можливості спілкуватися з дитиною дистанційно і брати участь у її житті, піклуватися про духовний розвиток сина [PERSON] , навчання і підготовці до самостійного життя. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність позивачем обставин, які є правовою підставою, передбаченою п.2 ч.1 ст.164 СК України для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей.

Outcome: approved