Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

07.04.2025\~ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 28 800 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6 000 грн; проценти за користування кредитом в розмірі 10 800 грн; пеня в розмірі 12 000 грн., а також судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 01.07.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 6 000 грн зі сплатою 1,5% в день та кінцевим терміном повернення кредитних коштів - 28.10.2024. Згодом, 30.10.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 28 800 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6 000; проценти за користування кредитом в розмірі 10 800 грн; пеня в розмірі 12 000 грн., яку позивач просить стягнути на його користь. Відповідач відзив на позов не подавав. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.07.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 6 000 грн зі сплатою 1,5% в день та кінцевим терміном повернення кредитних коштів 29.10.2024 (а.с. 10). Кредитодавець перерахував на банківський рахунок відповідача кредитні кошти в розмірі 6 000 грн (а.с. 16). Відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 28 800 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6 000 грн; проценти за користування кредитом в розмірі 10 800 грн; пеня в розмірі 12 000 грн (а.с. 8). 30.10.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги за вказаним кредитним договором (а.с. 23). За частиною 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із ст. 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Матеріалами справи підтверджується, що кредитний договір між сторонами укладено в електронному вигляді. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позовні вимоги про стягнення тіла кредиту підтверджуються належними і допустимими доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У постанові Верховного Суду від 01 вересня 2022 року у справі № 225/3427/15-ц зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, позивач відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки. Згідно із пунктами 1.1, 1.2., 1.4., кредит надано в розмірі 6 000 грн зі сплатою 1,50% в день та кінцевим терміном повернення кредитних коштів 28.10.2024. Таким чином проценти за користування кредитом підлягають стягненню за період з дня укладення кредитного договору, 01.07.2024 до 28.10.2024. Разом із\~тим,\~згідно із\~ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті не може перевищувати 1 %. Згідно із п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України\~«Про споживче\~кредитування»тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 № 3498-IX, установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Оскільки Закон України від 22.11.2023 № 3498-IX набрав чинності 24.12.2023, тому: - за період з 24.12.2023 до 21.04.2024 максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %; - за період з 22.04.2024 до 19.08.2024 - максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1,5 %; - за період з 20.08.2024 року - максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %. Отже, за період з дня укладення кредитного договору, з 01.07.2024 до 19.08.2024 (50 календарних днів) підлягають стягненню проценти за користування кредитом з визначеною у договорі денною процентною ставкою - 1,50%, оскільки вказаний розмір відповідає вимогам Закону за визначений період, що становить - 4 500 грн (6 000 грн х 1,50% х 50 календарних днів). За період з 20.08.2024 і до дати повернення кредиту 28.10.2024 (69 календарних днів) проценти за користування кредитом підлягають стягненню в розмірі 1% денної процентної ставки, оскільки вказаний розмір процентів визначений Законом, що становить 4 140 грн (6 000 грн х 1% х 69 календарних днів). Таким чином, позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом підлягають частковому задоволенню в розмірі 8 640 грн (4 500 грн + 4 140 грн). Крім цього, позовні вимоги про стягнення пені за порушення грошового зобов`язання згідно із ст. 625 ЦК України не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого2010 року). Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Указаний критерій застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суд приходить до висновку, що наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на правову допомогу у зазначеній справі представником позивача частково обґрунтовано, і з огляду на незначну складність самої справи, суд вважає, що понесені позивачем витрати є не співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг. У зв`язку з вищезазначеним, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 2500 грн., що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

Outcome: partial