Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

1. Описова частина. 1.1. Позиція позивача. 07 квітня 2025 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) про зміну способу стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2022 року №161/11065/22, ухвалено стягнути з [PERSON] , [INFO] , в користь [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000 грн. (три тисячі грн..) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову 15.08.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто аліменти з [PERSON] , [INFO] , в користь [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000 грн. (три тисячі грн..) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову 15.08.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що присуджений судом розміром аліментів не достатній для задоволення потреб дітей, адже вона з дітьми після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України виїхала до Англії, де наразі проживає. Також вказує, що має на утримання матір-пенсіонера. З наведених вище підстав просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, а саме стягувати їх з відповідача у розмірі 1/3 частки його доходу (заробітку). 1.2. Позиція відповідача. Відповідач був належним чином повідомлений про надходження позову та відкриття провадження у справі, однак відзиву на позов не подав. 1.3. Щодо заочного розгляду справи. Частиною першою статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судовий розгляд, але не подав відзиву на позов, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. 2. Мотивувальна частина. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з таких підстав. 2.1. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2022 року №161/11065/22, ухвалено стягнути з [PERSON] , [INFO] , в користь [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000 грн. (три тисячі грн..) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову 15.08.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто аліменти з [PERSON] , [INFO] , в користь [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000 грн. (три тисячі грн..) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову 15.08.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно перевірених судом відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, відповідач у починаючи з квітня 2023 року та до березня 2025 року отримував дохід як військовослужбовець. Суми виплат коливаються від 20 до 100 тис. грн. Останні відомості вказують про проходження відповідачем служби у військовій частині [NUMBER] , але зазначено, що з 28 березня 2025 року він не перебуває у ній на службі. 2.2. Позиція суду. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Застосовуючи дані положення матеріального закону до розглядуваних правовідносин суд зазначає, що запропонована позивачем зміна способу стягнення, а саме твердої грошової суми у розмірі 6\~000,00 грн. (на обох дітей), на частку від заробітку у розмірі 1/3, призведе до фактичного збільшення розміру аліментів, які стягується з відповідача, адже його теперішній дохід становить 20-100 тисяч грн. щомісяця, а 1/3 від цієї суми становить 6,67-33,3 тисяч гривень щомісяця. Вказане значно перевищує стягуваний розмір аліментів у розмірі 6\~000,00 грн. Тому, в даному випадку діють правила статті 192 СК України, відповідно до яких, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оскільки, позивач цим позовом просить суд фактично збільшити розмір аліментів приблизно у десять разів, вона має процесуальний обов`язок довести наявність істотних обставин, передбачених ст.192 СК України для зміни розміру присуджених аліментів. Однак позивач не довела суду наявність істотних обставин, передбачених ст.192 СК України, для зміни розмірів аліментів. Так, матеріали справи не містять у собі будь-яких доказів того, що матеріальний стан або стан здоров`я дітей погіршився починаючи з жовтня 2022 року, коли аліменти були присуджені, і позивач наполягала на стягненні їх саме у твердій грошовій сумі. При цьому суд відхиляє доводи позивача, що після початку повномасштабного вторгнення на територію України вона виїхала закордон, де наразі проживає в Англії, оскільки вказані обставини вже існували на момент присудження аліментів у жовтні 2022 року, а тому не може свідчить про наявність підстав для їх зміни. Так само, обставини наявності у відповідача цінного нерухомого майна, а саме будинку за адресою [ADDRESS] , який придбаний у 2015 році, факту реєстрації фізичною особою-підприємцем у вересні 2016 року, вже були наявні на час присудження аліментів у жовтні 2022 року, і позивач, будучу обізнана про ці обставини, наполягала на присудженні аліментів саме у твердій грошовій сумі. До того ж, будинок знаходиться з 2015 року у спільній частковій власності сторін, по 1/2 частки у кожного. Яким чином ця обставина може слугувати підставою для зміни способу стягнення аліментів у 2025 році, позивач не наводить вагомих аргументів. Єдиною обставино, що змінилася стосовно позивача після жовтня 2022 року, є вихід у січні 2025 року на пенсію за віком її матері [PERSON] , [INFO] . Але ця обставина не може слугувати підставою для зміни способу стягнення аліментів, оскільки отримувати свою непрацездатну матір, яка досягла пенсійного віку, зобов`язана саме позивач, а не відповідач. Аліменти присуджують на дітей, а тому саме витрати позивача на дітей мають значення, при вирішенні питання про зміну способу стягнення аліментів, чи їх збільшення, а не наявність у позивача витрат на утримання інших близьких осіб. Сама по собі зміна матеріального становища відповідача у вигляді проходження ним військової служби, не може бути підставою для збільшення розміру аліментів, без поєднання з іншими істотними обставинами, як то зміна матеріального стану, або стану здоров`я дитини тощо. Підсумовуючи вищевикладене, оскільки позивач не довела суду наявність істотних обставин для збільшення розміру аліментів, які передбачені ст.192 СК України, враховуючи наявність у відповідача двох інших утриманців, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі\~наведеного та\~

Outcome: dismissed