Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Представник позивача у жовтні 2024 року звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області до [PERSON] , в якій позивач просить, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, стягнути з відповідача заборгованість за договором №2538971223 від 27.12.2023 року у розмірі 79058,00 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 27.12.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у позику №2538971223, який разом з Правилами надання споживчих кредитів становлять єдиний договір, за яким відповідачу надано кредит у розмірі 14 000 грн строком на 30 днів, за сплатою 1,99% на день, тобто 726,35% річних за дисконтною процентною ставкою, та 2,99% на день, тобто 1091,35% річних за базовою ставкою. Відповідач кошти не повернув, тому виникла заборгованість розмір якої становить 79100,00 грн, з яких: 14 000 грн. заборгованість за тілом кредиту та 65100,00 грн. заборгованість за процентами (14 000 грн. х 2,99% х 186 днів), проценти нараховані до 30.06.2024 року. У зв`язку із чим, позивач звернувся до суду та просить стягнути заборгованість із відповідача. Ухвалою суду від 07.10.2024 року відкрито провадження у справі за вищезазначеним позовом та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 28.02.2025 року представником відповідача - адвокатом Черевенко Н.О. було направлено відзив на позовну заяву. Адвокат зазначає, що відповідач не заперечує факт укладання договору про надання грошових коштів у позику №2538971223 від 27.12.2023 року та виконання ТОВ «Іннова фінанс» своїх зобов`язань за даним договором, шляхом перерахування на його електронний платіжний засіб коштів у сумі 14000 грн. Проте відповідач не погоджується із сумою нарахування відсотків за договором про надання грошових коштів у позику №2538971223 від 27.12.2023 року у розмірі 65100 грн., що є непропорційною санкцією до суми заборгованості 14000 грн. Крім того, адвокат звертає увагу на розрахунок заборгованості по відсотка, з врахуванням законодавчих обмежень щодо денної процентної ставки, передбаченою Законом України «Про споживче кредитування», яка знижена до 2,99% та строку кредитування тривалістю 24 дні та наводить розрахунок: 14000,00 х 2,99/100=418,60 грн. відсотки за користування кредитом щоденно, 418,60 грн. х 30=12558,00 грн. Таким чином, станом на день закінчення строку дії договору про надання грошових коштів у позику №2538971223 від 27.12.2023 року заборгованість відповідача перед ТОВ «Іннова фінанс» становить 26558,00 грн., з яких: 14000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 12558,00 грн. заборгованість по відсоткам. 04.03.2025 року представником позивача було направлено відповідь на відзив. Позивач звертає увагу на п.5.2 зазначеного Договору, строк дії якого, вказаний у п.1.2 договору, діє на весь період, протягом якого сторони здійснюють свої права і виконують свої обов`язки за цим договором, але не раніше повного виконання сторонами своїх зобов`язань, та визначається як період від дати отримання позичальником позики до фактичної дати повернення позики, процентів за дисконтною та/або (позаакційною) базовою процентною ставками, штрафними санкціями, які мають бути сплачені у разі невиконання умов договору та інших нарахувань передбачених договором. В заперечення щодо нарахування відсотків за вищевказаним договором, зазначає, що відповідачем за весь період користування кредитом відсотки не сплачувались, заборгованість нараховувалась за базовою процентною ставкою 2,99% у день. Також позивачем, враховані встановлені законодавчі обмеження щодо денної процентної ставки, передбачені Законом України «Про споживче кредитування» із змінами внесеними Законом № 3498 від 22.11.2023, а також враховуючи користування позикою понад встановлений Договором строк, нарахування процентів за користування позикою, яке здійснювалось за процентною ставкою в розмірі 2,5% в день та за формулою: тіло кредиту х процентну ставку х кількість днів прострочення = проценти за користування кредитом. Тіло кредиту + проценти за користування = загальна заборгованість. Крім того, позивач зазначає період 1 (з 27.12.2023 27.01.2024) який розраховується базовою процентною ставкою 2,99% у день, та 30 днів прострочення, виходячи з якого сума заборгованості по відсоткам складає 12558,00 грн., період 2 (з 27.01.2024 30.06.2024) який розраховується базовою процентною ставкою 2,5% у день, та 150 днів прострочення, виходячи з якого сума заборгованості по відсоткам складає 52500,00 грн. Загальна сума заборгованості по відсоткам складає 65058,00 грн. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1ст.13ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Згідно ч.1ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 27 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у позику №2538971223, за умовами якого позика становить 14000 грн, яка надається строком на 30 днів, тобто до 26.01.2024 під знижену проценту ставку у розмірі 1,99% на день та базову проценту ставку у розмірі 2,99% на день. Договір підписано одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 4.1 зазначеного Договору, позичальник має право продовжити строк користування позикою. Згідно п. 4.2 вказаного Договору, у випадку ініціювання позичальником пролонгації позичальник сплачує товариству проценти на умовах, що були обрані для здійснення певного виду пролонгації. При цьому, розмір процентів, що сплачує позичальник при оформленні пролонгації змінюється та визначається виходячи з позаакційної (базової) процентної ставки визначеної у пункті 1.1.5 цього договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку позики визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами та відображаються позичальнику в особистому кабінеті. Відповідно до п.5.2 зазначеного Договору, строк дії цього договору, вказаний у п.1.2 договору, діє на весь період, протягом якого сторони здійснюють свої права і виконують свої обов`язки за цим договором, але не раніше повного виконання сторонами своїх зобов`язань, та визначається як період від дати отримання позичальником позики до фактичної дати повернення позики, процентів за дисконтною та/або (позаакційною) базовою процентною ставками, штрафними санкціями, які мають бути сплачені у разі невиконання умов договору та інших нарахувань передбачених договором. Згідно п.5.5 вказаного договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором у вигляді унікального буквено-цифрової комбінації відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму силу як і власноручний підпис. Крім того, у відомостях про позичальника, які зазначені у вказаному договорі, окрім анкетних та контактних даних позичальника вказаний його рахунок № [NUMBER] . Перерахунок коштів у розмірі 14000 грн відповідачу підтверджується листом ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 01.10.2024 року. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. \~ \~ \~ \~ Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «Іннова Фінанс» доведено факт укладення 27.12.2023 між ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем [PERSON] . Договору про надання грошових коштів у позику №2538971223, а також отримання відповідачем 27.12.2023 коштів у позику в розмірі 14 000 грн. на підставі вищевказаного договору. Таким чином, ТОВ «Іннова Фінанс» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, здійснивши переказ коштів відповідачу на банківську картку, яка зазначена відповідачем у зазначеному договорі. \~ \~ \~ \~ Однак, відповідач [PERSON] свої зобов`язання за вказаним договором у строки, передбачені цим договором, щодо повернення суми позики та проценти за користування позикою не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за тілом кредиту та за процентами. Разом з тим, суд не погоджується із розміром заявленої заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 65058,00 грн, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 3\~ст. 509 ЦК України, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ч. 1\~ст. 14 ЦК України\~цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що визначено\~ст. 628 ЦК України. Із системного аналізу наведених норм слідує, що при здійсненні кредитних нарахувань, включених до кредитної заборгованості, кредитор повинен суворо дотримуватися умов, встановлених договором, у тому числі в частині формулювання назв таких нарахувань, проведенні їх розрахунку, що забезпечує прозорість і однозначність вимог. \~ \~ \~ \~ Частина 1\~статті 1049 ЦК України\~передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.ч. 1, 4\~ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. У постанові від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду вже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч.1ст.1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством.\~ У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою ст.1050\~ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст.625ЦК\~України.\~ За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти встановленіст.625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч.2ст.625\~ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч.1ст.1048\~ЦК України і охоронна норма ч.2ст.625\~цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч.1ст.1048\~ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно дост.625\~ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку дії договору чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах прав та інтереси позивача забезпечені ч.2ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до положень п.1.2 та п.1.3 Договору надання грошових коштів у позику №2538971223 від 27.12.2023 року: строк позики (строк дії договору) становить 30 днів; орієнтовний строк повернення позики на останній день дії договору з моменту отримання позики або достроково, дата надання позики 27.12.2023 року, дата повернення позики 26.01.2024 року. Таким чином, оскільки договором надання грошових коштів у позику №2538971223 від 27.12.2023 року визначений строк його дії, який становить 30 днів з 27.12.2023 року до 26.01.2024 року, саме протягом даного строку позивач мав право нараховувати відповідачу передбачені цим договором відсотки, які, з урахуванням невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором у встановлений ним строк та положень п.1.5 цього Договору, становлять 2,99%. Натомість, позивач ТОВ «Іннова Фінанс», як вбачається з позовної заяви, здійснив нарахування відсотків за кредитним договором як у межах строку його дії, тобто протягом 30 днів, так і після закінчення строку його дії - до 30.06.2024 року. Слід зауважити, що пролонгація договору не підтверджується матеріалами справи, як це визначено у п.п. 4.1, 4.2, 4.9 Договору надання грошових коштів у позику №2538971223 від 27.12.2023 року. Розмір позаакційної базової процентної ставки становить 2,99% відповідно до п.1.5 Договору. Тобто, розмір відсотків за 30 днів становить сума у розмірі 12558 грн, що розраховується за формулою (14 000 грн х 2,99%/100% х 30 днів). Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, суд приходить до висновку, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «Іннова Фінанс» не повернуті, що розмір відсотків за користування кредитними коштами підлягає частковому стягненню, а також враховуючи часткове визнання відповідачем позову, суд, враховуючи вищевикладене, вважає за необхідне стягнути з нього заборгованість за кредитним договором № 2538971223 від 27.12.2023 року в сумі 26558,00 грн, тобто позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Частиною першоюст.133\~ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно частини першої статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які в даному випадку складають (26558/ 79058*100)= 33,5 %. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Зокрема, згідно платіжного доручення від 30.09.2024 року позивачем сплачено 2422,40 грн судового збору, з урахуванням задоволеної частини позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення в рахунок відшкодування судового збору 811,50 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial