Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, [PERSON] , ТОВ Виробничо-комерційної фірми «АГРО-ЕКО ХХІ» про скасування державної реєстрації земельної ділянки та припинення речових прав на неї. Позовні вимоги обґрунтовуються тими обставинами, що рішенням Рудської сільської ради народних депутатів Кам`янець-Подільського району Хмельницької області за №2 від 10.10.1995 року було передано КСП «Обрій» у колективну власність 1193, 5 га землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На виконання вище вказаного рішення видано державний акт серії ХМ №018 від 22.12.1995 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №18. Станом на 17.02.2003 року кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай) по реструктиризованому КСП «Обрій» становить 461 особа, в тому числі 5 осіб набули право на земельну частку (пай) по рішенню районного суду за рахунок земель резервного фонду. 19.12.2003 розпорядженням Кам`янець-Подільської РДА за №897/0зр було погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) власників земельних часток (паїв) по реформуванню КСП «Обрій», розробленим ПП «Земля» на площу 976, 78 га, в тому числі ріллі - 965, 22 га, багаторічних насаджень - 11, 56 га. Передано у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва власникам земельних часток (паїв) згідно списку, що додається (додаток №1), що розташовані на території Рудської сільської ради, за межами населених пунктів. Дозволено власникам земельних часток (паїв), згідно списку, що додається (додаток №1), виготовлення державних актів на право власності на землю. Сесією Жванецької сільської ради 02.01.2018 прийнято рішення №8 «Про реорганізацію Рудської сільської ради». Згідно вказаного рішення, Жванецьку сільську раду слід вважати правонаступником активів та пасивів, всіх майнових прав та обов`язків Рудської сільської ради. 29.06.2023 року на адресу Жванецької сільської ради надійшов лист ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області за №18-22-0.501-2037/2-23 з якого стало відомо, що наказом від 09.12.2016 року № 22-32716-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» було передану у приватну власність земельну ділянку із кадастровим номером 6822486800:04:001:0026, загальною площею 2 га, - гр. [PERSON] . Також вказану ділянку було незаконно сформовану як земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства (01.03). В подальшому, а саме 24.06.2021 року [PERSON] відчужив спірну земельну ділянку [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1699, який 03.01.2022 року та передав її в оренду ТОВ ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «АГРО-ЕКО XXI» на підставі відповідного договору. Позивач вважає, що земельна ділянка з кадастровим номером 6822486800:04:001:0026, загальною площею 2 га, незаконно вибула із відання органу місцевого самоврядування, оскільки відноситься до невитребуваних земель (паїв), а проведення її держаної реєстрації як земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передача її у приватну власність є незаконними. Просить скасувати державну реєстрацію земельної ділянки із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (01.03), площею 2 га, кадастровий номер 6822486800:04:001:0026, із закриттям Поземельної книги, одночасно припинивши право приватної власності [PERSON] , номер запису 42675171 від 24.06.2021 р., та похідне від нього право оренди ТОВ ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «АГРО ЕКО XXI» (код ЄДРПОУ 34422244), номер запису 46400297 від 25.01.2022 р. - на вказану земельну ділянку. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 21 грудня 2023 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 10 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник Позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримав. Представник відповідача [PERSON] та ТОВ ВКФ «АГРО-ЕКО ХХІ» адвокат Сергійчук Ю.В. проти задоволення позовних вимог заперечував. Представник ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, 10 січня 2024 року подав відзив, в якому вказує, що позов є безпідставним, у зв`язку із чим просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши представників відповідачів, вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що Рішенням Рудської сільської ради народних депутатів Кам`янець-Подільського району Хмельницької області за №2 від 10.10.1995 року було передано КСП «Обрій» у колективну власність 1193,5 га землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На виконання вище вказаного рішення видано державний акт серії ХМ №018 від 22.12.1995 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №18. (а.с. 68-70) Станом на 17.02.2003 року кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай) по реструктиризованому КСП «Обрій» становить 461 особа, в тому числі 5 осіб набули право на земельну частку (пай) по рішенню районного суду за рахунок земель резервного фонду. 19.12.2003 розпорядженням Кам`янець-Подільської РДА за №897/0зр було погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) власників земельних часток (паїв) по реформуванню КСП «Обрій», розробленим ПП «Земля» на площу 976,78 га, в тому числі ріллі - 965,22 га, багаторічних насаджень - 11,56 га. (а.с. 41-53) Передано у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва власникам земельних часток (паїв), згідно списку, що додається (додаток №1), що розташовані на території Рудської сільської ради, за межами населених пунктів. Дозволено власникам земельних часток (паїв), згідно списку, що додається (додаток №1), виготовлення державних актів на право власності на землю. Сесією Жванецької сільської ради 02.01.2018 прийнято рішення №8 «Про реорганізацію Рудської сільської ради». Згідно вказаного рішення, Жванецьку сільську раду слід вважати правонаступником активів та пасивів, всіх майнових прав та обов`язків Рудської сільської ради. (а.с. 7-8) 29.06.2023 року на адресу Жванецької сільської ради надійшов лист ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області за №18-22-0.501-2037/2-23 з якого стало відомо, що наказом від 09.12.2016 року № 22-32716-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» було передану у приватну власність земельну ділянку із к/н 6822486800:04:001:0026, загальною площею 2 га, - гр. [PERSON] . (а.с. 9-11) В подальшому, а саме 24.06.2021 року [PERSON] відчужив спірну земельну ділянку [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1699, який 03.01.2022 року передав її в оренду ТОВ ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «АГРО-ЕКО XXI» на підставі відповідного договору. (а.с. 12) Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини 1,2 статті 89 ЦПК України). Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст. 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду. Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: -колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; -громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; -громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); Згідно ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 6 ст. 24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: -подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; -невідповідність поданих документів вимогам законодавства; -знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Відповідно до\~ч.\~5\~ст.\~24\~ЗУ «Про\~Державний земельний\~кадастр», Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: -перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; -за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. Позивач, обґрунтовуючи підстави позову зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером 6822486800:04:001:0026, загально площею 2 га, незаконно вибула із відання органу місцевого самоврядування, оскільки відноситься до невитребуваних земель (паїв), а проведення її державної реєстрації як земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передача її у приватну власність є незаконними. Вказане обумовлене тим, що спірна земельна ділянка може бути передана виключно особам, які визначені в ст. 1 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), у зв`язку із чим, земельна ділянка з кадастровим номером 6822486800:04:001:0026, яка належала реструктиризованому КСП «Обрій» та відноситься до невитребуваних земельних часток (паїв), наразі має перебувати у віданні органу місцевого самоврядування з метою організації її розподілу». З копії матеріалів Технічного звіту по виготовленню державного акту на право колективної власності на землю КСГП «Обрій» с. Гаврилівці та Плану земель переданих КСГП «Обрій» с. Гаврилівці в колективну власність та постійне користування свідчать, що спірна земельна ділянка не відноситься до невитребуваних земельних часток (паїв). Із копії Технічного звіту вбачається, що земельна ділянка № [NUMBER] площею 145,6 га (на Плані земель зазначена рожевим кольором) віднесено до земель «РЕЗЕРВУ». Саме в межах земельної ділянки № [NUMBER] площею 145,6 га (на Плані земель зазначена рожевим кольором), які віднесені до земель «РЕЗЕРВУ» було передано у власність [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 6822486800:04:001:0026, загальною площею 2 га. Інших доказів, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером 6822486800:04:001:0026, загальною площею 2 га знаходиться серед земель колективної власності (на Плані земель зазначені жовтим кольором «колективна власність») Позивачем не надано. Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином суд враховує наступні висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 675/2424/16-ц, а саме: «Отже, Указ Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначає лише переважне право певної категорії громадян на отримання земель резервного фонду, однак він не містить прямої заборони надання таких земель іншим громадянам.» «Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду висловленими у постановах від 07 листопада 2018 року у справі № 368/540/16-ц (провадження № 61 23730св18) та від 04 вересня 2019 року у справі № 368/542/16-ц (провадження № 61 1442св17).» «Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходи з того, що [PERSON] і [PERSON] не відносяться до категорії осіб, яким надано право отримати у власність земельну ділянку з резервного фонду, тому при передачі їм у власність спірних земельних ділянок було порушено порядок такої передачі.» «Разом з тим, з таким висновком суду апеляційної інстанцій погодитися не можна, оскільки суд апеляційної інстанції залишив поза увагою ту обставину, що пункт 7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлює переважне право визначеної категорії громадян на отримання таких земель, однак він не містить заборони щодо надання земель іншим громадянам.» «Викладене узгоджується з правовими висновком Верховного Суду висловленим у постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 687/960/16-ц (провадження № 61 16247св18)» У Постанові Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 363/428/14 зроблено наступні висновки: «Пунктом 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» установлено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.» «Виходячи із зазначеної норми, при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій у приватну власність передаються земельні ділянки (крім земель резервного фонду) працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю).» «Створений у процесі приватизації резервний фонд земель призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням переважно громадянами, зайнятими у соціальній сфері на селі, а також іншими особами, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.» «Отже, Указ Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначає лише переважне право певної категорії громадян на отримання земель резервного фонду, однак він не містить прямої заборони надання таких земель іншим громадянам.» «Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеним у постановах від 07 листопада 2018 року у справі № 368/540/16-ц, від 04 вересня 2019 року у справі № 368/542/16-ц, від 20 листопада 2019 року у справі № 687/960/16-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 675/2424/16-ц. «Установивши зазначені обставини, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що земельна ділянка, кадастровий номер 3221886400:35:117:0115, до її передання у власність [PERSON] перебувала у державній власності за межами населеного пункту, ця земельна ділянка була для ведення особистого селянського господарства, а тому розпоряджатися такою ділянкою мала право Вишгородська районна державна адміністрація. При цьому апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що неналежність [PERSON] до категорії осіб, визначених пунктом 7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», який встановлює переважне право визначеної категорії громадян на отримання таких земель, не свідчить про незаконність передання спірної земельної ділянки їй у власність, адже вказана норма не містить заборони щодо надання земель іншим громадянам.» Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що Указ Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначає лише переважне право певної категорії громадян на отримання земель резервного фонду та не містить прямої заборони надання таких земель іншим громадянам. Оцінивши докази, кожен окремо та в їх сукупності на предмет їх належності, допустимості, достатності та достовірності, за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову Жванецької сільської ради до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, [PERSON] , ТОВ Виробничо-комерційної фірми «АГРО-ЕКО ХХІ» про скасування державної реєстрації земельної ділянки та припинення речових прав на неї слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed