Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

В жовтні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №397467444 від 02.10.2024 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності в наступних частках власності, а саме: 7/24 частки квартири - [PERSON] ; 1/4 та 5/24 в 1/24 частки квартири - [PERSON] ; 1/4 частки квартири - [PERSON] .. Отже, [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] . З довідки № Т-03-28444 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 21.09.2022 року вбачається, що у вищевказаній квартирі наразі зареєстровані [PERSON] (батько позивача), [PERSON] (сестра позивача), [PERSON] (племінниця позивача). Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Кожен зі співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Таким чином, власник (співласник) майна не може бути позбавлений однієї із складових змісту його права власності (права користування). Зокрема, на даний час вона з [PERSON] перебувають в край неприязних відносинах, остання не надає їй доступу до квартири та відповідно до кімнат, чинить тиск на неї, постійно створює конфлікти та чвари, намагається будь-якими засобами позбавити її у праві користуванні належним їй майном, а відтак між ними виник та постійно триває спір щодо користування їхньою спільною квартирою. У неї відсутній фізичний доступ до кімнат квартири, яка перебуває у спільній частковій власності через відсутність ключів до кімнат квартири (які знаходяться в [PERSON] ), що порушує її права, як власника. З огляду на неприязні стосунки, що склались між сторонами врегулювання даного спору у позасудовому порядку не є можливим. Вона вважає, що встановлення порядку користування квартирою не порушить права інших співвласників квартири та повній мірі захистить її право на користування своєю власністю. Згідно Технічного паспорта на квартиру: загальна площа квартири складає 67,5 кв.м., а житлова площа квартири складає 39,6 кв.м. та складається з трьох житлових кімнат площами - 6 -17,9 кв.м., 7-10,4 кв.м. та 8 -11,3 кв.м.. Враховуючи наведене, позивач з врахуванням заяви про зміну предмету позову, просить: встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] наступним чином, а саме: виділити [PERSON] в користування ізольовану кімнату - площею 11,3 кв.м. та лоджію - площею 1,6 кв.м.; виділити [PERSON] в користування кімнату - площею 17,9 кв.м. з балконом площею 0,9 кв.м., кімнату - площею 10,4 кв.м., в спільному користуванні [PERSON] , [PERSON] , залишити коридор - площею 11,4 кв.м., кладову -площею 0,3 кв.м., вбиральню - площею 1,3 кв.м., ванну - площею 2,8 кв.м., кухню - площею 9,6 кв.м.; вирішити питання розподілу судових витрат. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.02.2025 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задоволити з підстав зазначених у позовній заяві. Позивач суду пояснила, що в них з відповідачем склались неприязні стосунки, вони не можуть в добровільному порядку вирішити питання користування квартирою, яка перебуває у спільній частковій власності. Вона просить виділити їй кімнату площею 11,3 кв.м., оскільки там є лоджія. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечили проти заявлених вимог, оскільки позивач в квартирі не проживає і просить виділити їй в користування кімнату в якій зроблений ремонт силами відповідача, і в якій проживає остання. Більша кімната площею 17,9 кв.м непридатна для проживання, оскільки в ній ще не зроблено ремонт. Відповідач також суду пояснила, що в квартирі прописана і її донька, яка зараз навчається в іншому місті але приїжджає додому. Тому вважає, що в користування позивача, слід виділити кімнату площею 10,4 кв.м., в якій проживав їх батько. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №397467444 від 02.10.2024 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності в наступних частках власності, а саме: 7/24 частки квартири - [PERSON] ; 1/4 та 5/24 частки квартири - [PERSON] ; 1/4 частки квартири - [PERSON] .. Згідно договору дарування від 16.11.2024 року [PERSON] подарувала належну їй на праві власності 1/4 частину квартири [ADDRESS] [PERSON] .. В квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , який на дату ухвалення рішення по справі помер. Згідно Технічного паспорта на квартиру її загальна площа складає 67,5 кв.м., житлова площа квартири складає 39,6 кв.м. та складається з трьох житлових кімнат площами: 6 -17,9 кв.м., 7-10,4 кв.м. та 8 -11,3 кв.м., а також коридора - площею 11,4 кв.м., кладової - площею 0,3 кв.м., вбиральні - площею 1,3 кв.м., ванної кімнати - площею 2,8 кв.м., кухні - площею 9,6 кв.м., балкона - площею 0,9 кв.м., лоджії - площею 1,6 кв.м.. Вищевказані обставини підтверджуються наступними доказами: інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №397467444 від 02.10.2024 року; довідкою № Т-03-28444 від 21.09.2022р. про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб; договором дарування від 21.10.2022р.; Витягом з державного реєстру речових прав на нерухому майно; договором дарування від 16.11.2024 року; технічним паспортом на квартиру. Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Власникові, згідно із ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю; ч.ч.1, 2 ст.358 ЦК України - право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Таким чином встановлення порядку користування приміщенням квартири між співвласниками відповідно до змісту ст. ст. 319, 369 ЦК України є складовою здійснення ними права спільної сумісної власності, при цьому, співвласники майна мають рівні права щодо користування жилим приміщенням. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, пояснень сторін між [PERSON] та [PERSON] склались неприязні відносини, що також підтверджується: постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31.05.2024р. в справі № 686/12357/24 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, постановою Хмельницького апеляційного суду від 25.09.2024р. про скасування постанови від 31.05.2024р. в справі № 686/12357/24; рішенням щодо скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення ЕГА № 1404216 від 19.04.2024 відносно [PERSON] про закриття справи; постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.04.2024р. в справі № 686/3038/24 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП; листом УПП в Хмельницькій області ДПП від 04.06.2024р.; відеозаписами. Відповідно до правовстановлюючих документів розмір частки позивача [PERSON] в квартирі [ADDRESS] становить - 7/24, що відповідає 11,55 кв.м. житлової площі, і вона у вказаній квартирі не зареєстрована та не проживає з 1999 року. Факт не проживання позивача у квартирі підтверджеється актами від 30.12.2024 року. Решта квартири [ADDRESS] належить відповідачу [PERSON] , її частка становить 17/24 частин, що відповідає 28,05 кв.м. житлової площі. Відповідач [PERSON] зареєстрована у вказаній квартирі та проживає в ній. Також у вказаній квартирі зареєстрована донька відповідача - [PERSON] . З наданих відповідачем копій накладних, товарних чеків за 2017 рік, а також з показів свідка [PERSON] , який пояснив, що робив ремонт в квартирі [PERSON] , а саме - в одній кімнаті, кухні, коридорі, спальні за рахунок останньої та на її прохання, вбачається, що саме відповідач робила ремонт в квартирі [ADDRESS] . Свідок [PERSON] також суду пояснив, що робив ремонт в квартирі [PERSON] , яка здійснювала його оплату. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] утримує квартиру, зробила в ній ремонт, не доробила ремонт у залі. Також вона здійснює догляд за батьком, який проживав в дитячій кімнаті. Скандали в них відбуваються. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] постійно проживає в квартирі, приймає участь в утриманні будинку, приймала участь в утепленні будинку, а [PERSON] вона бачить рідше, коли та навідується до батька. Вона бачила, як [PERSON] робила ремонт в квартирі. З наданих суду позивачем [PERSON] платіжних інструкцій АТ КБ "ПриватБанк" вбачається, що в 2024 році вона та її з відповідачем батько [PERSON] здійснювали оплату за житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач, яка у квартирі фактично не проживає, просить виділити в її користування житлову кімнату площею 11.3кв.м. з лоджією 1,6 кв.м., що в загальному розмірі є більшим ніж розмір її частки у вказаній квартирі, а також, що у вказаній кімнаті фактично проживає відповідач, яка зробила в ній ремонт, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та слід встановити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS] , а саме виділити в користування: [PERSON] ізольовану житлову кімнату № [NUMBER] на плані технічного паспорта площею 10,4 кв.м.; в загальному користуванні [PERSON] та [PERSON] залишити: коридор №1 на плані технічного паспорта площею - 11,4кв.м., кладову №2 на плані технічного паспорта площею 0,3кв.м., вбиральню [ADDRESS] на плані технічного паспорта площею 9,6 кв.м. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України 1211,20грн. судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial