Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

04 грудня 2024 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою звернувся представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В обґрунтування позову зазначив, що 20 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 79575828. В подальшому, 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 25 від 20.06.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 34390 грн, з яких 10000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24390 грн сума заборгованості за відсотками; 0 грн сума заборгованості за пенею. Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Боржник [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики № 79575828 в розмірі 34390 грн. 03 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 4176459. В подальшому, 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 26 від 24.06.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 45080 грн, з яких 9800 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 35280 грн сума заборгованості за відсотками; 0 грн сума заборгованості за пенею. Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Боржник [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики № 4176459 в розмірі 45080 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за договорами у загальному розмірі: 79470 гривень 00 копійок, а також понесені судові витрати. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06.12.2024 року справу за вищевказаним позовом постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомлення (викликом) сторін, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, встановлено відповідачу строк на подання до суду відзиву на позовну заяву та роз`яснено право та порядок такого подання. 07.04.2025 на адресу суду від представника відповідача, адвоката Ковердяєвої Л. В. надійшли заперечення на позовну заяву, відповідно до яких представник просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю зважаючи на наступні обґрунтування. Між відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений договір позики № 79575828 від 20.01.2024 відповідно до якого [PERSON] було надано кошти у розмірі 10000 гривень та договір позики № 4176459 відповідно до якого відповідач отримав 9800 гривень. Згідно позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача окрім тіла кредиту в розмірі 19800 грн додатково за прострочення заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 59670 грн. Відповідно до матеріалів справи, 20.01.2024 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 79575828 та договір позики від 03.12.2023 № 4176459, відповідно до умов якого ТОВ передає останньому у власність грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн, та у розмірі 9800 грн строком на 30 днів, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язаний повернути позику у день закінчення її строку надання або достроково та сплатити відсотки за її користування в порядку та умовах, визначених даним договором. Згідно додатку № 1 до договору позики № 79575828 від 20.01.2024, укладеного між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , сторонами погоджено розрахунок загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що підтверджено електронним підписом відповідача з одноразовим ідентифікатором. Позивачем, у якості доказу переходу прав вимоги до боржників щодо стягнення заборгованості за кредитним договором надано договір факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, укладений між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Крім того позивачем, як доказ переходу прав вимоги до боржників щодо стягнення заборгованості за кредитним договором надано додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 14/06/2021 від 14.06.2021, укладену 28.07.2021 між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а також додаткову угоду № 29 від 20.06.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2024, однак зазначена додаткова угода містить не завершені речення та пусті стрічки. Також, на підтвердження переходу права грошової вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало Акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 14/06/2021 від 14.06.2021, однак зазначений акт містить не завершені речення та пусті стрічки. Позивачем, як доказ переходу прав вимоги до боржників щодо стягнення заборгованості за кредитним договором надано додаткову угоду № 30 до договору факторингу № 14/06/2021 від 14.06.2021, укладену 24.06.2024 між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», однак зазначена додаткова угода містить не завершені речення та пусті стрічки. Реєстр прав вимог боржників до договору факторингу № 14/06/2021 від 14.06.2021, який є його невід`ємною частиною, не наданий. Натомість наданий витяг з реєстру боржників № 25 до договору факторингу № 14/06/2021 від 14.06.2021, який не містить підпису посадової особи і відтиску печатки ТОВ ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», що суперечить умовам договору факторингу та є недопустимим доказом, оскільки його зміст може бути змінено в односторонньому порядку та викладено в зручній для позивача формі, що не відповідає оригіналу. Крім того, договір позики № 79575828 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений 20.01.2024, натомість договір факторингу № 14/06/21 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений 14.06.2021, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником [PERSON] , відтак, у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Оскільки TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» право вимоги відносно відповідача, як боржника у зобов`язанні, не набуло, таке право не могло бути передане цим товариством на підставі договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Таким чином, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є неналежним позивачем, оскільки не має права вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за договором позики № 79575828, укладеним 20.01.2024. Враховуючи вищевикладене вважала, що позивач не довів належними та достовірними доказами перехід права вимоги за кредитним договором від TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а тому позов в цій частині не підлягає задоволенню. Разом з тим зазначала, що [PERSON] має підстави для застосування кредитних пільг для військовослужбовців, передбачених ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин). Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 5). Відповідач та його представник, адвокат Ковердяєва Л. В. в судове засідання не з`явилися. Про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача (а.с. 75). В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 79575828, який був підписаний електронним підписом позичальника та відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на електронну пошту відповідача про що свідчить п. 23 договору позики. Відповідно до умов договору відповідач отримав у позикодавця у власність грошові кошти (Позику) на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника в розмірі 10000 грн, зі сплатою процентів за користування позикою у розмірі 2,5 % процентною ставкою в день, строком до 18.02.2024 року (а.с. 7-9). 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21. В подальшому, 28.07.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Додаткову угоду № 2 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, а також 20.06.