Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

07.10.2024 року до суду звернувся представник ТОВ «Кредитні ініціативи» із позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22 лютого 2008 між ПАТ «СВЕРБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0321/0208/45-008, відповідно до якого останній надано кредит на 34800,00 доларів США. 28 листопада 2012 між ПАТ «СВЕРБАНК» та ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» укладено договір факторингу №15, згідно якого право вимоги по кредитному договору №0321/0208/45-008 від 22.02.2008 відійшло до ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС». 28 листопада 2012 між ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір\~факторингу,\~згідно якого\~право вимоги\~по кредитному\~договору №0321/0208/45-008\~від 22.02.2008\~відійшло до ТОВ «Кредитні ініціативи». 15 квітня 2014 ТОВ «Кредитні ініціативи», з метою захисту свого порушеного права, звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №0321/0208/45-008 від 22.02.2008. Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.11.2014 позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» було задоволено та стягнуто з позичальника на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість у розмірі 640\~826,27 грн. та судові витрати по справі у розмірі 3654,00 грн. Заочне рішення від 26.11.2014 року набрало законної сили, проте станом на момент подачі даного позову воно не виконано. Відтак, грошове зобов`язання, визначене рішенням суду, вважається простроченим. З огляду на приписи ст. 625 ЦК, беручи до уваги розмір простроченого грошового зобов`язання, визначеного Заочним Рішенням віл 26.11.2014 року та частковим виконанням своїх зобов`язань стороною Відповідача, станом на 23 лютого 2022 року розмір нарахованих 3 % річних та інфляційних втрат від суми заборгованості складає 219 569 грн. 83 коп., з яких: сума заборгованості за ставкою 3% на суму простроченої заборгованості - 57 345 грн. 06 коп.; сума заборгованості за інфляційними втратами на суму простроченої заборгованості - 162 224 грн. 77 коп.. Нарахування 3% річних та інфляційних втрат здійснювалось щодо заборгованості, визначеної Заочним Рішенням від 26.11.2014 року і частковим виконанням стороною Відповідача своїх зобов`язань по Кредитному договору від 22.02.2008 року. Станом на 23.02.2019 заборгованість склала 637\~167,36 грн.. Невиконання відповідачем зобов`язань і зумовило звернення позивача до суду із відповідним позовом. З огляду на це, просить стягнути з відповідача 219 569,83 грн. інфляційних витрат та трьох відсотків річних, а також судові витрати по справі в розмірі 3293,55 грн.. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.10.2024 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. 30.10.2024 позивачем подана заява про усунення недоліків. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.11.2024 відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 20 грудня 2024 року позов задоволено. Ухвалою суду від 24 лютого 2025 року за заявою представника відповідача [PERSON] - адвоката Коваленко Р.А. про перегляд заочного рішення, заочне рішення суду від 20 грудня 2024 року скасовано, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача до суду не з`явилався, надалав письмову заяву про розгляд справи за її його відсутності, позовні вимоги підтримала, просила ухвалити рішення за наявними у справі доказами. Представник відповідача [PERSON] , - адвокат Коваленко Р.А. у судовому засіданні зазначив, що заочне рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.11.2014 року по цивільній справі № 212/9600/14-ц, на підставі якого ТОВ «Кредитні ініціативи» бажає стягнути з відповідача [PERSON] станом на 23 лютого 2022 року розмір нарахованих 3 % річних та інфляційних втрат від суми заборгованості 219 569 грн. 83 коп., з яких: сума заборгованості за ставкою 3% на суму простроченої заборгованості - 57 345 грн. 06 коп.; сума заборгованості за інфляційними втратами на суму простроченої заборгованості - 162 224 грн. 77 коп., постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 травня 2025 року\~\~ - скасовано в частині задоволення позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON] , про стягнення грошових коштів та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у стягненні заборгованості з [PERSON] . Тому, враховуючи зазначене вище вважає, що у задоволенні позовних вимог у даній справі має бути відмовлено в повному обсязі, у зв`язку з необґрунтованістю. Статтями 43, 211\~ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов до такого висновку. Судом встановлено, що 22 лютого 2008 між ПАТ «СВЕРБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0321/0208/45-008, відповідно до якого останній надано кредит на 34800,00 доларів США. 28 листопада 2012 між ПАТ «СВЕРБАНК» та ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» укладено договір факторингу №15, згідно якого право вимоги по кредитному договору №0321/0208/45-008 від 22.02.2008 відійшло до ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС». 28 листопада 2012 між ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір\~факторингу,\~згідно якого\~право вимоги\~по кредитному\~договору №0321/0208/45-008\~від 22.02.2008\~відійшло до ТОВ «Кредитні ініціативи». Як вбачається з матеріалів справи, 15 квітня 2014 ТОВ «Кредитні ініціативи», з метою захисту свого порушеного права, звернулося до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №0321/0208/45-008 від 22.02.2008. Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.11.2014 позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» було задоволено та стягнуто з позичальника на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість у розмірі 640\~826,27 грн. та судові витрати по справі у розмірі 3654,00 грн. На теперішній час постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 травня 2025 року\~\~ по цивільній справі № 212/9600/14-ц заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2014 року по цивільній справі № 212/9600/14-ц за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення грошових коштів скасовано в частині задоволення позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON] , про стягнення грошових коштів та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у стягненні заборгованості з [PERSON] . Відтак, грошове зобов`язання, визначене заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2014 року\~\~ по цивільній справі № 212/9600/14-ц, не існує, у зв`язку зі скасуванням зазначеного рішення. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові на позивача. Оскільки у задоволенні позову суд відмовляє, судові витрати понесені позивачем та підтверджені документально, відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд покладає на позивача. Згідно ст.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19). Частиною восьмою статті 141\~ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до положень статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Таким чином, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження доказів витратна правничу допомогу представником відповідача були долучені, зокрема: договір про надання правничої допомоги від № 23/24 від 10.05.2024 року, додаткової угоди до договору про надання правової (правничої) допомоги № 23/24 від 10.05.2024 року, акту прийому-здачі наданих послуг від 26.05.2025 року на суму 11000,00 грн. Позивач, отримавши відзив на позовну заяву, у якому зазначено що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, [PERSON] становить загалом по справі 19000,00 гривень, надав відповідь на відзив, при цьому правом подання клопотання про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу не скористався. Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без вказаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу (постанови Верховного суду від 29.03.2018 у справі № 907/357/16 та від 18.12.2018 у справі № 910/4881/18). Враховуючи, що витрати на правову допомогу документально підтверджені та доведені, пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, суд дійшов висновку про стягнення судових витрат на правничу допомогу у повному обсязі у розмірі 11000 грн. 00 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved