Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, укладеного між нею, [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрованого 30 травня 2017 року Самбірським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що складено відповідний актовий запис номер 114 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Також просить стягнути в її користь сплачений судовий збір в розмірі 1211,2 гривень. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примирення та подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Матеріали позову надійшли до Личаківського районного суду м. Львова 29 квітня 2025 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено суддю Стрепка Н.Л. Ухвалою суду від 30 квітня 2025 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в судове засідання. В судовому засіданні позивач позов підтримала, вказала, що шлюбні відносини з позивачем припинені, строку на примирення не потребує, просила розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання відповідач не з`явився. 6 травня 2025 року через систему «Електронний суд» на адресу суду надійшла заява представника відповідача адвоката Галайського О.В., який діяв на підставі ордера серії ВС №1363430 від 5 травня 2025 року, відповідно до якої вказує, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливими, фактично шлюбні відносини між сторонами є припиненими та строку на примирення не потребують. За таких обставин суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи у відсутності сторони відповідача, відносно чого позивач не заперечила. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. \~ Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30 травня 2017 року шлюб між сторонами було зареєстровано 30 травня 2017 року, про що складено відповідний запис номер 114. Шлюб було зареєстровано Самбірським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Стаття 51\~Конституції України визначає, що\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини 1\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою\~статті 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті\~104, частиною третьою статті\~\~\~105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті\~110, статті\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, сторона відповідача відносно розірвання шлюбу не заперечує, сторони у справі вважають, що примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову та заявою сторони відповідача про відсутність заперечень з приводу розірвання шлюбу. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. Суд ухвалюючи рішення також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29). Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а\~\~стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші доводи, зазначені сторонами у заявах по суті справи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. При цьому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі 1211,2 гривень судового збору.

Outcome: approved