Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулась до\~Кілійського районного\~суду Одеської\~області з\~позовом до\~Кілійської міської\~ради Ізмаїльського\~району Одеської\~області про визнання права власності на спадщину. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказала, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого, залишилося спадкове майно, яке складається з : - \~ \~ \~ \~земельної ділянки площею 4,3630 га, в межах згідно з планом, кадастровий номер 5122384600:01:002:0239, яка знаходиться на території Трудівської сільської ради Ізмаїльського (колишнього Кілійського) району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 293419, виданий 16.06.2011 року. За життя, спадкодавець [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповідав позивачу. Позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину фактично, оскільки проживала разом зі спадкодавцем на день його смерті. Між тим, при зверненні до нотаріальної контори за оформленням спадщини, позивачу було відмовлено та пояснено, що у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку неможливо та за вирішенням цього питання необхідно звернутись до суду. На підставі вищезазначеного, позивач просить суд: -визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , право власності на земельну ділянку площею 4,3630 га, в межах згідно з планом, кадастровий номер 5122384600:01:002:0239, яка знаходиться на території Трудівської сільської ради Ізмаїльського (колишнього Кілійського) району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 293419, виданий 16.06.2011 року, в порядку спадкування, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача, Кілійської міської ради Одеської області, в підготовче судове засідання\~ не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін, ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у зв`язку з визнанням відповідачем позову та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.05.1956 року Трудівським сіль ЗАГС Кілійського району Одеської області вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 22 від 21.05.1956 року, /а.с. 7/. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 26.10.1975 року Трудівським сіль ЗАГС Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зареєстрували шлюб 26.10.1975 року, про що було зроблено відповідний актовий запис № 13 від 26.10.1975 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] », /а.с.8/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.11.1982 року Трудівською сільрадою Кілійського району Одеської області вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 44 від 19.11.1982 року, /а. с. 10/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26.03.2024 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис № 135 від 26.03.2024 року, /а. с. 9/. Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 293419, виданого 16.06.2011 року Кілійською районною державною адміністрацією, вбачається, що [PERSON] , який проживає : [ADDRESS] на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 27.02.2004 року № 90, є власником земельної ділянки площею 4,3630 гектарів, кадастровий номер: 5122384600:01:002:0239, яка розташована на території Трудівської сільської ради (за межами населеного пункту), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 512230001000191, /а. с. 12/. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 9906733 від 24.09.2013 року вбачається, що земельна ділянка площею 4,363 гектарів, яка розташована на території Трудівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5122384600:01:002:0239 на праві власності належить [PERSON] , відповідно до Державного акту від 16.06.2011 року серії ЯЛ №293419, /а.с.13/. Відповідно до повідомлення Ренійської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 458/01-16 від 30.04.2025 року вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 80972837 від 29.04.2025 року. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 80972857 від 29.04.2025 року заповіт за номером в Спадковому реєстрі 42115351, номером в реєстрі нотаріальних дій 50, датою посвідчення [INFO] , заповідачем якого є [PERSON] , [INFO] - чинний, /а.с.23-25/. Згідно заповіту від 01.08.2001 року, посвідченого секретарем виконкому Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області за реєстровим № 50 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті, зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде йому належати на момент смерті, заповідав [PERSON] , /а. с. 11/. Згідно акту про встановлення фактів від 10.02.2025 року, складеного депутатом Кілійської міської ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , на момент смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , проживала разом з ним за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, проживали однією сім`єю, доглядала за ним у зв`язку зі станом здоров`я, а після смерті здійснювала його поховання, /а. с. 29/. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 №5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про підтвердження належності [PERSON] , який помер [INFO] земельної ділянки площею 4,3630 га, в межах згідно з планом, кадастровий номер 5122384600:01:002:0239, яка знаходиться на території Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЛ № 293419, виданий 16.06.2011 року Кілійською районною державною адміністрацією. Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за позивачем, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п. п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач\~не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документи, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, відповідно її право на спадщину підлягають судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved