Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У серпні 2024 року до суду надійшла вищевказана позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Відродження 219». В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що у будинку [ADDRESS] створено ОСББ «Відродження 219». Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , площею 67,7 кв.м. Відповідно до рішення загальних зборів від 29.11.2021 затверджено кошторис, яким передбачено розмір внеску у розмірі 6,67 грн. за кв.м. На підставі підрахунку заборгованості та акту звіряння, з січня 2022 року [PERSON] не сплатила внесок на утримання будинку та прибудинкової території у повному обсязі та має станом на 02.08.2024 заборгованість у розмірі 12\~913,92 грн. У зв`язку з викладеним, ОСББ «Відродження 219» просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість по внесках співвласників у розмірі 12 913,92 грн., три відсотки річних у розмірі 1\~002,42 грн., інфляційні втрати у розмірі 4\~998,57, а також судовий збір у розмірі 3 028 грн. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, у вказаній ухвалі відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками направлялися відповідачу за адресою її реєстрації, проте до суду повернувся конверт із поштовою відміткою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було, відповідачем не використано право подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалює у справі заочне рішення. Обставини справи, що встановлені судом Судом встановлено, що співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Відродження 219», ЄДРПОУ 43177288, керівник Терещук Тетяна Вікторівна, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Протоколом загальних зборів співвласників багатоквартирних будинків по [ADDRESS] та [ADDRESS] від 25.02.2021 затверджено Статут об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Відродження 219». Згідно п.п. 3.1.3.5, 3.1.3.7, 3.1.3.8 Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Відродження 219» (розділ ІІІ) до виключної компетенції загальних зборів, зокрема, належить затвердження кошторису, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Протоколом загальних зборів ОСББ «Відродження 219» № 1 від 29 листопада 2021 року затверджено кошторис на 2022 рік, видатки загального фонду 1\~869\~900, 00 грн., видатки ремонтного фонду 366\~000, 00 грн., внесок на утримання багатоквартирним будинком (включаючи утримання будинку і прибудинкової території) 6,02 грн. на місяць за 1 кв.м. площі приміщення, що належить співвласникові. Квартира [ADDRESS] , загальною площею 67,7 кв.м. належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] (1/3 частка) та [PERSON] (2/3 частки), про що свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 389995665 від 07.08.2024. Відповідно до Акту звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2022 по 02.08.2024, у [PERSON] утворилася заборгованість по внескам на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 12\~913,92 грн. 50 коп. Крім того, у зв`язку з несвоєчасною сплатою боргу, позивачем нараховано 3 % річних за період з 01.01.2022 по 30.12.2023 у розмірі 1\~002,42 грн., а також інфляційні втрати за вищевказаний період у розмірі 4\~998,57 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - «ОСББ») - це юридична особа, яка створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. За змістом ч. 4\~ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Статтею 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~передбачено, що рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Згідно ст. 20 Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення. У п. 10 ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~визначено, що співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». За змістом статей 156, 162 ЖК України, власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Згідно ст.\~179\~ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 572\~від 08\~жовтня 1992\~року зі змінами внесеними Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 24\~січня 2006\~року №\~45 власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Згідно пунктів 5, 10 ч. 2 ст.\~7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Також, у\~ст.\~322\~ЦК України визначено, що\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. На підставі вимог ст. ст.\~66,\~67,\~162 ЖК України\~плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється, виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги/водопостачання, газ, та інші послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами у відповідності до кількості проживаючих в квартирі осіб. Згідно з ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, згідно Акту взаємних розрахунків, наданого позивачем, за період з 01.01.2022 по 02.08.2024 утворилася заборгованість по внескам на утримання будинку та прибудинкової території по о/р [NUMBER] (кв. [ADDRESS] ) у розмірі 12\~913,92 грн. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, враховуючи те, що квартира [ADDRESS] перебуває на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] , а позов пред`явлено лише до [PERSON] , відтак позовні вимоги щодо стягнення боргу за внесками підлягають частковому задоволенню, стягненню з [PERSON] підлягає сума у розмірі 8\~608,42 грн., що складає 2/3 частини заборгованості. Щодо заявлених вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, то суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України. Зі змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач - ОСББ «Відродження 219» заявляє вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] 3 % річних за період з 01.01.2022 по 02.08.2024 у розмірі 1\~002,42 грн., а також інфляційних втрат за вищевказаний період у розмірі 4\~998,57 грн. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05 березня 2022 року № 206, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, тобто із змінами, внесеними Постановою КМУ № 390 від 21.04.2023, установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється, зокрема, стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. з дати початку по дату завершення бойових дій або тимчасової окупації територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312), або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (з місця тимчасового проживання в іноземній державі, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби тощо). Крім того, наведений ОСББ «Відродження 219» у позові розрахунок штрафних санкцій здійснений невірно. Так, сума боргу, з якої позивачем здійснено вирахування 3 % річних та інфляційних збитків, вказана як станом на 01.01.2022, так і станом на 01.01.2024 у розмірі 12\~913,92. Проте, згідно Акту звіряння взаємних розрахунків борг, що сформувався за квартирою [ADDRESS] станом на 01.01.2022 становить 434,88 грн., станом на 01.01.2023 5\~218,56 грн. (434,88 грн. *12 місяців), станом на 01.01.2024 10 437, 12 грн. (434,88 грн. *24 міс 567,36 грн., що сплачені відповідачем). Борг у заявленому ОСББ «Відродження 219» розмірі на суму 12\~913,92 сформувався вже станом на 02.08.2024, проте саме з цієї суми позивачем здійснено розрахунок 3% річних та інфляційних збитків за період з 01.01.2022 по 02.08.2024. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, заявлені вимоги щодо стягнення 3 % річних та інфляційних втрат за період з 01.01.2022 по 02.08.2024 є недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають. Таким чином, враховуючи частку відповідача у праві приватної спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] , суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості по внесках співвласників за період з 01.01.2022 по 02.08.2024 у розмірі 8 608,42 грн. Щодо судових витрат Відповідно до платіжної інструкції № 529 від 07.08.2024, при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1\~378,04 грн.

Outcome: partial