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Додаткову угоду № 29 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021. У відповідності до умов договору факторингу та додаткових угод ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 34390,00 грн, з яких 10000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24390,00 грн сума заборгованості за відсотками; 0 грн сума заборгованості за пенею, що підтверджується актом прийому-передачі Реєстру Боржників № 25 від 20.06.2024 (а.с. 15), витягом з реєстру боржників № 25 від 20.06.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (а.с. 16). Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно п. 3.7. Договору факторингу, у разі отримання коштів від боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення заборгованості після дати підписання відповідного Реєстру Боржників, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується перерахувати ці кошти на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ» протягом 3 банківських днів з дати їх отримання (включно). В разі сплати Відповідачем коштів на рахунок Первісного Кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідно до розрахунку позивача, боржник [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 79575828 від 20.01.2024 станом на 31.10.2024 в розмірі 34390,00 грн, з яких 10000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24390,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 17). 03 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 4176459, який був підписаний електронним підписом позичальника та відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на електронну пошту відповідача про що свідчить п. 23 договору позики. Відповідно до умов договору відповідач отримав у позикодавця у власність грошові кошти (Позику) на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника в розмірі 9800 грн, зі сплатою процентів за користування позикою у розмірі 3 % процентною ставкою в день, строком до 02.01.2024 року (а.с. 18-20). 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21. В подальшому, 24.06.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Додаткову угоду № 30 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021. У відповідності до умов договору факторингу та додаткової угоди ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 45080,00 грн, з яких 9800 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 35280 грн сума заборгованості за відсотками; 0 грн сума заборгованості за пенею, що підтверджується актом прийому-передачі Реєстру Боржників № 26 від 24.06.2024 (а.с. 23), витягом з реєстру боржників № 26 від 24.06.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (а.с. 24). Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно п. 3.7. Договору факторингу, у разі отримання коштів від боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення заборгованості після дати підписання відповідного Реєстру Боржників, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується перерахувати ці кошти на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ» протягом 3 банківських днів з дати їх отримання (включно). В разі сплати Відповідачем коштів на рахунок Первісного Кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідно до розрахунку позивача, боржник [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 4176459 від 03.12.2023 станом на 31.10.2024 в розмірі 45080,00 грн, з яких 9800,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 35280,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 25). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 8 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, договори позики № 79575828 від 20.01.2024 та № 4176459 від 03.12.2023 були укладені в електронній формі. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). У статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Положенням ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивачем доведено на підставі наданих належних доказів обставини, які вказують, що відповідачу були надані кредитні кошти. Такі кошти він використовував, і у нього утворилась заборгованість. За вказаних обставин, суд вважає, що в даному випадку позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення заборгованості. Судом встановлено, що [PERSON] зобов`язання за договорами належним чином та своєчасно не виконувалися, чим істотно були порушені умови договорів позики. Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Таким чином, суд вважає, що вимога позивача про стягнення основної суми боргу (тіла кредиту) ґрунтується на законі та підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача станом на 31.10.2024 в загальному розмірі 19800 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою боргу за договором позики № 79575828 в розмірі 10 000,00 грн; заборгованість за основною сумою боргу за договором позики № 4176459 в розмірі 9 800,00 грн. Разом з тим, вирішуючи заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками, суд враховує наступне. Представник відповідача зазначає про відсутність підстав для нарахування [PERSON] відсотків за договорами позики та їх стягнення, оскільки він має статус військовослужбовця, у зв`язку із чим на нього поширюється дія п. 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». У пункті 15 статті 14 Закону України Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції чинної станом на 03 грудня 2023 року та 20 січня 2024 року (дату укладення договорів позики) було визначено, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. На сьогоднішній день зазначена норма викладена у такій редакції: «Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави». В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року та триває по теперішній час. Пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Вказані правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 січня 2023року у справі № 642/548/21 (провадження № 61-9565ск22), від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц (провадження № 61-21025св18). Крім цього, згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який продовжує діяти по теперішній час. Із військового квитка серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] з 07 грудня 2000 року прийнятий на військову службу за контрактом до в/ч [NUMBER] . Тобто, на початок введення воєнного стану в Україні відповідач проходив військову службу за контрактом (а.с. 69-70). У відповідності до довідки від 30 січня 2024 року № 162, виданої військовою частиною [NUMBER] , [PERSON] є військовослужбовцем цієї частини з 07 грудня 2000 року по теперішній час та проходить військову службу у Збройних силах України. Отже, на момент укладення договору позики 03 грудня 2023 року та договору позики від 20 січня 2024 року та упродовж усього строку кредитування і по цей час відповідач [PERSON] був і є військовослужбовцем. В Україні на момент укладення договору діяв особливий період і нині триває воєнний стан. Наведені обставини свідчать про те, що на відповідача поширюється дія пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», тому відсотки за користування кредитом з нього стягненню не підлягають. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення суми заборгованості за відсотками в загальному розмірі 59 670,00 гривень, з яких: заборгованість за відсотками за договором позики № 79575828 в розмірі 24 390,00 грн; заборгованість за відсотками за договором позики № 4176459 в розмірі 35 280,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 3028 грн, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на 19800,00 грн.*100% : 79470,00 грн. ціни позову = 24,92 %, тобто 24,92 % від ціни позову 24,92% *3028 грн : 100%), що складає 754,58 грн.

Outcome: partial