Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

05 лютого 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Миргородської міської ради, треті особи ТОВ «Аль Вкраіна Агро», державний нотаріус Миргородської державної нотаріальної контори Бобир О.Ю., про визнання права власності на нерухоме майно, придбане на аукціоні, мотивуючи вимоги наступним. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 15 березня 2010 року було порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Миргородм`ясопром». Постановою Господарського суду Полтавської області від 05 липня 2012 року у справі № 23/11 ТОВ «Миргородм`ясопром» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора банкрута. 30 листопада 2017 року ТОВ «Кепітал Прайс» проведено другий повторний аукціон з продажу майна банкрута ТОВ «Миргородм`ясопром» (нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Миргород, вул. Котляревського, 82), на якому ТОВ «Аль Вкраіна Агро» визнано переможцем аукціону. Останнім було перераховано ТОВ «Миргородм`ясопром» 138 830,99 грн як оплату за прибдане нерухоме майно. 05 грудня 2017 року між ТОВ «Миргородм`ясопром» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Чупруна Є.В. та ТОВ «Аль Вкраіна Агро» укладено договір купівлі-продажу майна з аукціону лоту № 1 нерухомого майна загальною площею 2780,5 кв.м (комплекс будівель та споруд в кількості 12-ти одиниць), яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: комплексу будівель і споруд загальною площею 2780,8 кв.м; виробничого корпусу мясожирового цеху площею 1012,2 кв.м; виробничого корпусу ковбасного цеху площею 867,3 кв.м; ветлабораторії 160,4 кв.м; соляного цеху площею 73,5 кв.м; свинарника площею 118,2 кв.м; прохідної площею 23,2 кв.м; вбиральні; забійного цеху площею 300,3 кв. м; вісової площею 6,0 кв.м; костоварки площею 202,8 кв.м; насосоної площею 16,6 кв. м; навісу та споруд. 11 грудня 2017 року між ТОВ «Миргородм`ясопром» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Чупруна Є.В. та ТОВ «Аль Вкраіна Агро», ТОВ «Кепітал Прайс» підписано акт передачі права власності на вказане майно. ПАТ «Дельта-Банк» як заставний кредитор банкрута ТОВ «Миргородм`ясопром» у грудні 2017 року звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника, який відбувся 30 листопада 2017 року, посилаючись на те, що спірні торги проведені без дотримання вимог Закону про банкрутство. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 15 листопада 2018 року, яку залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 11 лютого 2019 року та постановою Верховного Суду від 05 червня 2019 року, в задоволенні заяви ПАТ «Дельта-Банк» відмовлено. Технічний паспорт на зазначене вище нерухоме майно втрачений ТОВ «Миргородм`ясопром» та після укладання договору купівлі-продажу від 05 грудня 2017 року ТОВ «Аль Вкраіна Агро» не передавався. За таких обставин ТОВ «Аль Вкраіна Агро» замовлено та ФОП [PERSON] виготовлено новий технічний паспорт на комплекс будівель за адресою: м. Миргород, вул. Котляревського, 82. ТОВ «Миргородм`ясопром» як продавець ухилявся від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу майна з аукціону. Листом від 27 грудня 2017 року № 02-01/23/11-2940 ліквідатор ТОВ «Миргородм`ясопром» Чупрун Є.В. відмовив ТОВ «Аль Вкраіна Агро» в наданні документів, які необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу майна на аукціоні, пославшись на положення ст. 75 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. В подальшому ТОВ «Аль Вкраіна Агро» звернулось до Першої миргородської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про придбання вищезазначеного майна з прилюдних торгів (аукціоні), але йому було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки укладений на аукціоні договір купівлі-продажу нерухомого майна має бути обов`язково нотаріально посвідчений. Таким чином, договір залишився нотаріально не посвідчений через ухилення ТОВ «Миргородм`ясопром» від цієї процедури. 01 травня 2024 року між [PERSON] та ТОВ «Аль Вкраіна Агро» було укладено договір купівлі продажу майнових прав на нерухоме майно, за яким ТОВ «Аль Вкраіна Агро» продав, а [PERSON] купив майнові права на нерухоме майно загальною площею 2780,5 кв.м (комплекс будівель та споруд в кількості 12-ти одиниць), яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На даний час позивач не може належним чином володіти придбаним майном, оскільки його право не визнається і не зареєстровано. У зв`язку з наведеним позивач просив визнати дійсним договір купівлі-продажу майна з аукціону, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , укладений 05 грудня 2017 року між ТОВ «Миргородм`ясопром» та ТОВ «Аль Вкраіна Агро»; визнати за ним право власності на нерухоме майно загальною площею 2780,8 кв.м (комплекс будівель та споруд), розташоване за вказаною адресою. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник просив позовні вимоги задовольнити з підстав, зазначених в позові. Представник відповідача не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник ТОВ «Аль Вкраіна Агро», повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Державний нотаріус Бобир О.Ю. направила заяву про розгляд справи у її відсутність. Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу майна з аукціону від 05 грудня 2017 року, акту передачі права власності на нерухоме майно від 11 грудня 2017 року, платіжних доручень від 20 листопада 2017 року № 97, 30 листопада 2017 року, 05 грудня 2017 року між ТОВ «Миргородм`ясопром» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Чупруна Є.В. та ТОВ «Аль Вкраіна Агро» укладено договір купівлі-продажу майна з аукціону, а саме нерухомого майна загальною площею 2780,5 кв.м (комплекс будівель та споруд в кількості 12-ти одиниць), яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22-26). Відповідно до листів ТОВ «Аль Вкраіна Агро» від 20 грудня 2017 року, листа [PERSON] від 27 грудня 2017 року № 02-01/23/11-2940, арбітражний керуючий Чупрун Є.В. відмовив ТОВ «Аль Вкраіна Агро» в наданні документів, які необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу майна на аукціоні, пославшись на положення ст. 75 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а саме на те, що свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні, видається нотаріусом на підставі акта про передавання права власності на куплене нерухоме майно та протоколу про проведення аукціону. Відповідно до довідки від 25 серпня 2018 року № 1445, звіту про оцінку майна ФОП [PERSON] в ході проведення технічної інвентаризації комплексу будівель по [ADDRESS] встановлено, що вищевказаний об`єкт має наступні характеристики: загальна площа комплексу будівель та споруд - 2780,8 кв.м (було 2780,5 кв.м) із них: 1. Виробничі корпуси м`ясожирового та ковбасного цехів літ. «А-1», площею 1865,9 кв.м (було 1879,5 кв.м) в тому числі: виробничий корпус м`ясожирового цеху площею 1016,3 кв.м (було 1012,2 кв.м); виробничий корпус ковбасного цеху площею 849,6 кв.м (було 867,3 кв.м). 2. Забійний цех літ. «А1-1» площею 300,3 кв.м. 3. Ветлабораторія літ. «В-1» та соляний цех літ. «В1-1» площею 233,9 кв.м, в тому числі: ветлабораторія площею 160,4 кв.м (групи приміщень № 1 та 2); соляний цех площею 73,5 кв.м (група приміщень № 3). 4. Свинарник літ. «Г-1» площею 118,2 кв.м. 5. Насосна літ. «Д-1» площею 26,7 кв.м (було 16,6 кв.м). 6. Костоварка літ. «Ж-1» площею 202,8 кв.м. 7. Прохідна літ. «3-1», площею 23,2 кв.м. 8. Вбиральня літ. «К-1» площею 3,8 кв.м (раніше площа помилково не зазначалася). 9. Вісова літ. «Л2-2» площею 6,0 кв.м. 10. Споруди 1-4. Самочинне будівництво відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24 травня 2001 року зі змінами та доповненнями, відсутнє; приміщення для переробки спецій площею 38,1 кв.м та навіс знесені (а.с. 32-41). Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 15 листопада 2018 року у справі № 23/11 відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «Дельта-Банк» про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника нерухомого майна загальною площею 2780,5 кв.м (комплекс будівель та споруд в кількості 12-ти одиниць), яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що відбувся 30 листопада 2017 року. Вказане рішення суду залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 11 лютого 2019 року та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05 червня 2019 року (а.с. 46-66). ТОВ «Аль Вкраіна Агро» звернулось до Першої миргородської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про придбання вищезазначеного майна з прилюдних торгів (аукціоні). У відповідності до постанови державного нотаріуса від 17 червня 2022 року № 201/02-31 ТОВ «Аль Вкраіна Агро» відмовлено у видачі свідоцтва на майно придбане на аукціоні (а.с. 28). 22 лютого 2024 року ухвалою Господарського суду Полтавської області у справі № 23/11 про банкрутство ТОВ «Миргородм`ясопром» затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ «Миргородм`ясопром»; вказане товариство ліквідовано, провадження у справі закрито (а.с. 67-80). 01 травня 2024 року між [PERSON] та ТОВ «Аль Вкраіна Агро» укладено договір купівлі продажу майнових прав на нерухоме майно, за яким ТОВ «Аль Вкраіна Агро» продав, а [PERSON] купив майнові права на нерухоме майно загальною площею 2780,5 кв.м (комплекс будівель та споруд в кількості 12-ти одиниць), яке складається з: виробничого корпусу м`ясожирового цеху, виробничого корпусу ковбасного цеху, ветлабораторії, соляного складу, свинарника, прохідної, вбиральні, забійного цеху, вісової, костоварки, насосної, навісу та споруд, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Складено акт прийому-передачі майнових прав на нерухоме майно загальною площею 2780,5 кв.м (комплекс будівель і споруд в кількості 12-ти одиниць) (а.с. 43-45). Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у п. 13 Постанови пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов`язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, державним нотаріусом ТОВ «Аль Вкраіна Агро» відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право власності на майно, придбане на аукціоні. За таких обставин, ТОВ «Аль Вкраіна Агро» вжило всіх можливих заходів для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу майна з аукціону, але договір залишився нотаріально не посвідчений через ухилення арбітражного керуючого ТОВ «Миргородм`ясопром» від цієї процедури. Згідно зі ст. 177 ЦК України до об`єктів цивільних прав відносяться речі, майнові права та інше. Майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч. 1 ст. 190 ЦК України). За правилами ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування). Майнове право є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право є обмеженим речовим правом, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. За змістом положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, є визнання права. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникає, зокрема, з договорів та інших правочинів, має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 527 ЦК України встановлено, що, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У постанові від 30 січня 2013 року № 6-168цс12 Верховний Суд України визначив майнове право як «право очікування», яке є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно в майбутньому. Таким чином, майнове право, яке є предметом договору купівлі-продажу, це обумовлене право на набуття в майбутньому права власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, необхідні й достатні для набуття речового права. Ч. 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 2. ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. 01 травня 2024 року між [PERSON] та ТОВ «Аль Вкраіна Агро» укладено договір купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно, за яким [PERSON] купив майнові права на нерухоме майно загальною площею 2780,5 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, наведена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Згідно з ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (ст. 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (ст. 5 ЦК). До державної реєстрації права власності за новим набувачем покупець за договором про відчуження майна, виконаним сторонами, не має права розпоряджатися цим майном, оскільки право власності на нього зберігається за продавцем, проте має право на захист свого володіння на підставі ст. 396 ЦК. При цьому слід мати на увазі, що після оплати вартості проданого майна і передання його покупцеві, але до державної реєстрації переходу права власності, продавець також не має права ним розпоряджатися, оскільки це майно є предметом виконаного продавцем зобов`язання, яке виникло з договору про відчуження майна (п.1 ч. 1 ст.346 ЦК), а покупець є його законним володільцем. У разі укладення нового договору про відчуження раніше переданого покупцю майна без розірвання попереднього договору чи визнання судом його недійсним продавець несе відповідальність за його невиконання у виді відшкодування збитків новому покупцеві. На даний час позивач не може належним чином володіти придбаним майном, хоча і відповідач визнає позовні вимоги. Враховуючи викладені обставини та норми діючого законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі

Outcome: approved