Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування позову позивач зазначив, [INFO] померла [PERSON] . [INFO] помер її син [PERSON] . На час смерті [PERSON] , він був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Спадщина, що відкрилась після його смерті складається із частини права на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності КСП «Іскра», що розташована на території Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, розміром 4,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, на яку він мав право за життя як спадкоємець [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту не залишив. В теперішній час єдиним спадкоємцем після смерті спадкодавця [PERSON] є [PERSON] . Четвертою дніпровською державна нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] . Після смерті [PERSON] , покійний [PERSON] звернувся до юриста який йому пояснив, що оскільки він проживав з спадкодавцем [PERSON] разом на дату смерті, то він автоматично прийняв спадщину і звертатись до нотаріуса не потрібно, а можна оформити документи коли в нього будуть на це кошти. Однак, зараз, вже після смерті [PERSON] видати свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] нотаріус не змогла, оскільки на її думку покійним [PERSON] було пропущено шестимісячний строк для подачі заяви на прийняття спадщини, а отже він не прийняв спадщину. 07.12.2023 року державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з чим [PERSON] вимушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] її спадкоємця [PERSON] на час відкриття спадщини для подальшого вчинення передбачених законом дій для прийняття спадщини в порядку, що передбачений положеннями ЦК України та Закону України «Про нотаріат». Відповідно до довідки № 16.7-34/157 від 19.04.2024 року Виконавчого комітету Озерянського Старостинського округу Кобеляціької міської ради Полтавського району Полтавської області: [PERSON] дійсно проживав тимчасово (без реєстрації) в грудні 1999р. - в лютому 2000р. (за свідченнями односельців) у своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Інші спадкоємці, які могли б прийняти спадщину після смерті [PERSON] , вже оформили свої спадкові права, а саме [PERSON] , який вже отримав частку відповідного земельного паю. Просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 06.09.2024 року прийняти до розгляду та відкрито загальне провадження у даній праві, з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.11.2024 року клопотання представника позивача [PERSON] , Сидоренко О.А. про витребування доказів - задоволено. Витребувано з Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи №91/2007, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Витребувано з Кобеляцької державної нотаріальної контори Полтавської області належним чином завірену копію спадкової справи №497/2010, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 09.02.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу за даним позовом до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] , надали суду заяви про розгляд даної цивільної справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належнимчином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори, Шугаєва Н.С., надала суду заяву, згідно якої просила розглянути дану справу без представника Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори та винести рішення на свій розсуд. Крім того, на виконання ухвали суду від 08.11.2024 р. повідомила, що після померлого [INFO] [PERSON] було відкрито спадкову справу №91/2007 (реєстраційний номер у Спадковому реєстрі 41600934) та 14.07.2007 р. видано свідоцтво про право на спадщину за реєстровим номером №3-2080, №3-2082 та 20.12.2007 р. видано свідоцтво про право на спадщину за реєстровим номером №3-4039. Крім того, надала суду копію спадкової справи №91/2007 (реєстраційний номер у Спадковому реєстрі 41600934) після смерті померлого [INFO] [PERSON] . Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження виданого Ленінським райЗАГС м.Дніпроперовська 15.09.1961 р., актовий запис №1183, [PERSON] та [PERSON] одружились 15.09.1961 р. Після реєстрації одруження присвоєні прізвища: чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] (а.с.9, 65 зворот). Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Амур-Ніжньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 01.12.2006 р., актовий запис №2169, [PERSON] помер [INFO] (а.с.6, зворот 64, 108). 25.01.2007 р. [PERSON] звернувся до Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини яка залишилась після смерті його батька [PERSON] на користь дружини померлого - [PERSON] (а.с.61). 24.04.2007 р. [PERSON] звернувся до Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини яка залишилась після смерті його батька [PERSON] на користь дружини померлого - [PERSON] (а.с.61 зворот). 14.07.2007 р. [PERSON] звернулася до Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини яка залишилась після смерті її чоловіка [PERSON] , яка на день його смерті складається з: земельної ділянки, що розташована на території ділянка № [NUMBER] с.т. «Ягідка-5» Волоської сільської ради, грошових внесків з належними відсотками, компенсаційними і виплатами в Ощадбану та КБ «ПриватБанку» м.Дніпропетровська. Від отримання свідоцтва про право власності на частину вищевказаного майна відмовилась (а.с.62). 20.12.2007 р. [PERSON] звернулася до Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини яка залишилась після смерті її чоловіка [PERSON] , яка на день його смерті складається з: квартири за адресою: [ADDRESS] . Від отримання свідоцтва про право власності на частину вищевказаного майна відмовилась. (а.с.63). 02.10.2007 р. [PERSON] звернулася до Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини яка залишилась після смерті її чоловіка [PERSON] , яка на день його смерті складається з: частини квартири за адресою: [ADDRESS] . Просила видати свідоцтво про право на спадщину (а.с.63 зворот). 02.10.2007 р. [PERSON] та [PERSON] повідомили Четверту Дніпровську державну нотаріальну контору, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] співвласники квартири за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира приватизована ними на праві спільної часткової власності без визначення часток, у зв`язку із чим просять вважати належні їм частки в вищезазначеній квартирі рівними тобто по 1/3 у кожного власника спільної часткової власності. Не заперечують проти видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину вищезазначеної квартири, яка належала померлому [INFO] [PERSON] (а.с.64). Згідно довідки виданої Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством №31, [PERSON] , дійсно був прописаний за адресою: [ADDRESS] , з 12.11.1974 р. по день смерті про що свідчить актовий запис №2169 від 01.12.2006 р. На момент смерті [PERSON] в квартирі були прописані: дружина [PERSON] , 1943 р.н., син [PERSON] , 1977 р.н., невістка [PERSON] , 1974 р.н., онук [PERSON] , 2001 р.н. (а.с.65). Згідно довідки №02188 від 2007 р. Дніпропетровського відділу Дніпропетровської регіональної філії ДП Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах, обмеження та обтяження на земельну ділянку 0,0651 га за адресою: [ADDRESS] на території Волоської сільської ради для ведення садівництва зареєстрована за [PERSON] , про що у книзі записів реєстрації на право власності на землю зроблений запис у 1998 р. №1832, відсутні (а.с.66). Згідно довідки про визначення грошової оцінки земельної ділянки від 27.04.2007 р. №973, нормативно грошова оцінка землі за адресою: земельна ділянка 0,0651 га за адресою: [ADDRESS] на території Волоської сільської ради для ведення садівництва, складає 1028,31 грн. (а.с.67). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 20.10.1998 р., Волоською сільською радою народних депутатів, на підставі рішення виконкому Волоською сільською радою народних депутатів №56 від 15.10.1997 р. передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0651 га розташована на території ділянка № [NUMBER] с.т. «Ягідка-5» Волоської сільської ради, для ведення садівництва. Акт зареєстровано в Книзі державних актів на право приватної власності на землю за №1832 (а.с.68). Згідно листа Філії - Лівобережного відділення №8420 ДОБ «Ощадний Банк України» від 01.02.2007 р. №332, наявні грошові вклади відкриті в [NUMBER] (018) на ім`я [PERSON] , [INFO] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] . Компенсаційний рахунок № [NUMBER] з залишком 8847,70 грн., № [NUMBER] з залишком вкладу 0,70 грн., [NUMBER] з залишком 0,81 грн., заповітне розпорядження відсутнє (а.с.69). Згідно листа АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 01.03.2007 р. №30.1.0ю0./2-14022273, на ім`я [PERSON] , [INFO] , у Індустріальному відділенні Дніпропетровського РУ відкритий 11.03.2006 р. депозит, договір SAMDN2900000148915, прив`язана карта - [NUMBER], поточна сума 10006,43 грн. Заповітне розпорядження складене на ім`я [PERSON] . У Південному відділенні Дніпропетровського РУ 06.01.2005 р. відкрита карта [NUMBER] , залишок 0,00 грн. Заповітного розпорядження не має (а.с.70). Згідно свідоцтво про право власності на житло, виданого 06.06.1996 р. виконкомом міської ради народних депутатів, квартира за адресою: [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зареєстроване в МБТІ на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло і записано у реєстрову книгу за №282п-49 (а.с. 71). Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №16969819 від 08.12.2007 р. квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] 1/3 частка, [PERSON] 1/3 частка, на підставі свідоцтва про право власності б/н від 06.06.1996 р., виданого Виконкомом міської ради народних депутатів. Примітка: для оформлення спадщини співвласник: [PERSON] - 1/3 частка (а.с.71 зворот - 72). Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи) від 25.01.2007 р. інформація щодо [PERSON] відсутня (а.с.74). Згідно витягів зі Спадкового реєстру (спадкові справи) від 25.01.2007 р., 04.07.2007, 14.07.2007 р. зареєстрована спадкова справа №41600934, номер у нотаріуса 91 на ім`я [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.75, 75 зворот, 77). Згідно витягів зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 07.07.2007 р., 17.04.2007 р. інформація щодо [PERSON] відсутня (а.с.76, 76 зворот). Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 14.07.2007 р. №13457901, тип обтяження: заборона, арешт, у Державному реєстрі земель: 1832 за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] , за вказаними параметрами запиту в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна інформація відсутня (а.с.77 зворот). Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 17.07.2007 р. №13457918, на ім`я [PERSON] в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна інформація відсутня (а.с.78). Згідно витягу з реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №16145653 від 20.12.2007 р., тип обтяження заборона, арешт, за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] , за вказаними параметрами запиту в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна інформація відсутня (а.с.79). Згідно свідоцтва на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори 14.07.2007 р., спадкоємцем майна [PERSON] , померлого [INFO] є його дружина [PERSON] , яке складається з земельної ділянки площею 0,0651 га, у межах згідно з планом, розташованої на території ділянка № [NUMBER] с.т. «Ягідка» Волоської сільської ради, передана для ведення садівництва, зареєстровано в реєстрі за №3-2080 (а.с.79 зворот, 83). Згідно свідоцтва на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори 14.07.2007 р., спадкоємцем майна [PERSON] , померлого [INFO] є його дружина [PERSON] , яке складається з грошових внесків з належними відсотками, компенсаційними, ідексаційними виплатами в Ощадному банку м.Дніпропетровська філіал №8420 в ТБО №8420/0242 (018) по особовим рахункам № [NUMBER] на суму 8847,70 грн., [NUMBER] на суму 0,00 грн., [NUMBER] на суму 0,81 грн.; грошових внесків з належними відсотками, компенсаційними, ідексаційними виплатами в Індустріальному відділенні КБ «Приватбанк» по договору депозиту, договір - SAMDN2900000148915, прив`язана карта [NUMBER], на суму 10006,43 грн., карта [NUMBER], на суму 0,11 грн., зареєстровано в реєстрі за №3-2082 (а.с.80, 82, 107). Згідно свідоцтва на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори 12.12.2007 р., спадкоємцем майна [PERSON] , померлого [INFO] є його дружина [PERSON] , яке складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS] , зареєстровано в реєстрі за №3-4039 (а.с.81, 87). 19.09.2013 р. [PERSON] звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті її чоловіка [PERSON] , 1941 р.н., померлого [INFO] , на день його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з: земельної ділянки, розташованої на території Кобеляцького району Полтавської області (а.с.85). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 18.09.2013 р. №35151886, зареєстрована спадкова справа №49838008, номер у нотаріуса 497/2010, на ім`я [PERSON] , померлої [INFO] , заведена Кобеляцькою державною нотаріальною конторою, видано свідоцтво про право на спадщину №49840357, ВРА 290992, 27.08.2010 р. номер в реєстрі 1-1956 (а.с.86). Кобеляцькою державною нотаріальною конторою надано суду копію спадкової справи №497/2010 після померлої [INFO] [PERSON] та повідомлено, що оригінал сертифіката на право на земельну часту (пай) серії ПЛ№0306112, виданого Кобеляцькою районною державною адміністрацією Полтавської області 27.05.1997 р., зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку частку (пай) 27.05.1997 р. №112 у спадковій справі відсутній (а.с.88, 113). 27.10.2010 р. [PERSON] , за довіреністю, в інтересах [PERSON] , звернувся до Кобеляцької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлої [INFO] [PERSON] , 1920 р.н., на день її смерті залишилось майно, яке складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Іскра», розташованого на території Озерянської сільської ради, Кобеляцького району, Полтавської області розміром 4,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), спадкоємцем за заповітом, посвідченим Озерянською сільською радою, Кобеляцького району Полтавської області 21.05.1999 р., зареєстрованого в реєстрі за №99 на частку майна [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину на частку майна, ще не видано (а.