Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом про відшкодування завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на його користь 20 757,83 грн страхового відшкодування, стягнути з [PERSON] 18 385,14 грн відшкодування шкоди, а також 6 000,00 грн витрат на проведення судової експертизи, 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, 1 211,20 грн судового збору. Ухвалою суду від 24.02.2025 вищезазначену цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Всі наявні у справі докази були надані стороною позивача. Відповідачам скеровувалась ухвала про відкриття провадження, позов з додатками на адресу зазначену у позові та на адресу реєстрації, яка підтверджена інформацією наданою з Єдиного державного демографічного реєстру. Окрім того, інформація про наявність такого позову у Личаківському суді була розміщена у відкритому доступі на офіційному веб-порталі Судової влади України в мережі Інтернет - http://court.gov.ua Таким чином, відповідачі, будучи належним чином повідомленими у встановленому законом порядку про наявність поданого [PERSON] позову про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відзиву на позов із викладом своїх заперечень щодо заявлених позивачем позовних вимог чи заяви про визнання позову на адресу суду не скерували. З врахуванням вищенаведеного, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів і письмових пояснень, викладених у заявах по суті справи (позовній заяві), в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 12.09.2024 близько 19 год. 45 хв. за адресою: м.Львів, вул. Медової Печери, 1 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Renault Escape», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , а також транспортного засобу марки «Hyunday Accent», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок якого транспортний засіб «Renault Escape», д.н.з. [NUMBER] отримав механічні ушкодження. Як вбачається з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 12.09.2024 водій транспортного засобу «Hyunday Accent», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнав. Постановою Правління Національного Банку України № 109 від 30 травня 2022 року «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», затвердити розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цією постановою: 1)за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 160000 гривень на одного потерпілого; 2) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, у розмірі 320000 гривень на одного потерпілого. Власником пошкодженого 12 вересня 2024 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу «Renault Escape», д.н.з. [NUMBER] , якому протиправними діями [PERSON] були спричинені механічні пошкодження, є позивач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Цивільна-правова відповідальність водія транспортного засобу «Hyunday Accent», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , на час скоєння ДТП була застрахована згідно полісу серії № 218139224 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Національній акціонерній страховій компанії «Оранта». Позивач 16 вересня 2024 року подав до Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Згідно з пунктом 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. 28.10.2024 Національною акціонерною страховою компанією «Оранта» було складено страховий акт №ОЦВ-24-13-17638/1, розрахунок суми страхового відшкодування, та 28 жовтня 2024 року виплачено на рахунок позивача страхове відшкодування у розмірі 16 362,04 грн, що підтверджується платіжною інструкцією . Позивач не погодився з визначеним оцінювачем розміром збитків, який вважав заниженим з огляду на те, що оцінювачем не враховано всього обсягу відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля. Сума страхового відшкодування, виплачена [PERSON] страховою компанією, на її думку, є недостатньою для повноцінного ремонту автомобіля, оскільки вартість завданих йому збитків є значно вищою. Як вбачається з наявних матеріалів справи, в обґрунтування заявлених вимог позивачем було надано Звіт №3929/24 від 17 грудня 2024 року про оцінку автомобіля «Renault Escape», д.н.з. [NUMBER] , виготовленого оцінювачем [PERSON] на замовлення позивача. Відповідно до висновків Звіту №3929/24 від 17 грудня 2024 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault Escape», д.н.з. [NUMBER] з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу становить 36 908,86 грн, а вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «Renault Escape», д.н.з. [NUMBER] - 55 293,98 грн. З урахуванням вищевикладеного представник позивача 13.02.2025 звернувся до відповідача НАСК «Оранта» із заявою про здійснення доплати страхового відшкодування. Відповідно до п.34.4 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти. Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими-прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (утому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32та/або37цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Доплату страхового відшкодування НАСК «Оранта» так і не здійснило. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в частині 1 ст. 1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Звертаючись у лютому 2025 року до суду з даним позовом [PERSON] обрала такий спосіб захисту свого права, згідно з яким до НАСК «Оранта» позивач пред`явив позовні вимоги про стягнення недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 20 546,80 грн та вартості послуг, пов`язаних з залученням експерта у розмірі 4 500,00 грн, а також витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги. Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», уклавши зі страхувальником транспортного засобу «Hyunday Accent», д.н.з. [NUMBER] , договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, взяло на себе обов`язок в межах страхової суми відповідати за шкоду, завдану страхувальником іншій особі внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Вказані обставини встановлені судом та не заперечуються відповідачем. Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 76 ЦПК України Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У статті 110 ЦПК України закріплено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. В свою чергу, згідно з ч.ч. 1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, на підтвердження наведених у позовній заяві тверджень стороною позивача долучено Звіт №3929/24 від 17 грудня 2024 року про оцінку автомобіля «Renault Escape», д.н.з. [NUMBER] , який є належним та допустимим доказом у розумінні ст.ст. 76-80 ЦПК України. Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. У свою чергу, сторона відповідача на підтвердження своєї позиції клопотання про проведення судової експертизи на адресу суду не скерувала, висновку експерта щодо дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань не долучила, відзиву суду не надала. Будь-яких інших належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження іншого розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, ніж той, що заявлений позивачем до стягнення, стороною відповідача суду не надано. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки суд розглядає справу виключно на підставі наявних в матеріалах справи доказів, проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до переконання про доведеність того, що вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин, автомобіля «Renault Escape», д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 36 908,84 грн. За таких обставин, суд приходить до переконливого висновку, що сума виплаченого позивачу страхового відшкодування у розмірі 16 362,04 грн є значно меншою, ніж вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, а тому наявні підстави для стягнення з НАСК «Оранта» на користь [PERSON] суми недоплаченого страхового відшкодування за шкоду, завдану майну внаслідок ДТП. Жодних доказів на спростування цієї обставини стороною відповідача не подано. Отже, оскільки вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault Escape», д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 36 908,84 грн, враховуючи виплату НАСК «Оранта» страхового відшкодування позивачу у розмірі 16 362,04 грн, з Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь [PERSON] слід стягнути суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 20 546,80 грн (36 908,84 грн - 16 362,04 грн = 20 546,80 грн), а отже позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню. Що стосується заявлених позовних вимог до [PERSON] слід зазначити наступне. Як вбачається зі Звіту №3929/24 від 17 грудня 2024 року вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «Renault Escape», д.н.з. [NUMBER] становить 55 293,98 грн. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким же чином врегульовано дане питання і в статті 27 Закону України «Про страхування». Положеннями статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Однак, оскільки відповідач спричинив дорожньо-транспортну пригоду, визнав себе винним у скоєнні ДТП, внаслідок ДТП потерпілому завдано збитки, позивачем здійснено частково виплату страхових відшкодувань потерпілому, тому до позивача перейшло право вимагати стягнення з відповідача на користь позивача 18 385,14 грн, як частини не оплаченої матеріальної шкоди, з розрахунку: 55 293,98 грн - 36 908,84 грн = 18 385,14 грн. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідачем [PERSON] відшкодування шкоди не відбулося, переконливих доказів на спростування позиції позивача відповідач суду не надав, викладені позивачем обставини знайшли своє підтвердження, позовна заява ґрунтується на законних підставах та підлягає задоволенню в повному обсязі. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Крім того, у частинах 1, 5, 6 статті 106 ЦПК України закріплено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Враховуючи наведені положення законодавства та приймаючи до уваги те, що позивач для відновлення своїх порушених прав був вимушений самостійно звернутись до судового експерта Войтика Я.М. для визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля, у зв`язку з чим позивач зазнав відповідних судових витрат у розмірі 4 500,00 грн, суд вважає, що з відповідачів Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» та [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід також стягнути витрати, пов`язані з залученням експерта, а саме з НАСК «Оранта» слід стягнути 2375,10 грн (52,78% від загальної ціни позову), а з [PERSON] - 2124,90 грн (47,22% від загальної ціни позову). Як вбачається з платіжної інструкції № @2PL694876, позивачем при пред`явленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. Тому з НАСК «Оранта» слід стягнути 639,27 грн (52,78% від загальної ціни позову), а з [PERSON] - 571,93 грн (47,22% від загальної ціни позову). Докази понесення інших судових витрат сторонами не подані.

Outcome: approved