Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06.12.2017\~ року Товариство з Обмеженою Відповідальністю «Він Фінанс», код ЄДРПОУ: 38750239 (до перейменування, до 25.07.2024 року Товариство з Обмеженою Відповідальністю «Фінансова Компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ»), стало власником об`єкту, а саме: земельної ділянки площею 0,10 га, що розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський (нині Одеський) район, територія Фонтанської сільської ради, цільове призначення - ведення садівництва, кадастровий номер 5122786400:01:001:0991. Постановою Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області накладено арешт на вищевказану земельну ділянку. Викладене стало причиною звернення позивача до суду з позовом про скасування арешту. Представник позивача до суду не з`явився, звернувшись з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №107034018 земельна ділянка. кадастровий номер: 5122786400:01:001:0991, площею (та): 0.1 Цільове призначення: для індивідуального садівництва. Адреса: Одеська обл.. Лиманський (нині Одеський) р.. с рада. Фонтанська. Належить на праві приватної власності ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (після перейменування ТОВ «ВІН ФІНАНС» на підставі: договору іпотеки серія та номер №2489 виданого 07.12.2007 року видавник: Комінтернівський районний нотаріальний округ [PERSON] ; договору про відступлення права за договорами іпотеки серія та номер 202 укладеного 27.02.2017 року, видавник Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Андрейків І.В.; договору про відступлення права за договорами іпотеки серія та номер 203 укладеного 27.02.2017 року, видавник Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Андрейків І.В. Судом також було встановлено, що державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.09.2019 року, серія та номер 52268790, номер запису обтяження 33287283, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно [PERSON] , у тому числі земельну ділянку, кадастровий номер: 5122786400:01:001:0991 площею (га): 0,1 цільове призначення: для індивідуального садівництва. Адреса: Одеська обл., Лиманським район, Фонтанська сільська рада. Права і обов`язки державного виконавця визначені у статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин. У разі, якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій (частина перша статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин). Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника визначено у главі 4Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин. Згідно з частиною першою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 54 «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути зверну то у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз`яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленного майна. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку»(частина восьма статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин). За положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України «Про іпотеку». Зокрема, частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. При цьому за змістом частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до частини сьомої статті 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Згідно ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого\~Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Аналогічні положення містяться і у ст.ст.\~317,\~321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Такими чином, позовні вимоги обґрунтовані, законні, і підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved