Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

26.05.2025 року заявник [PERSON] звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] , [INFO] , на строк шість місяців, визначивши заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки, а саме: -заборонити перебувати за місцем проживання (перебування) [PERSON] за адресою [ADDRESS] ; -заборонити наближення більше ніж на 100 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] за адресою [ADDRESS] ; -заборонити наближення більше ніж на 100 метрів до місця перебування [PERSON] та переслідувати її ; -заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] та в будь-який спосіб спілкуватися з нею без її згоди; -заборонити ведення листування, телефонних переговорів з [PERSON] , контактувати в будь-який інший спосіб через засоби зв`язку та через інших осіб без її згоди. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] проживає разом з сином [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Починаючи з 2023 року син [PERSON] систематично вчиняє сварки, зловживає наркотичними засобами, вчиняє психічне та фізичне насильство, погрожує фізичною розправою, ображає та висловлюється нецензурною лайкою. Заявник зазначає, що внаслідок такої агресивної поведінки сина змушена була неодноразово викликати поліцію. За результатами виїздів поліції відносно [PERSON] неодноразово складалися термінові заборонні приписи та протоколи про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. За результатами розгляду даних протоколів [PERSON] притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Заявниця вказує, що постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності та термінові заборонні приписи поліції відносно [PERSON] на попередження вчинення насильства останнім не виконуються, тому вона змушена звернутись до суду із вказаною заявою. Заявник [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує. Заінтересована особа [PERSON] належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду (а.с.27,32), повторно у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа про\~видачу обмежувального\~припису розглядається\~судом за\~участю заявника\~та заінтересованих\~осіб.\~У разі\~якщо участь\~заявника становить\~загрозу подальшої\~дискримінації чи\~насильства для\~нього,\~справа може\~розглядатися без\~його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі продажу від 27.05.1997 року посвідченого державним нотаріусом Ткаченко Н. (а.с.35). З довідки виданої КП «ЖЕО № 2» 02.09.2024 року вбачається, що [PERSON] 24.07.2024 року знятий з реєстрації за адресою [ADDRESS] (а.с.34) З копії постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 09.07.2024 року (справа № 554/5296/24) слідує, що [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. (а.с.11-13). Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 14.03.2023 року (справа № 554/552/23) [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1\~ст. 173-2 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень. Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 09.04.2024 року (справа № 554/756/24) визнано винним [PERSON] в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень. Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 05.04.2023 року (справа № 554/2683/24) визнано винуватим [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1\~ст. 173-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 04.09.2024 року (справа №554/9163/24) видано припис стосовно [PERSON] . З довідки виданої 03.09.2024 року керівником Притулку для жінок «Світло надії» вбачається, що [PERSON] з 22.06.2024 р. по теперішній час перебуває у притулку для жінок та жінок з дітьми БО «Світло надії», як особа, яка постраждала від домашнього насильства (а.с.36). Відповідно до ч.1\~ст.350-1 ЦПК України\~заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є\~Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої\~статті 1 цього Закону\~домашнє насильство\~це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство\~це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство\~це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Економічне насильство\~форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Розділом\~IV\~глави\~13 ЦПК України\~визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до\~ст.350-2 ЦПК України\~заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення\~ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у\~КУпАП\~та\~КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2\~ст.3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4\~ст.26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно\~ст.350-6 ЦПК України\~розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених\~ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~на строк від одного до шести місяців. Положеннями\~ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої\~Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що кривдник [PERSON] вчиняє домашнє насильство відносно [PERSON] . Також наявні обґрунтовані ризики вчинення ним домашнього насильства щодо заявника, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] шляхом встановлення декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених\~ст.26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ч. 3\~ст. 350-5 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядомсправи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4\~ст.350-6 ЦПК України\~рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved