Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

23 березня 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2214133 від 29.11.2021 року, що був укладений між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан". В обгрунтування позову позивач зазначив, що відповідач уклала із ТОВ "Мілоан" (далі кредитодавець) договір про надання споживчого кредиту № 2214133 від 29.11.2021 року, за умовами якого кредитодавець надав їй кредит в розмірі 20000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі та у строк, передбаченими умовами договору.Відповідач умови договору порушила, не внесла кредитні кошти, комісію та проценти за користування кредитом відповідно до погодженого сторонами графіку платежів за договором. 26.07.2024 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" було укладено договір факторингу № 26-07/2024 відповідно до якого ТОВ "Мілоан" відступило на користь ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" права грошової вимоги до боржників у тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 2214133 від 29.11.2021 року, що укладений між ТОВ "Мілоан" та відповідачем, сума заборгованості за яким на дату відступлення права вимоги складала 29758 грн. 16 коп.., з яких заборгованність за тілом кредиту 15745 грн. 00 коп., заборгованність за процентами 13013 грн. 16 коп., 1000 грн. 00 коп. - заборгованність за комісією.Просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит № 2214133 від 29.11.2021 року в розмірі в розмірі 29758 грн. 16 коп., витрати на сплату судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 9000 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився. В позовній заяві позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просить проводити розгляд справи у відсутності йцого представника. Відповідач, яка про час, місце та дату судового засідання повідомлена відповідно до вимог ЦПК України, в судове засідання не з`явилася. Тому згідно вимог ст. 280, ст. 223 ч. 4 ЦПК України за письмовою згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 29.11.2021 року [PERSON] уклала із ТОВ "Мілоан" договір про споживчий кредит № 2214133 із додатками у вигляді графіку платежів та паспорта споживчого кредиту (а.с. 8-13, 13-зворот, 14), за умовами якого ТОВ "Мілоан" надав відповідачу кредит в розмірі 20000 грн. строком на 30 днів з 29.11.2021 року. З довідки про ідентифікацію вбачається, що [PERSON] , з якою укладено договір №2214133 від 29.11.2021 року, ідентифікована ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником здійснено підписання аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора J48857, надісланого позичальнику 29.11.2021 року на номер телефону [NUMBER] (а.с. 50). Відповідно до п. 1.4. договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (датат платежу): 29.12.2021 року; п.1.5.1 Договору Комісія за надання кредиту складає 1000 грн, яка нараховується за ставкою 5 % від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом складають 3780 грн, які нараховуються за ставкою 0,63 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2). Відповідно до п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,0 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику у шляхом переказу на картковий рахунок. Відповідно до п. 2.4.1. договору позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого п. 1.4. Договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування. Відповідно до положень пункту 2.3.1.2. договору пролонгація договору на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6. договору. Відповідно до п. 6.1. Договору кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний зокрема через сайт кредитодавця та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Відповідно до п. 6.3. договору сторони погодили, що приймаючи пропозицію товариства про укладення цього кредитного договору позичальник погоджується із усіма його додатками та невід`ємними частинами договору (в тому числі правилами, паспортом споживчого кредитута графіком платежів), договору в цілому та підтверджує погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом,повністю розуміє та зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору, правал надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, що розміщенні на сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 24-28). Відповідно графіку платежів за договором про споживчий кредит № 2214133 від 29.11.2021 року відповідач повина була здійснити повне погашення кредиту 29.12.2021 року в сумі 24780 грн. 00 коп., яка включає в себе суму виданого кредиту 20000 грн. 00 коп., проценти за користування кредитом в сумі 3780 грн. 00 коп., комісію за надання кредиту в сумі 1000 грн. 00 коп. (а.с. 42). Укладаючи вищевказаний кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором J48857. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши 29.11.2021 року відповідачу кредит у розмірі 20000 грн. 00 коп., що підтверджується копією квитанції в системі LIQPAY ID платежу 1837344106 від 29.11.2021 року, призначення платежу: кошти згідно договору № 2214133 (а.с. 51). Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 2214133 від 29.11.2021 року за період з 29.11.2021 року по 23.02.2022 року боржника [PERSON] вбачається, що 29.11.2021 року їй було видано кредит в сумі 20000 грн., [PERSON] провела сплату тіла кредиту в сумі 2000 грн. 29.12.2021 року, 540 грн. 13.01.2022 року, 523 грн.16.01.2022 року, 508 грн. 19.01.2022 року, 684 грн. 06.02.2022 року, всього в сумі 4255 грн. 00 коп. Із відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором, вбачається, що кредитор нараховував боржнику комісію за управління та обслуговування кредиту, а саме в сумі 1000 грн. 29.11.2021 року, в сумі 2000 грн. 29.12.2021 року, в сумі 540 грн. 13.01.2022 року, в сумі 523 грн. 16.01.2022 року, в сумі 508 грн. 19.01.2022 року, в сумі 100 грн. 06.02.2022 року, а [PERSON] провела сплату нарахованої комісії, а саме: в сумі 2000 грн. 29.12.2021 року, в сумі 540 грн. 13.01.2022 року, в сумі 523 грн. 16.01.2022 року, в сумі 508 грн. 19.01.2022 року, в сумі 100 грн. 06.02.2022 року, всього в сумі 3671 грн. 00 коп. Крім того, згідно відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором кредитор нараховував боржнику відсотки за користування кредитними коштами, а саме: - з 30.11.2021 року по 29.12.2021 року (30 днів) проводилось нарахування відсотків за ставкою 0,63 % в день від суми кредиту 20000 грн., тобто в розмірі 126 грн. 00 коп. в день; - з 30.12.2021 року по 13.01.2022 року (15 днів) проводилось нарахування відсотків за ставкою 063 % в день від суми кредиту 18000 грн., тобто в розмірі 113 грн. 40 коп. в день; - 14.01.2022 року по 16.01.2022 року (3 днів) проводилось нарахування відсотків за ставкою 0,63 % в день від суми кредиту 17460 грн, тобто в розмірі 110 грн. 00 коп. в день; - 17.01.2022 року по 19.01.2022 року (3 днів) проводилось нарахування відсотків за ставкою 0,63 % в день від суми кредиту 16937 грн, тобто в розмірі 106 грн. 70 коп. в день; - 20.01.2022 року по 22.01.2022 року (3 днів) проводилось нарахування відсотків за ставкою 0,63 % в день від суми кредиту 16429 грн, тобто в розмірі 103 грн. 50 коп. в день; - 23.01.2022 року по 02.02.2022 року (11 днів) проводилось нарахування відсотків за ставкою 5 % в день від суми кредиту 16429 грн, тобто в розмірі 821 грн. 45 коп. в день; - 03.02.2022 року по 06.02.2022 року (4 дні) проводилось нарахування відсотків за ставкою 1 % в день від суми кредиту 16429 грн, тобто в розмірі 164 грн. 29 коп. в день; - 07.02.2022 року по 21.02.2022 року (15 днів) проводилось нарахування відсотків за ставкою 0,01 % в день від суми кредиту 15745 грн, тобто в розмірі 1 грн. 57 коп. в день, - 22.02.2022 року по 23.02.2022 року (2 дні) проводилось нарахування відсотків за ставкою 1 % в день від суми кредиту 15745 грн, тобто в розмірі 157 грн. 45 коп. в день. [PERSON] частково проводила сплату процентів нарахованих кредитором, а саме: в сумі 1434 грн. 29.12.2021 року, в сумі 504 грн. 13.01.2022 року, в сумі 487 грн. 16.01.2022 року, в сумі 470 грн. 19.01.2022 року, в сумі 565 грн. 06.02.2022 року, всього в сумі 3460 грн. 00 коп. 26 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу № 26-07/2024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 2214133 від 29.11.2021 року, що укладений між ТОВ "Мілоан" та відповідачем, що підтверджується актом приймання-передачі Реєстру боржників для друку до договору факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024 року, Реєстром боржників за договором факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024 року (а.с.22-23). Як вбачається із копії платіжного інструкції № 448090005 від 26 липня 2024 року ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» провів на рахунок ТОВ «Мілоан» оплату за договором факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024 року в сумі 3310395 грн. 81 коп. (а.с. 20). Відповідно до витягу з Реєстром боржників за договором факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024 року - ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набув права грошової вимоги до [PERSON] в сумі: 29758 грн. 16 коп. (а.с. 23). Згідно з ст. ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. За висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі ст. 514 ЦПК України. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); дарування (частина друга статті 718 ЦК України); факторингу (глава 73 ЦК України). Судом встановлено, що у зв`язку з порушенням умов кредитного договору № 2214133 від 29.11.2021 року, що був укладений між відповідачем та ТОВ "Мілоан", відповідач [PERSON] допустила заборгованість в розмірі 29758 грн. 16 коп., з яких заборгованність за тілом кредиту 15745 грн. 00 коп., заборгованність за процентами 13013 грн. 16 коп., 1000 грн. 00 коп. - заборгованність за комісією. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 29758 грн. 16 коп доведена та підлягає задоволенню. Таким чином, позов підлягає задоволенню і з відповідачки слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 2214133 від 29.11.2021 року, що був укладений між відповідачем та ТОВ "Мілоан", відповідач [PERSON] допустила заборгованість в розмірі 29758 грн. 16 коп., з яких заборгованність за тілом кредиту 15745 грн. 00 коп., заборгованність за процентами 13013 грн. 16 коп., 1000 грн. 00 коп. - заборгованність за комісією. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. Щодо стягнення із позивача витрат за надання професійної правничої допомоги суд зазначає наступне. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. При зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесених витрат на правничу допомогу в розмірі в сумі 9000 грн., підтверджуються письмовими доказами, а саме: договором № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 року, що укладений позивачем із адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с. 34); тарифами на послуги адвокатського об`єднання «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с. 35- зворот-36); заявкою на надання юридичної допомоги № 261 (а.с.38), витягом з акту №5 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025 року (а.с. 39). Разом з тим, позивачем не надано доказів понесених ним витрат на оплату роботи адвоката за надання на правничу допомогу в розмірі 9000 грн., свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордера на надання професійної правничої (правової) допомоги. Відповідачем будь-яких клопотань про зменшення витрат на правову допомогу не направлялось. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн. 00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved