Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів за минулий період. В обґрунтування позову зазначено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.06.2013 до 04.04.2019. У шлюбі у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . 08.04.2024 позивач отримала судовий наказ Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 205/2521/24, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 25.03.2024 до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, з 2019 року по осінь 2023 року відповідач ніякої грошової підтримки для дитини не надавав, відтак вона вирішила звернутись до суду із вказаним позовом. Посилаючись на вказані вище обставини позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти за минулий період у розмірі 121\~023,00 грн. Ухвалою судді від 17.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні. 24.03.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що дійсно перебував у шлюбі з позивачем у вказаний період. Від шлюбу вони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 205/2521/24 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 25.03.2024 до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2024 у справі № 205/12552/24 розмір аліментів зменшено до 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Надав копії квитанцій про сплату коштів в якості аліментів з лютого 2023 року по серпень 2024 року. Вказує, що позивач не надала доказів, що вона вчиняла дії, щодо отримання аліментів з відповідача, а відповідач ухилявся від цього, в розумінні ч. 2\~ст. 191 СК України. 02.04.2025 представник відповідача через систему «Електронний суд» подала клопотання про долучення доказів, разом з яким подала до суду копію постанови Дніпровського апеляційного суду від 28.03.2025 у справі № 205/12552/24 з якої вбачається, що розмір аліментів, який підлягав стягненню за рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2024 у справі № 205/12552/24, змінено з 1/8 на 1/6, докази, що відповідач є військовослужбовцем, а також що крім спільної дитини з позивачем, він має ще три неповнолітні дитини, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні представник позивача вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача\~проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні з підстав, які викладені у відзиві на позовну заяву. Заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони у справі - [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , яке видане 18.11.2014 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04.03.2019 у справі 524/9146/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 08.04.2024 судовим наказом Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 25.03.2024 до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2024 у справі № 205/12552/24 змінено розмір аліментів стягнутих судовим наказом Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з до 1/8 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28.03.2025 у справі № 205/12552/24, змінено розмір аліментів, який підлягав стягненню за рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2024 у справі № 205/12552/24 з 1/8 на 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні сторони вказали, що заборгованість зі сплати аліментів за вказаним судовим рішенням на час розгляду цієї справи відсутня. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ч.1 ст. 81\~ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У вказаній позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] за минулий період в сумі 121 023,00 грн, оскільки, як зазначає позивач, у цей період відповідач ухилявся від батьківського обов`язку утримувати свою доньку. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач у відзиві зазначив, що від сплати аліментів він ніколи не ухилявся, а навпаки в межах можливості надавав кошти на утримання дитини. Згідно\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду саме від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналіз наведеної норми закону дає підстави дійти висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести обставини вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення відповідача від обов`язку утримувати дитину. Верховий Суд у постановах від 19.12.2019 у справі №635/6268/18; від 27.01.2020 у справі №672/198/19; від 29.01.2020 у справі №756/14483/18, неодноразово звертав увагу, що ухилення від сплати аліментів - це винна, протиправна поведінка, тобто свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто із вимогою про сплату коштів необхідних для утримання дитини. Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії. Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. За загальним правилом, визначеним\~СК України, та судовою практикою, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вживав заходів щодо одержання аліментів з особистих мотивів. Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтвердженні офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів, вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають. Аналогічну правову позицію викладено й у постанові Верховного Суду від 18.05.2020 по справі № 215/5867/17, згідно якої ч. 2 ст.191 СК України\~передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести такі обставини як вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення відповідача від надання утримання дитині. На підтвердження своїх позовних вимог позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, які б підтверджували, що [PERSON] вживала заходів для одержання аліментів із відповідача у період 2019 року по осінь 2024 року та доказів ухилення [PERSON] від надання матеріальної допомоги на утримання дитини. До матеріалів справи не долучено жодного доказу, який би доводив, що [PERSON] зверталась із офіційним зверненням до [PERSON] з вимогою про надання їй аліментів на утримання дитини, а він відмовив їй у цьому. Із матеріалів справи судом встановлено, що до звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , позивач будь-яких заходів для одержання аліментів на утримання дитини не вживала. Проаналізувавши листування позивача та відповідача в месенджері Signal, яке надано сторонами, судом встановлено, що впродовж лютого 2023 року - грудня 2023 року відповідач надавав кошти, які були витрачені на дитину, в тому числі на придбання телефону, одягу, самокату тощо. На підтвердження здійснення перерахування коштів відповідачем надано копії банківських квитанцій. Після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, відповідач його належним чином виконує, сплачує аліменти, що підтверджено сторонами у судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів за минулий час не підлягають задоволенню, оскільки вжиття заходів щодо отримання аліментів з відповідача, та дій останнього, направлених на ухилення від їх сплати, не підтверджено позивачем належними, допустимими і достатніми доказами. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а у задоволенні позовних вимог відмовлено, питання щодо стягнення судового збору у справі судом не вирішується.

Outcome: dismissed