Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.04.2014 року між ним та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано у Виконавчому комітеті Березівської сільської ради Рокитнівського району Рівненської бласті. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Поступово сімейне життя почало погіршуватися, почали розходитись погляди на сімейні відносини та обов`язки з ведення господарства та виховання дітей. Дружина перестала підтримувати сімейну атмосферу. [PERSON] постійно нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи почали виникати сварки. Через часті від`їзди дружини на заробітки за кордон він залишився вдома з дітьми, піклувався про їх добробут, займався їх вихованням. Йому стало відомо, що у дружини за кордоном інший чоловік. Дружина почала віддалятися від нього та дітей, повідомила, що у неї за кордоном інший чоловік, який запрошує переїхати до нього на постійне місце проживання, тому має намір у найкоротший термін залишити територію України. На даний час дружина проживає в селі Познань у своїх батьків. Збереження сім`ї неможливе. Він може сам забезпечити всі необхідні умови для щасливого життя дітей, для їх повноцінного та гармонійного розвитку. На даний час забезпечений житлом. Сім`я повністю розпалася, спільне проживання припинено. Посилаючись на норми Сімейного кодексу України (далі СК України), Закону України «Про охорону дитинства» правові позиції Верховного Суду та Конвенцію про права дитини, просив: Шлюб укладений 20.04.2014 між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований Виконавчим комітетом Березівської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, розірвати. Визначити місце проживання малолітніх доньок, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] . Також просив залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог - Службу у справах дітей Березівської ТГ. Ухвалою суду від 12.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Цією ж ухвалою суд залучив до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Службу у справах дітей Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області. Ухвалою суду від 10.03.2025 підготовче провадження по справі закрито та призначено її до судового розгляду на 12 год. 00 хв. 24 квітня 2025 року. Зобов`язано третю особу - Службу у справах дітей Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області надати в судове засідання висновок про доцільність визначення місця проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] із батьком [PERSON] , [INFO] . В судове засідання 24 квітня 2025 року відповідач не з`явилася, заяв чи клопотань про розгляд справи без її участі до суду не подала. Судове засідання відкладено на 14 год. 30 хв. 19 травня 2025 року. Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача-адвокат Ковалевич С.П. позовні вимоги [PERSON] підтримав, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та доповнив, що позивач ставить питання про визначення місця проживання дітей, оскільки це відповідатиме їх інтересам. Між позивачем та відповідачем існує спір щодо місця проживання дітей. Сімейне життя з відповідачем не склалося, стали проживати окремо. З 2016 року відповідач почала їздити за кордон на заробітки, з 2017 року стосунки погіршилися. У 2022 році відповідач був мобілізований до лав ЗСУ, на даний час добросовісно виконує свій військовий обов`язок. З 2022 року діти фактично проживають з позивачем. Позивач має житло, дбає про їхнє здоров`я та побут, самостійно забезпечує всім необхідним. Позивач заявляє, що між ним та відповідачем існує спір щодо визначення місця проживання дітей. Якщо відповідач переїде проживати за кордон, то вона виявить бажання змінити місце проживання дітей та захоче забрати їх з собою. На даний час відповідач влаштовує своє особисте життя та не дбає про їх. Відсутність визначення місця проживання дітей позбавляє позивача можливості вирішувати всі соціально-побутові питання та не відповідає інтересам дітей. Переконаний, що матеріали справи містять достатньо доказів для задоволення позову та наголошує, що визначення місця проживання дітей з батьком не звільняє його від військового обов`язку. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, хоч про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Клопотань про відкладення судового розгляду до суду не подавала. Представник третьої особи Солонович О.С. повідомив, що на виконання ухвали суду 04 березня 2025 року було проведено обстеження сім`ї, де проживають діти. На час обстеження діти проживали у бабусі [PERSON] в с.Грабунь. Зі слів бабусі було встановлено, що мати дітей проживає в селі Познань. Комісія виїжджала за місцем проживання мами, але хата була закрита. 25 березня 2025 року відбулося засідання комісії . Зібраними матеріалами було встановлено, що діти проживають з батьком, де створені всі належні умови для проживання, виховання та гармонійного розвитку. Орган опіки і піклування дійшов висновку, що визначення місця проживання дітей з батьком відповідає інтересам дітей. Також доповнив, що самостійно ані позивач, ані відповідач до Служби у справах дітей не зверталися з питань визначення місця проживання дітей, про наявність спору служба не володіє. Однак після засідання комісії бачили відповідача, яка говорила, що нібито є спір щодо визначення місця проживання дітей. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, за згодою представника позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони 20.04.2014 зареєстрували шлюб у Березівській сільській раді Рокитнівського району Рівненської області, актовий запис №7 (а.с. 36). Від шлюбу сторони мають двоє малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження (а.с.11-12). За приписами ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом з`ясовано, що між сторонами виникали непорозуміння, різні погляди на життя. Позивач зберігати сім`ю не бажає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, що є підставою для задоволення даної позовної вимоги. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги те, що відповідач в судове засідання не з`явилася та не висловила бажання про відновлення дошлюбного прізвища, тому прізвище відповідачу суд залишає [PERSON] . Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком, суд зазначає наступне. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 квітня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтво про шлюб (а.с.36). Від шлюбу сторони мають двоє малолітніх дітей. Згідно свідоцтв про народження, [PERSON] народилася [INFO] , [PERSON] народилася [INFO] . Діти народилися в селі Грабунь, Рокитнівського району Рівненської області, батьками дітей є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11,12). Згідно Витягів з реєстру територіальної громади, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані в [ADDRESS] , тобто за місце проживання позивача (а.с.11 на звороті, 12 на звороті). Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частиною 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до частин першої та другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» зазначається, що у разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. За приписами статті 19 СК України, при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Ухвалою суду від 10 березня 2025 року про закриття підготовчого провадження по справі та призначення її до судового розгляду по суті, зобов`язано третю особу - Службу у справах дітей Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області надати в судове засідання висновок про доцільність визначення місця проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] із батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.40). У пункті 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. N 866, визначено, що працівник служби у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини проводить бесіду з батьками та відвідує дитину за місцем проживання, про що складає акт обстеження умов проживання за формою згідно з додатком 9, а також звертається до соціального закладу та/або фахівця із соціальної роботи для забезпечення проведення оцінки потреб сім`ї з метою встановлення спроможності матері, батька виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею. 24 квітня 2025 року до суду подано висновок про доцільність визначення місця проживання дітей, який затверджений рішенням виконавчого комітету Березівської сільської ради від 25.03.2025 №23. Згідно висновку, враховуючи те, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають у житовому будинку, де для них створені належні умови для виховання та гармонійного розвитку, а також бажання самих дітей,

Outcome: partial