с.90, 97, 114). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Озерянською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області 04.02.2000 р., актовий запис №10, [PERSON] померла [INFO] у віці 79 років (а.с.91). Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи) від 27.05.2010 р. інформація щодо [PERSON] відсутня (а.с.92 зворот). Згідно витягів зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 27.08.2010 р., наявна інформація щодо [PERSON] , [INFO] , про заповіт №41890285 (а.с.92). Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи) від 27.08.2010 р. зареєстрована спадкова справа №49838008, номер у нотаріуса 497/2010 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с.92 зворот, 93). Згідно виписки з господарської книги №4 особовий рахунок № [NUMBER] за [PERSON] , 1920 р.н., померлої [INFO] , значиться жилий будинок з господарськими побудовами [ADDRESS] , який розташований на неприватизованій земельній ділянці розміром 0,25 га. Цей будинок придбано шляхом забудівлі в 1901 році. В даному будинку [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та проживала. Разом з померлою був зареєстрований та проживає по даний час її син [PERSON] , 1949 р.н. (а.с.93 зворот, 116). Згідно заповіту, посвідченого 21.05.1999 р. у виконкомі Озерянської сільської ради народних депутатів Кобеляцького району Полтавської області, зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій під №99, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження, свій будинок та все її майно, де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все, що їй буде належати на день її смерті і на що за законом буде мати право заповідає своїм синам [PERSON] та [PERSON] порівну (а.с.94, 115). Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 27.08.2010 р. №28284586, на ім`я [PERSON] в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна інформація відсутня (а.с.95 зворот). Згідно сертифікату на земельний (пай) серія ПЛ №0306112, виданого Кобеляцькою районною державною адміністрацією 27.05.1997 р., [PERSON] на підставі розпорядження Кобеляцької райдержадміністрації від 11.03.1997 р. №152, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Іскра» розміром 4,0 га. Сертифікат зареєстровано 27.05.1997 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №112 (а.с.96). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 27.08.2010 р. спадкоємцем частки майна зазначеного в заповіті [PERSON] , 1920 р.н., померлої [INFO] , є [PERSON] , [INFO] , спадкове майно на яке видано свідоцтво:право на частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Іскра» та території Озерянської сільської ради Кобеляцького району, Полтавської області розміром 4,0 га, зареєстровано в реєстрі за №1-1956 (а.с.99, 100, 108 зворот, 117). 07.12.2023 р. [PERSON] та [PERSON] , діючий за довіреністю в інтересах [PERSON] , звернувся до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті її чоловіка [PERSON] спадкове майно:право на частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Іскра» та території Озерянської сільської ради Кобеляцького району, Полтавської області розміром 4,0 га, яке належить [PERSON] , померлої [INFO] , спадкоємцем за заповітом якої був її син [PERSON] (а.с.102, 103). Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану №00042617886 від 07.12.2023 р., у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутня інформація щодо актового запису про смерть [PERSON] (а.с.105). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.12.2023 р. №2976/02-31 Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори, відмовлено [PERSON] , що діє від імені [PERSON] в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину права на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Іскра» та території Озерянської сільської ради Кобеляцького району, Полтавської області розміром 4,0 га, яке належить [PERSON] , померлій [INFO] , спадкоємцем якої за заповітом був її син [PERSON] , який не прийняв спадщину та який помер [INFO] , тому що факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на момент її смерті документами не підтверджений (а.с.111). Правовідносини, які виникли між учасниками справи, врегульовані нормами Конституції України, ЦК України, Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції, чинній на момент відкриття спадщини), Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказ Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі Порядок). Так, відповідно до ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. За змістом норм ст.ст.1216, 1217, 1258, 1261 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно положень ст.1220, 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.3 ст.46 ЦК України). Аналогічні положення щодо прийняття спадщини внаслідок постійного проживання зі спадкодавцем передбачені підпунктом 3.21 пункту 3 глави 10 розділу II Порядку. Відповідно до ст.ст.1269, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Положеннями ст.67 Закону України «Про нотаріат» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Нормою ст.68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Аналогічні положення містить п.4.1 глави 10 розділу ІІ Порядку. Підпунктом 3.22 п.3 глави 10 розділу II Порядку передбачено, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Відповідно до ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно ст.ст.2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Реєстрація внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. За змістом ст.ст.76, 89, 95, 294 ЦПК України при розгляду судом цивільної справи доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази як кожен окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені судом на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви і необхідність її задоволення, ґрунтуючи своє рішення на наступному. Юридичні факти це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Однак не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами внаслідок визнання їх такими державою і закріплення в законі. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Наведена правова позиція суду узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року по справі №320/948/18, Верховного Суду у постановах від 17 листопада 2021 року по справі №759/3119/16-ц, від 26 листопада 2021 року по справі №263/877/21, від 08 грудня 2021 року по справі №543/271/20, 23 грудня 2021 року по справі №554/1618/21, від 24 грудня 2021 року по справі №935/1386/20, від 26 січня 2022 року по справі №568/310/21, від 26 січня 2022 року по справі №282/976/20, листом Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04 березня 2021 року по справі №521/19930/19. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. До таких висновків дійшов Верховний Суду у постанові від 12 листопада 2020 року по справі №750/12880/19. Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою ст.1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Аналогічні правові висновки містять у постановах Верховного Суду від 10 січня 2019 року по справі №484/747/17, від 01 липня 2020 року по справі №222/1109/17, від 21 жовтня 2020 року по справі №643/16216/17, від 10 листопада 2021 року по справі №759/19779/18, від 07 червня 2022 року по справі №175/4514/20. Стосовно обставин правовідносин учасників даної цивільної справи, то судом за наслідками розгляду справи по суті на підставі аналізу змісту наявних у справі доказів, а також пояснень допитаних свідків в контексті приведених вище положень законодавства, правових висновків та усталеної судової практики підтверджено дійсність викладених заявником в обґрунтування його вимог за заявою фактичних обставин, необхідних для задоволення такої заяви окремого провадження. Зокрема, в судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини, що [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , який є сином та єдиним спадкоємцем померлої матері [PERSON] , який хоча і був зареєстрований за іншою, ніж померла адресою, однак з грудня 1999 р. по лютий 2000 року без зміни реєстрації свого місця проживання фактично мешкав разом із матір`ю до моменту її смерті. За таких обставин, враховуючи, що встановлення заявленого юридичного факту необхідно заявнику для подальшого підтвердження прийняття спадщини, а отже належного оформлення своїх спадкових прав, а саме для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, приймаючи до уваги, що встановлення цього юридичного факту не пов`язано із подальшим вирішенням спору про право, оскільки заявник є єдиним спадкоємцем, враховуючи відсутність у заявника можливості встановити даний юридичний факт в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог заяви окремого провадження, а отже і про можливість її задоволення. При цьому, відкидаючи положення пп.3.22 п.3 глави 10 розділу II Порядку як підставу для відмови у задоволенні заяви, суд крім наведених вище правових позицій суду касаційної інстанції виходив також з того, що визначені вказаними положеннями Порядку документи є вичерпним переліком доказів, на підставі яких здійснюється встановлення факту прийняття спадкоємцем спадщини в порядку ст.1268 ч.3 ЦК України, лише для нотаріуса, а не для суду, оскільки суд при розгляді та вирішенні справ використовує ширше коло джерел та засобів доказування, що вбачається зі змісту ст.ст.76, 89 ЦПК України.

Outcome: approved