Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

14.03.2025 представник позивача адвокат Хмелевський А.О. звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в інтересах позивача [PERSON] з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі судового наказу, виданого Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області 28.12.2018, з позивача на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 13.12.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, 03.06.2013 між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, у якому народилась дитина [PERSON] , [INFO] , на утримання якої з позивача на підставі судового наказу Чугуївського міського суду Харківської області від 07.02.2025 стягуються аліменти у розмірі 16,5% частини заробітку (доходу) позивача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.02.2025 та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, в провадженні суду перебуває справа про стягнення аліментів на утримання дружини позивача, з якою він наразі не проживає, проте яка потребує його утримання, оскільки дитини [PERSON] має вади здоров`я, а тому остання змушена здійснювати за ним догляд і не має можливості працевлаштуватись та отримувати доходи. Представник позивача, з урахуванням заяви від 21.05.2025, вказує, що на даний час розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання дітей та дружини перевищує 50% його доходу, а викладені у позові обставини свідчать, що на даний час у позивача змінився сімейний та матеріальний стан, а тому позивач змушений звертатися до суду про зменшення розміру аліментів, які стягуються на користь відповідача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . За таких підстав представник позивача просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання дитини з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на 16,5% частин заробітку позивача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 25.03.2025 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами. Позивач та його представник, належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавали. Відповідач, належним чином повідомлена про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавала, правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась. Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України вказане дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна вимога міститься і в ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Частина 1 ст. 13 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд встановив, що позивач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , на утримання якого на користь відповідача у справі з позивача на підставі судового наказу, виданого Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області від 28.12.2018, стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 13.12.2018 і до досягнення дитиною повноліття. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Також відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, враховуючи зміст ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним і може бути змінений за рішенням суду за наявності підстав, визначених вказаною нормою. При цьому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (зокрема, статті 182, 183 СК України). Така правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 10 вересня 2018 року (справа № 486/466/18). Крім того, аналіз цієї норми права дозволяє дійти висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Зазначений висновок викладено у постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 691/926/20 та у справі № 686/22677/23 від 19 червня 2024 року. Також у пункті 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій\~статті 182 СК України. Згідно з пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Отже, зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Такий висновок викладено в постановах Верховного Суду у справі № 303/369/20 від 29.01.2021 та у справі № 686/22677/23 від 19 червня 2024 року. Отже утримання інших осіб впливає на матеріальне становище утримувача. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частина 4 ст. 82 ЦПК України визначає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Представник позивача, обґрунтовуючи даний позов, посилається на те, що у позивача змінився сімейний стан, позивач створив нову сім`ю, [INFO] у нього народилась дитина [PERSON] , яку він утримує. Також позивач утримує свою дружину [PERSON] , яка через вади здоров`я їх сина змушена займатись його доглядом через що немає можливості працевлаштуватись та отримувати доходи. Вказане також впливає і на матеріальний стан позивача. Вказані обставини є підставами для зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання його з відповідачем сина [PERSON] . На підтвердження вказаних обставин представник позивача подав суду ряд доказів, а саме копії таких документів: Свідоцтва про шлюб між позивачем та [PERSON] , який укладений 03.06.2023; Свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьками якого є позивач та [PERSON] ; Виписки про новонародженого від 14.10.2024; судового наказу, виданого Чугуївським міським судом Харківської області 07.02.2025, згідно якого з позивача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 16,5% частини заробітку (доходу) щомісячно платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, , починаючи з 03.02.2025, до досягнення дитиною повноліття; рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 13.05.2025, згідно якого з позивача стягуються аліменти на утримання [PERSON] , в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 05.03.2025, і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років. Крім того з наданих копій розписок вбачається, що позивач у грудні 2024 року, січня та лютому 2025 року регулярно здійснював грошову допомогу на утримання своєї дружини та сина [PERSON] . Вказані докази вказують на те, що після видачі судового наказу від 28.12.2018 про стягнення аліментів на дитину позивача [PERSON] сімейний стан позивача [PERSON] змінився - він створив нову сім`ю із [PERSON] , [INFO] у нього народився син [PERSON] , яких він утримує. Отже, матеріальний та сімейний стан\~позивача змінились, що є підставою для зменшення розміру стягуваних із нього аліментів. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи вимоги ст. 182 СК України, виходить з такого. Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 5 ст. 183 ЦПК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, законодавцем встановлений мінімальний гарантований безспірний розмір частки від заробітку (доходу) аліментів, що сплачується на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому суд зважає, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Зважаючи на те, що матір дитини сторін обрала спосіб стягнення аліментів з позивача у виді частки від його заробітку (доходу), то суд позбавлений можливості визначати інший спосіб стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] . За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, тобто з моменту набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, з огляду на наведені вище обставини та норми права, суд приходить до висновку про обґрунтованість, доведеність позовних вимог, а відтак про наявність підстав для зменшення розміру аліментів до 1/6 частини від заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд враховує, що такий розмір аліментів відповідає розміру, про визначення якого просить у позові представник позивача 16,5% частини доходу позивача. На думку суду такий розмір аліментів є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та його дітей. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved