Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

Позивач, в особі свого представника, звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування вказаних позовних вимог представник позивача посилався на те, що 27 липня 2022 року в м. Києві по вул. Милославській, 2А, відбулась дорожньотранспортна пригода за участі застрахованого автомобіля «Fiat Doblo», н.з. [NUMBER] (поліс ОСЦПВНТЗ ПрАТ «СК «ГРАВЕ Україна» №ЕР/101078351; договір добровільного страхування «Граве КАСКО» №101078351), під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Volvo», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] (далі - Відповідач). Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 06 липня 2022 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» та ТОВ «Бауміт Україна» укладено договір добровільного страхування «Граве КАСКО» №101078351 майнових інтересів власника автомобіля «Fiat Doblo», н.з. [NUMBER] . Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 31 серпня 2022 року по справі №754/6816/22 дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] . У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника. Відповідно до Рахунку-фактури № СФ-0000033 від 08 серпня 2022 року (копія додається) вартість відновлювального ремонту автомобіля «Fiat Doblo», н.з. [NUMBER] становила 22 486, 37 гривень. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 03 листопада 2022 року фахівцями ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» було складено страховий акт № 11.98017456.1/KOS (копія додається), відповідно до якого розмір страхового відшкодування становив 22 486, 37 гривень. Відповідно до платіжного доручення №1104116054 від 04 листопада 2022 року (копія додається) ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» виплатило страхове відшкодування за ремонт автомобіля «Fiat Doblo», н.з. [NUMBER] , в розмірі 22 486, 37 гривень. Відповідно до витягу з єдиної централізованої бази даних МТСБУ «Моторно транспортне страхове бюро України), цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «НАСК «Оранта») відповідно до Полісу № ЕР/205602876 (копія витягу з ЦБД МТСБУ). Відповідно до даного витягу франшиза, передбачена Полісом ЕР/205602876 становить 0,00 гривень, ліміт відповідальності становить 130 000,00 гривень. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» намагалося здійснити досудове врегулювання спору та звернулося до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про страхове відшкодування. Розглянувши дану заяву, ПАТ «НАСК «Оранта» прийняло рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 16 663, 15 гривень, які були перераховані на рахунок ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» (копія платіжної інструкції додається). Таким чином, розмір страхового відшкодування виплачений ПАТ «НАСК «Оранта» Позивачу становить 16 663, 15 гривень. Сума невідшкодованих збитків по виплаті страхового відшкодування, яку повинен сплатити відповідач позивачу складає: 22 486, 37 грн. - 16 663, 15 грн. = 5 823, 22 грн. Таким чином, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача не відшкодованої суми збитків в розмірі 5 823, 22 грн., судового збору в сумі 3 028, 00 грн., та судових витрат, пов`язаних з оплатою професійної правової допомоги в розмірі 3 000, 00 грн. Згідно ухвали судді від 03.02.2025 позовну заяву було залишено без руху, визначено строк для усунення недоліків позову. 04.02.2025 в системі «Електронний суд» представником позивача сформовано заяву про усунення недоліків позову. Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 05.02.2025 року у вказаній вище справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Відповідач по справі повідомлявся судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції на адресу зареєстрованого місця проживання, однак поштове відправлення повернулось з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. Згідно з вимогами ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи вимоги ст.ст.279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 липня 2022 року в м. Києві по вул. Милославській, 2-А, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобіля «Fiat Doblo», н.з. [NUMBER] (поліс ОСЦПВНТЗ ПрАТ «СК «ГРАВЕ Україна» №ЕР/101078351; договір добровільного страхування «Граве КАСКО» №101078351), під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Volvo», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] (далі - Відповідач). Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 06 липня 2022 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» та ТОВ «Бауміт Україна» укладено договір добровільного страхування «Граве КАСКО» №101078351 майнових інтересів власника автомобіля «Fiat Doblo», н.з. [NUMBER] . Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 31 серпня 2022 року по справі №754/6816/22 дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] . У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника. Відповідно до Рахунку-фактури № СФ-0000033 від 08 серпня 2022 року (копія додається) вартість відновлювального ремонту автомобіля «Fiat Doblo», н.з. [NUMBER] становила 22 486, 37 гривень. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 03 листопада 2022 року фахівцями ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» було складено страховий акт № 11.98017456.1/KOS (копія додається), відповідно до якого розмір страхового відшкодування становив 22 486, 37 гривень. Відповідно до платіжного доручення №1104116054 від 04 листопада 2022 року (копія додається) ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» виплатило страхове відшкодування за ремонт автомобіля «Fiat Doblo», н.з. [NUMBER] , в розмірі 22 486, 37 гривень. Відповідно до витягу з єдиної централізованої бази даних МТСБУ «Моторно транспортне страхове бюро України), цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «НАСК «Оранта») відповідно до Полісу № ЕР/205602876 (копія витягу з ЦБД МТСБУ). Відповідно до даного витягу франшиза, передбачена Полісом ЕР/205602876 становить 0,00 гривень, ліміт відповідальності становить 130 000,00 гривень. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» намагалося здійснити досудове врегулювання спору та звернулося до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про страхове відшкодування. Розглянувши дану заяву, ПАТ «НАСК «Оранта» прийняло рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 16 663, 15 гривень, які були перераховані на рахунок ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» (копія платіжної інструкції додається). Таким чином, розмір страхового відшкодування виплачений ПАТ «НАСК «Оранта» Позивачу становить 16 663, 15 гривень. Різниця між фактичним розміром понесених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування та відшкодуванням, яке сплатила ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та яке відповідач має відшкодувати позивачу складає: 22 486, 37 грн. - 16 663, 15 грн. = 5 823, 22 грн. З метою досудового врегулювання спору позивачем 14.10.2024 року було направлено на адресу відповідача претензію про регресну вимогу за вих. №988-10107835, однак з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків. Згідно із ст. 108 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить у межах цієї суми право вимоги, яку страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», роз`яснено судам, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання ,зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В п. 26 цієї Постанови вказано, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки відповідно до правил ст. 993 ЦК України. Відповідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 108 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Що стосується вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, то слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою , включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А тому Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації, суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу). До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником витрати. Позивачем надано суду докази витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000, 00 грн., що підтверджується дослідженими судом документами, а саме: Договором про надання професійної правничої допомоги № 27 від 22.07.2024 року; детальним описом робіт (наданих послуг) від 10.02.2025 р., актом виконаних робіт від 10.02.2025 р., що складає 3 000, 00 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000, 00 грн. Відповідно до змісту ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved