Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Дунаєвецької міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] \~помер його дід по материнській лінії [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: житловий будинок у [ADDRESS] . Позивач є онуком померлого та спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , інших спадкоємців немає. Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.12.2024 приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Шевченко Н.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно - на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане майно. У зв`язку із чим, звертається із даним позовом до суду. Ухвалою від 24.02.2025 відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Витребувано копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] 10.04.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи. Направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, просить задовольнити. Представник відповідача Дунаєвецької міської ради в судове засідання не з`явився, надіслав до суду відзив, в якому просить справу розглядати у відсутності представника, проти задоволення позову не заперечує. Від Хмельницького обласного державного нотаріального архіву до суду надійшла копія спадкової справи №22/2021 після смерті [PERSON] . Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є спадкоємцем майна померлого [PERSON] за заповітом, оскільки [PERSON] склав заповіт від 05.05.2011 зареєстрований за р. №4, посвідчений секретарем Гірчичнянської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області. Згідно вказаного заповіту все майно заповів [PERSON] . Вищезазначене підтверджується копією спадкової справи №22/2021. Постановою приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Шевченко Н.В. №269/02-31 від 06.12.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно: житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане майно. Відповідно до довідки Дунаєвецького КП «Інвентарбюро» від 15.10.2024 №660 акт про завершення будівництва домоволодіння по [ADDRESS] не складався, свідоцтво про право власності на домоволодіння Дунаєвецькою районною (міською) радою на прізвище [PERSON] не видавалося. Згідно з Договором дарування від 22.06.1971, зареєстрованим за №1275, [PERSON] подарував [PERSON] жилий будинок та сарай, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з Витягу з протоколу №3 Загальних зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім. Шевченка с. Воробіївка від 26.04.1971, ухвалено закріпити за [PERSON] присадибну ділянку 0,20 га, яка була закріплена за його батьком [PERSON] . Згідно з копією Домової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] , [PERSON] з 1964 року є хазяїном будинку. Житлова площа 59,0 кв.м. Також 29.05.1985 складений Технічний паспорт на житловий будинок (домоволодіння) за адресою: [ADDRESS] . У технічному паспорті зазначено, що право власності [PERSON] на житловий будинок підтверджене Договором дарування від 22.06.1971. Опис усіх будівель та споруд, які знаходяться за даною адресою: дім 285 кв.м., сарай 106 кв.м., підвал 23 кв.м., літня кухня 93 кв.м., вбиральня 1 кв.м. Також судом оглянуто оригінал вказаного Технічного паспорта. 11.10.2024 на замовлення [PERSON] складений Технічний паспорт на житловий будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] . Рік спорудження житлового будинку 1973, літня кухня 1985, сарай 1971, вбиральня 1985. Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України\~визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч.1 ст.182 ЦК України\~право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.2\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі ст.3\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.10.2018 у справі №557/1209/16-ц, від 22.06.2021 у справі №200/606/18. У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що до 2004 року нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК\~та\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. У п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного\~комітету будівництва,\~архітектури та\~житлової політики\~України від\~24.05.2001\~№127 міститься перелік об`єктів (будівельних робіт), які не належать до самочинного будівництва. Зокрема, зазначено, що до самочинного будівництва не належать індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 05.08.1992\~№449\~«Про порядок\~прийняття в\~експлуатацію закінчених\~будівництвом об`єктів\~державного замовлення» (втратила чинність 30.12.2004) було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва. Згідно з п.84 постанови документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не вимагається в разі державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 05 вересня 1992 року. Відповідно до п.42 вказаного вище Порядку документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Отже, до 05.08.1992 закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Законодавство, чинне на зазначений час, не пов`язувало виникнення права власності на садові будинки з надвірними будівлями та спорудами з державною реєстрацією такого права. Документом, що засвідчував факт існування об`єкта нерухомого майна й містив його технічні характеристики, був технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. Як зазначалось вище, 11.10.2024 на замовлення [PERSON] складений Технічний паспорт на житловий будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] , згідно з яким останній побудований в 1973 році, а відтак у відповідності до п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна цей будинок не є самочинним будівництвом і не потребує введення в експлуатацію. З огляду на вищенаведене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та враховуючи особливості оформлення права власності на житлові, садові, дачні будинки та господарські будівлі, які побудовані до 05.08.1992, відповідно до наведених вище нормативних актів, житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належав діду позивача та ввійшов до складу спадкової маси, а тому позивач має право на спадкування за законом. Відповідно до\~ч.4\~ст.25,\~п.11\~ч.4\~ст.346\~ЦК України\~цивільна правоздатність\~фізичної особи\~припиняється у\~момент її\~смерті;\~право власностіприпиняється у разі смерті власника, у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин, позов слід задовольнити та визнати за позивачем [PERSON] право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] після смерті діда 08.12.2020 [PERSON] .

Outcome: approved