Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, 06.04.2020 між ПуАТ «КБ «Акордбанк» та [PERSON] підписано Анкету-Заяву №IPK-040320/21-1617 на підставі якої відповідач звернувся до позивача з проханням відкрити поточний рахунок в гривнях та видати платіжну карту MC_Debit за тарифами: Тарифи по випуску та обслуговування платіжних карток для клієнтів ПуАТ «КБ «Акордбанк» в рамках продукту «Найкраща картка». На виконання умов Анкети-Заяви ПуАТ «КБ «Акордбанк» свої зобов`язання по відкриттю рахунку, видачі платіжної картки та встановлення кредитного ліміту виконав повністю, кредитний ліміт встановлено у розмірі10000,00 грн. Однак відповідач отримавши кредитні кошти, своїх зобов`язань по поверненню кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого, станом на 25.01.2025 утворилась заборгованість у розмірі 16228,09 грн., яка складається із: суми заборгованості по кредиту 10000,00 грн, суми несанкціонованого овердрафту 6228,09 грн. Банк надсилав вимогу відповідачу про дострокове стягнення заборгованості, однак вимога була повернута з відміткою «відсутність одержувача за вказаною адресою». На підставі викладеного представник позивача просить стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості та судові витрати у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. У разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення суду. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, з заявою до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався, відзив на позов не подав. Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надав, також не подав відзив на позовну заяву, тому у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 06.04.2020 між ПуАТ «КБ «Акордбанк» та [PERSON] підписано Анкету-Заяву №IPK-040320/21-1617 на підставі якої відповідач звернувся до позивача з проханням відкрити поточний рахунок в гривнях та видати платіжну карту MC_Debit за тарифами: Тарифи по випуску та обслуговування платіжних карток для клієнтів ПУАТ КБ «Акордбанк» в рамках продукту «Найкраща картка», з бажаним кредитним лімітом 10000,00 грн. Також відповідачем 06.04.2020 підписано Паспорт споживчого кредиту відповідно до умов споживчого кредитування за програмою «Найкраща картка» інформація, яка надається клієнту до укладення договору про споживчий кредит, в якому обумовлено всі істотні умови кредитування. Також паспортом передбачено порядок повернення кредиту, застосування наслідків прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, права споживача щодо відмови від договору про споживчий кредит та щодо можливості його дострокового повернення. Факт отримання [PERSON] платіжної картки та ПІН-код до неї, згідно Договору №IPK-040320/21-1617 від 06.04.2020 підтверджується розпискою клієнта [PERSON] від 06.04.2020. На виконання вказаного договору ПуАТ «КБ «Акордбанк» перерахував [PERSON] грошові кошти у розмірі 10000,0 грн, що підтверджується меморіальним ордером №625446 від 06.04.2020. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] станом на 25.01.2025 року становить 16228,09 грн., яка складається із: суми заборгованості по кредиту 10000,00 грн, суми несанкціонованого овердрафту 6228,09 грн. Факт користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою по картковому рахунку [PERSON] за період з 06.04.2020 по 03.02.2025. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку позивач). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання коштів. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Відповідач не довів належного виконання зобов`язань за кредитним договором, розрахунок заборгованості не спростував. Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для задоволені позовних вимог в повному обсязі та захисту порушеного права позивача в судовому порядку. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати на оплату судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved