Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат [PERSON]., звернулася до суду з позовом до АТ КБ "ПРИВАТБАНК", в якому просить зобов`язати відповідача припинити нарахування за її картковим рахунком відповідно до угоди №SAMDNWFC0006386139 у АТ КБ "Приватбанк" за банківським рахунком № IBAN [NUMBER] - відсотків, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення фінансових операцій (транзакцій) в період з 23 грудня 2024 року по 12 березня 2025 року, та зобов`язати відповідача відновити залишок коштів на її картковому рахунку відповідно до угоди №SAMDNWFC0006386139 у АТ КБ "Приватбанк" за банківським рахунком №IBAN [NUMBER] до того стану, в якому він був перед виконанням фінансових операцій (транзакцій) в період з 23 грудня 2024 року. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що [PERSON] 11 листопада 2020 року відкрила у АТ КБ "Приватбанк" банківський рахунок №IBAN [NUMBER] , тип рахунку "Картка Універсальна", з кредитним лімітом 5000,00 грн., отримала пластикову картку, однак з моменту відкриття рахунку, такий не активувала та кредитними коштами не користувалася. Позивач повідомила, що 23 грудня 2024 року з її кредитної карти відбулось незаконне списання коштів в розмірі 100 498 грн. 00 коп., про що вона повідомила орган поліції та за її заявою розпочато досудове розслідування кримінального провадження №12024141390001216. [PERSON] зазначила, що вона зверталася до АТ КБ "Приватбанк" з повідомленням, що з її кредитної карти було знято грошові кошти, однак до даної операції вона відношення не має, відтак просила скасувати дану операцію, заблокувати та перевипустити карту з цим самим лімітом. Проте, банк надав відповідь, у якій зазначив, що переказ коштів здійснювався шляхом створення платежу в системі дистанційно через інтернет банкінг Приват24, відповідно до якого банк здійснює переказ коштів, а кредит готівкою був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet-Banking Приват24. Вхід в Приват24 був здійснений під авторизацією клієнта. Позивач стверджує, що відповідачем не вчиняються жодні дії направлені на поновлення її порушених прав, відтак просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13.03.2025 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 08.04.2025 представник відповідача Гнатишак О.В. через підсистему Електронний суд подав відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву представник покликається на те, що оспорювані видаткові операції ініційовано та проведено 23.12.2024 саме [PERSON] за використання номеру мобільного телефону клієнта, типового для клієнта мобільного пристрою та типової IP-адреси, що використовувались раніше при введенні вірного паролю входу до Приват24 клієнта, який не змінювався, відтак відповідальність за видаткові операції залишається за позивачем. Просив відмовити у задоволенні позову. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 09.04.2025 поновлено представнику відповідача Гнатишаку О.В. строк на подання відзиву на позовну заяву та вирішено проводити розгляд справи з урахування позиції відповідача, викладеної у відзиві. Окрім того, ухвалою суду витребувано у ПрАТ «Київстар» інформацію за клопотанням представника позивача. 21.04.2025 представник позивача [PERSON]. через підсистему Електронний суд подав відповідь на відзив. В обґрунтування відповіді на відзив, представник покликається на те, що відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували те, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті чи незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Представник стверджує, що у спорах між банком та клієнтом щодо спірних фінансових операцій саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операцій. Просив задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Окрім того, представник стверджує, що довіреність представника банку є припинена та підписана не уповноваженим представником, відтак просить повернути відзив на позовну заяву. 24.04.2025 на виконання вимог ухвали суду ПрАТ «Київстар» надав суду витребувану інформацію. 30.04.2025 представник відповідача Гнатишак О.В. через підсистему Електронний суд подав заперечення на відповідь на відзив, у яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 01.05.2025 залишено без задоволення заяву представника відповідача Гнатишака О.В. про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та відкладено розгляд справи. 01.05.2025 представник позивача [PERSON]. через підсистему Електронний суд подав додаткові пояснення у справі. Сторони у справі про судовий розгляд даного позову повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина перша та друга статті 5 ЦПК України). Судом встановлено, що 11.11.2020 [PERSON] приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг підписавши Анкету-заяву та Заяву та отримала в користування кредитну картку. Згідно Анкети-заяви від 11.11.2020 [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , реєстрація місця проживання: [ADDRESS] , фінансовий номер телефону [NUMBER] /т.1, а.с.49/. 23.12.2024 між [PERSON] та АТ КБ «Приват банк» укладено кредитний договір № 24122300059175 на суму 15 000,00 грн., терміном на 36 місяців, процентна ставка 31 % річних, що підтверджується копією договору, графіком платежів та паспортом споживчого кредиту «Кредит готівкою» АТ КБ «ПриватБанк» /т.1, а.с.67-96/. Окрім того, 23.12.2024 між [PERSON] та АТ КБ «Приват банк» укладено кредитний договір №24122300059176 на суму 15 000,00 грн., терміном на 36 місяців, процентна ставка 31 % річних, що підтверджується копією договору, графіком платежів та паспортом споживчого кредиту «Кредит готівкою» АТ КБ «ПриватБанк». Підписання вищевказаних угод 23.12.2024 відбулось в додатку Приват24 з входом через фінансовий телефон, який належить [PERSON] , відтак сторони досягли згоди щодо укладення договору та погодження усіх істотних умов правочину, підписаного електронним підписом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до розгорнутої виписки по картці [NUMBER] за 23.12.2024, о 14:56:48 год. рахується переказ коштів в сумі 31 550,00 грн. та о 15:05:29 год. рахується переказ коштів в сумі 41 050,00 грн. Вказані перекази з картки [NUMBER] були на картку [NUMBER] . Згідно розгорнутої виписки по картці [NUMBER] за 23.12.2024, рахується зарахування о 14:56:48 год. в сумі 31 500,00 грн. (з картки [NUMBER] ), о 14:58:54 год. в сумі 15 000,00 грн. (кредит готівкою 24122300059175), о 14:59:29 год. в сумі 15 000,00 грн. (кредит готівкою 24122300059176), та о 15:05:30 год. в сумі 41 050 грн. (з своєї картки [NUMBER] ). Також рахується переказ 23.12.2024 о 15:02:45 год. на суму 30 149 грн., о 15:03:22 год. на суму 29 145 грн., о 15:06:20 год. на суму 30 149 грн. та о 15:07:11 год. на суму 11 055 грн. Загальна сума переказів склала 100 499,00 грн. Усі перекази з картки здійснювались за допомогою ресурсу MONODirect, KYIV (UniversalBank). 24.11.2024 [PERSON] звернулась у відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області із заявою про вчинення злочину та отримала витяг з ЄРДР за номером кримінального провадження 12024141390001216 за правовою кваліфікацією ч.4 ст. 190 КК України /т.1, а.с.12/. Окрім того, [PERSON] зверталася до АТ КБ "Приватбанк" з повідомленням, що з її кредитної карти було знято грошові кошти, однак до даної операції вона відношення не має, відтак просила скасувати дану операцію, заблокувати та перевипустити карту з цим самим лімітом. Проте, банк надав відповідь, у якій зазначив, що переказ коштів здійснювався шляхом створення платежу в системі дистанційно через інтернет банкінг Приват24, відповідно до якого банк здійснює переказ коштів, а кредит готівкою був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet-Banking Приват24. Вхід в Приват24 був здійснений під авторизацією клієнта /т.1, а.с.16-17/. Правовідносини, які склалися між сторонами діють у сфері функціонування платіжних послуг в Україні, проведення переказу коштів у межах України, відповідальності суб`єктів переказу, а також загального порядку здійснення нагляду за платіжними системами, які регулюються, зокрема ЦК України, Законом України «Про платіжні послуги», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Положенням про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого Постановою Правління НБУ № 164 від 29 липня 2022 року, які набрали чинності 01 серпня 2022 року та діяли на момент вчинення спірних транзакцій. Згідно з п.56 ст.1 Закону України «Про платіжні послуги» платіжна картка - це електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки. Платіжна операція - будь-яке внесення, переказ або зняття коштів незалежно від правовідносин між платником і отримувачем, які є підставою для цього (п. 57 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги»). Відповідно до підпункту 14 пункту 4 розділу І Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що платіжна операція - платіжна операція - дія, ініційована користувачем електронного платіжного засобу, з унесення або зняття готівки з рахунку, здійснення розрахунків у безготівковій формі з використанням цього електронного платіжного засобу та/або його реквізитів за банківськими рахунками. Відповідно до пунктів 1-3 розділу IV Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів Банк має право здійснювати емісію електронних платіжних засобів у вигляді мобільного платіжного інструменту та обслуговування операцій з їх використанням, передбачених правилами платіжної системи, відповідно до умов договору та вимог цього Положення. Мобільний платіжний інструмент може бути реалізований в апаратно-програмному середовищі мобільного телефону або іншому бездротовому пристрої користувача, що обслуговує оператор телекомунікацій. Мобільні платежі здійснюються користувачами за банківськими рахунками. Пунктами 5,6 розділу VI Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів визначено, що Користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень. Користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та / або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Фінансові операції 23.12.2024 за картою [PERSON] здійснені в Приват24, вхід у який відбувався виключно з фінансового номеру телефону [NUMBER] , з типового мобільного пристрою RMX3890|realme, операційна система Android, версія 14, EMEI [NUMBER], та з типової IP адреси [NUMBER] , що підтверджується витягом даних із програмних комплексів Банку, наявних в електронному суді. Перекази 23.12.2024 з картки [NUMBER] здійснювались за допомогою сервісу Google Pay та MONODirect. Картка [NUMBER] була токенізована (додана у Google Pay) токен [NUMBER] час токенізації 23.12.2024 о 14:54 Device IP [NUMBER]. Окрім того, з інформації, наданої ПАТ «Київстар» на вимогу суду, вбачається, що згідно з даними інформаційних систем компанії, комунікаційним обладнанням ПрАТ «Київстар» зафіксовано користування послугою доступу до мережі Інтернет телефонним номером [NUMBER] під час перебування в мобільному обладнанні Realme C67 RMX3890 в період часу з 14 год. 56 хв. до 15 год. 07 хв. 23.12.2024 року. Вказана інформація підтверджує той факт, що в період зняття коштів з банківської карти позивача, остання користувалася послугою доступу до мережі інтернет на належному їй мобільному телефоні. Також, з інформації, наданої ПАТ «Київстар» на вимогу суду, вбачається, що у період часу з 14 год. 56 хв. до 15 год. 07 хв. 23.12.2024 комунікаційним обладнанням ПрАТ «Київстар» не зафіксовано отримання вхідного телефонного дзвінка на телефонний номер [NUMBER] від номеру телефону з кодом 094, що може свідчити про недостовірність наданих позивачем даних. Оскільки, оспорювані транзакції були здійснені 23.12.2024 з використанням фінансового номеру мобільного телефону клієнта, типового для клієнта мобільного пристрою та типової IP-адреси, що використовувались раніше при введенні вірного паролю входу до Приват24 клієнта, відтак відповідальність за видаткові операції залишається за [PERSON] . Можливість оскаржити всі вказані операції в Банку відсутня, так як вони були підтверджені позивачем. Для авторизації в Банку позивач використовувала фінансовий номер мобільного телефону [NUMBER] , який ані до вчинення оспорюваних транзакцій, ані після не змінювався. Окрім того, пароль до системи дистанційного обслуговування «Приват24» під час проведення оспорюваних фінансових операцій не було змінено, оспорювані операції здійснені з довіреного мобільного пристрою позивача, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк», яка сформована за результатами перевірки програмних комплексів Банку щодо вчинення оспорюваних позивачем транзакцій. Позивач стверджує, що укладення кредитних договорів, проведені транзакції та переказ грошових коштів з її рахунку, було здійснено шахраями, поза її волею. В той же час доказів своїх тверджень позивач суду не надала, зокрема не надано судового рішення, яке набрало законної сили, постановленого у кримінальному провадженні, у якому судом встановлено факт отримання кредитних коштів, з протиправним використанням персональної інформації відносно неї, шахраями, власне факт подання заяви про вчинення кримінального правопорушення і внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є актом фіксування звернення у порядку, передбаченого КПК України, однак не має преюдиційного значення для вирішення цієї справи. Вимогами процесуального закону визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування - це процесуальний обов`язок суду. Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін (пункт 4 частини третьої статті 2 ЦПК України). У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 січня 2019 року в справі №127/13957/16-ц (провадження № 61-26417св18) викладена правова позиція, що «за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що матеріали справи не містять доказів того, що грошовими коштами з картки позивача скористалися невстановлені особи шляхом здійснення шахрайських дій щодо неї, отже обставини, на які покликалася позивач як на підставу цього позову, залишитися не підтвердженими належними, достатніми, достовірними і доступними доказами. Таким чином, нарахування і списання відсотків за користування кредитними коштами, які здійснює банк, відповідають закону, і підстав для задоволення позову в повному обсязі судом не встановлено. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов висновку, що позов необґрунтований і у його задоволенні слід відмовити. Окрім того, суд не приймає до уваги покликання представника позивача на те, що довіреність представника банку є припиненою та підписана не уповноваженим представником, оскільки Гнатишак О.В. надав суду копію довіреності №11829-К-Н-О від 25.07.2024, яка є чинною до 19.07.2027. Також, суд зазначає, що зміна особи Голови правління АТ КБ «ПриватБанк» не свідчить про припинення довіреності на представництво інтересів банку. При зверненні до суду з позовом позивач була звільнена від сплати судового збору відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід віднести за рахунок держави. На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: dismissed