Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

21 січня 2025 року Приватне акціонерне товариство\~«Страхова компанія\~«Арсенал Страхування»(далі - позивач) через свого представника голову правління Сергія Авдєєва подало до Миколаївського районного суду Миколаївської області позовну заяву до [PERSON] (далі - відповідач) про відшкодування майнової шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що18.05.2023 між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР-006387711, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди внаслідок експлуатації транспортного засобу «Daf FT» д.н.з. [NUMBER] . 17.01.2024 на а/дорозі Т-16-30 - СТРУМОК - ШЕВЧЕНКОВЕ - КІЛІЯ, 29 км , 500 м, 29КМ.+500М, сталася ДТП за участю автомобіля «Daf FT» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «МАN ТGХ 18.440» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм «Daf FT»,д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , що підтверджується Постановою Кілійського районного суду Одеської області від 13.03.2024 у справі № 502/105/24, та який перебував у стані алкогольного сп`яніння під час вищезазначеної ДТП, що підтверджується Постановою Кілійського районного суду Одеської області від 15.02.2024 у справі № 502/112/24. Внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки «МАХ ТGХ 18.440» д.н.з. [NUMBER] , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику, завданий матеріальний збиток. Відповідно до Звіту про оцінку автомобіля «МАХ ТGХ 18.440» д.н.з. [NUMBER] , № 008.24ЕС від 06.02.2024, наданого ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу (матеріального збитку), завданого власнику автомобіля «МАХ ТGХ 18.440» д.н.з. [NUMBER] склала 307 396 грн 45 коп. (триста сім тисяч триста дев`яносто шість грн. 45 коп.) У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування, розрахунку суми страхового відшкодування, Страхового акту № 109.0015 0924-1 та Заяви про погодження розміру страхового відшкодування, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 15.02.2024 сплатило страхове відшкодування у розмірі 128 500 грн 00 коп. На підставі пп. а) п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У зв`язку з вище зазначеним позивач простить суд стягнути з відповідача на його користь кошти у розмірі 128\~500 грн 00 коп., а також судовий збір. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 23 січня 2025 року позовну заяву Приватного\~акціонерного товариства\~«Страхова компанія\~«Арсенал Страхування» прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача Приватного\~акціонерного товариства\~«Страхова компанія\~«Арсенал Страхування» не з`явився, при цьому 08 травня 2025 року в системі «Електронний суд» сформував клопотання з якого слідує, що позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, до суду повернулись ухвала суду про відкриття провадження та повістки. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті\~279\~та частини 8 статті\~178 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Постановою Кілійського районного суду Одеської області від 13.03.2024 у справі № 502/105/24 [PERSON] визнано\~винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.\~124\~КУпАП. Відповідно до вищезазначеної постанови, відповідач [PERSON] 17.01.2024 о 10 год. 20 хв, керував автомобілем «DAF 105,460» д.н.з. [NUMBER] на а/д Т 16-30 Спаське-Шевченкове-Кілія, рухався по зупинці для вантажних автомобілів, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «MAN» д.н.з. [NUMBER] . ВнаслідокДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 12.1, 2.3 Б ПДР України (а. с. 14 та на звороті). Постановою Кілійського районного суду Одеської області від 15.02.2024 у справі № 502/112/24 [PERSON] визнано\~винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.\~130\~КУпАП. Відповідно до вищезазначеної постанови, відповідач [PERSON] 17.01.2024 о 10 год. 20 хв. на паркові для вантажних автомобілів на а/д Т 16-30 Кілія-Шевченкове керував автомобілем ДАФ, д.н.з. [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат тесту 2,34 проміле. Таким чином [PERSON] порушив вимоги п. 2.9а ПДР України (а. с. 15 та на звороті). З полісу серії АР № 006387711, діючий на 17.01.2024 вбачається, що цивільна-правова відповідальність власника автомобіля марки "Daf FT» д.н.з. [NUMBER] , станом на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПРАТ «СК «Арсенал Страхування». Із вказаного полісу слідує, що розмір ліміту за шкоду майну становить 160000,00грн, розмір франшизи становить 1 500,00 грн. ТзОВ «Європа Транс Агро» звернулось до ПРАТ «СК «Асенал Страхування» із заявою щодо напрямку виплати та/або доплати страхового відшкодування в розмірі 128 500,00 грн та заявою про погодження розміру страхового відшкодування в розмірі 130\~000,00 грн, яке згідно платіжних інструкцій кредитного переказу коштів№ 8029587 від 15.02.2024 було виплачено (а. с. 8, 9, 31). Факт ДТП визнаний ПРАТ «СК «Асенал Страхування» страховим випадком, що підтверджується Страховим актом № 109.00150924-1 від 14.02.2024 та прийнято рішення про виплату суми страхового відшкодування, яка становить 128 500,00грн, що визначена згідно розрахунку страхового відшкодування (а. с. 29,30). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4 ЦПК України та ч. 2 ст.16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Частиною другоюстатті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом частини першоїстатті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченою відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі -Закон № 1961-IV ). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Згідно статті 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до частини першої статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно з підпунктом «а» пункту 38.1.1 статті 38 Закону № 1961-IV страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подавати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Правовий аналіз зазначених вище норм закону дає підстави для висновку, що у страховика виникає право на звернення до суду з позовом в порядку регресу до водія забезпеченого транспортного засобу за наявності таких умов: 1) страховик виплатив страхове відшкодування потерпілій особі; 2) водій є винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди; 3) винна особа дорожньо-транспортної пригоди за його участю керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З урахуванням таких положень закону суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановами Кілійського районного суду Одеської області від 15.02.2024 та 13.03.2024 про визнання відповідача винуватим у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 17.01.2024. Тобто право регресної вимоги до відповідача наявне у позивача на підставі положень п.п. «а» пункту 38.1.1 статті 38 Закону № 1961-IV. Розмір страхового відшкодування у сумі 128 500,00 грн належним чином обґрунтований позивачем, він відповідає умовам договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та підтверджений відповідними доказами. Станом на час розгляду справи судом відсутні відомості про повну чи часткову сплату коштів відповідачем. Відповідач не надав суду доводів, які б спростовували обґрунтованість позовних вимог. Оскільки судом встановлені фактичні та правові підстави для регресних вимог позивача до відповідача, вимога ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» про відшкодування у порядку регресу компенсації виплаченої матеріальної шкоди, заподіяної відповідачем власнику транспортного засобу, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.01.2024 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному розмірі.

Outcome: approved