Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ТОВ «ФІНПРОМ\~МАРКЕТ») звернулося до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики №75222348 в розмірі 33178,40 грн, суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн. Крім того, представник позивача просить витребувати письмові докази у справі. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 18.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (позикодавець) та [PERSON] (відповідач або позичальник) укладено договір позики №75222348 (далі Договір позики), на умовах якого позикодавець надав позичальнику грошові кошти у позику в розмірі 15000,00 грн, строком на 64 дні зі сплатою процентів за ставкою 1,60% в день (базова процентна ставка/фіксована), шляхом перерахування суми позики на банківський картковий рахунок, зазначений в Договорі позики. Договір позики підписано відповідачем електронним підписом. 21.12.2021 між «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» укладено Договір факторингу №2112, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за Договором позики. 31.03.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено Договір факторингу №310323-ФМ, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за Договором позики. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором позики, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», загальна сума якої складає 33178,40 грн, а також відшкодувати понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Процесуальні дії у справі Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 25.04.2025 набрав чинності Закон України від 26.02.2025 № 4273-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» відповідно до якого змінено найменування Комінтернівського районного суду міста Харкова на Слобідський районний суд міста Харкова. Представник позивача в судові засідання 30.04.2025 та 26.05.2025 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судові засідання 30.04.2025 та 26.05.2025 не з`явився, письмових заяв не надав, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, а саме: рекомендованими поштовими відправленнями з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця проживання, причини своєї неявки суду не повідомив, письмових заяв не надав. За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Судові повістки повернулися до суду, як неотримані відповідачем із зазначенням у довідках про причини повернення «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, на підставі ст. 280, 281 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права 18.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (позикодавець) та [PERSON] укладено Договір позики (ануїтет) №75222348, відповідно до якого позикодавець зобов`язався передати у власність позичальнику грошові кошти, без забезпечення, на погоджений строк, на умовах строковості, зворотності, платності а позичальник зобов`язався повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити плату (проценти) від суми позики протягом строку позики згідно з Графіком платежів, або достроково. Сума позики - 15000,00 грн; строк позики (строк договору) - 64 дні; процентна ставка (базова/день) 1,6% (фіксована). Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Судом встановлено, що Договір позики з додатками укладений за допомогою інформаційно-комунікаційної системи (ІКС) позикодавця, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, та має силу договору, який укладений в письмовій формі. Підписавши Договір позики, відповідач також підтвердив ознайомлення з Правилами надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), далі - Правила. На виконання Договору позики позикодавець надав відповідачу кредит в сумі 15000,00 грн на зазначений в Договорі позики картковий рахунок позивача [NUMBER] , що підтверджується довідкою платіжного провайдера ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» від 07.02.2025 №КД-000008143/ТНПП (а.с.44). Відповідно до Договору факторингу №2112 від 21.12.2021 та Реєстру прав вимог №4 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» права грошової вимоги за Договором позики до відповідача (а.с.47-67). 31.03.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» відступило права грошової вимоги за Договором позики до відповідача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на підставі Договору факторингу №310323-ФМ та Реєстру боржників (а.с.68-87). Відступлення права вимоги відповідає умовам Правил (п.12.2.3), Договору позики, а також положенням ст.1077, 1080, 1082 ЦК України. В силу вимог ст. 512, 513, 514, 516, 517\~ЦК України\~у зобов`язанні позичальника за Договором позики відбулася заміна кредитора, а ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло статусу нового кредитора. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, вимоги щодо стягнення тіла кредиту в сумі 15000,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо нарахування процентів за користування кредитом суд дійшов таких висновків. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року. Відповідно до п.2.2 Договору позики строк позики 64 дні. Водночас позивач не надав доказів продовження строку кредитування, в тому числі на умовах, визначених Правилами. Крім того, суд зауважує, що визначення в договорі умови автоматичної пролонгації порушує приписи Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до якого продовження строку користування кредитом здійснюється виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін (ст.12 зазначеного закону). А відтак, нарахування відсотків (процентів за користування кредитом) поза строком кредитування є неправомірним. Відповідно до Додатку №1 до Договору позики сума процентів за користування кредитом, нарахована за період строку кредитування, становить 10678,40 грн. В стягненні решти суми нарахованих процентів слід відмовити. Суд також дослідив умови п.6.7 Правил щодо порядку нарахування процентів у разі прострочення зобов`язань, на які посилається позивач в позовній заяві. Суд звертає увагу, що зазначені положення суперечать вимогам ст.1048 ЦК України та зазначеній вище правовій позиції Верховного суду. Згідно зі ст.\~629\~ЦК\~України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення заборгованості за договором порушує право позивача на своєчасне отримання плати за надані послуги. Отже, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за Договором позики, права вимоги за яким перейшло до позивача, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в сумі 25678,40 грн, з яких 15000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу (тіло кредиту) та 10678,40 грн- сума заборгованості за процентами. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. Згідно з ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до \~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат представник позивача надав Договір №01-11/24 про надання правової допомоги від 01.11.2024, Витяг з Акту №8-П приймання передачі наданої правничої допомоги від 07.03.2025, Акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги та платіжну інструкцію кредитового переказу коштів від 07.03.2025, відповідно до яких вартість наданої посли з правничої допомоги становить 3500 грн. На підставі викладеного, та зважаючи на вимоги ст.141 ЦПК України, суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню з відповідача у сумі 2\~700,00 грн.

Outcome: partial