Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

17.03.2025 року [PERSON] звернувся до Арбузинського районного суду Миколаївської області через свого представника, адвоката Рибакову\~Л.А., із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, у якій просив встановити факт належності йому договору купівлі-продажу від 16.04.1999 року житлового будинку, який знаходиться по [ADDRESS] . У заяві вказував, що є власником зазначеного житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу від 16.04.1999 року. Договір зареєстрований в Арбузинському РКГ БТІ в книзі №1 за реєстраційним номером 17 від 16.04.1999 року. На час оформлення документів заявник не звернув увагу на допущену помилку в написанні його прізвища, яке у договорі невірно записане як « [PERSON] », тоді як вірним написанням є « [PERSON] ». Різницю у написанні прізвища заявник пов`язує з довільним перекладом з російської мови, яку використовували при заповненні документів за часів СРСР, на українську мову посадовими особами. Таким чином наявна невідповідність написання прізвища заявника між документом, який посвідчує особу заявника та правовстановлюючим документом, що унеможливлює реалізацію заявником свого права власності на житловий будинок, зокрема, розпорядження майном. Внести зміни або виправлення до правовстановлюючого документа в позасудовому порядку неможливо, оскільки чинним законодавством не передбачено можливості і порядку внесення змін до укладеного договору. Ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області Кірімової\~О.М. від 18.03.2025 року відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , розгляд справи призначено за правилами окремого провадження з викликом сторін. Розпорядженням керівника апарату Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27.03.2025 року призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] з посади. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2025 року справа передана на розгляд судді Догарєвій\~І.О. Ухвалою судді від 03.04.2025 року справа прийнята суддею до свого провадження. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився. Його представник, адвокат Рибакова\~Л.А. заявлені вимоги про встановлення належності правовстановлюючого документу підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених у заяві. Просила встановити факт належності заявнику договору купівлі-продажу від 16.04.1999 року житлового будинку, який знаходиться по [ADDRESS] . Представник заінтересованої особи Південноукраїнської міської ради Нестеренко\~І.В. звернулась до суду із заявою про розгляд справи без участі представника міської ради. У заяві зазначила, що міська рада не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документа. Звернула увагу суду, що рішенням Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 07.11.2024 року №1974 найменування юридичної особи «Южноукраїнська міська рада Миколаївської області» змінене на «Південноукраїнська міська рада Миколаївської області», 14.11.2024 року відбулась державна реєстрація зазначених змін до відомостей про юридичну особу, код ЄДРПОУ 33850880 не змінився (додані копії відповідних документів). Заслухавши представника заявниці, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви з огляду на наступне. Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315\~Цивільного процесуального\~кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду\~України №5\~від 31.03.1995\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Судом встановлено, що за паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим 9 липня 2001 року Арбузинським РВ УМВС України в Миколаївській області, заявником є [PERSON] . Написання російською прізвища заявника « [PERSON] ». Згідно відмітки в графі «Місце проживання» на сторінці 11 паспорту, заявник був прописаний в [ADDRESS] з 07.10.1996 року по 06.11.2007 року. З 06.11.2007 року його місце проживання зареєстроване в [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про народження заявника [NUMBER] від 02.09.0981 року (повторно), написання його прізвища, імені та по-батькові виконане російською « [PERSON] ». Згідно пенсійного посвідчення заявника № [NUMBER] Серія ААН №784055 написання його прізвища, імені та по-батькові « [PERSON] ». Згідно договору купівлі-продажу від 16.04.1999 року, посвідченого Петренко\~О.В., державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №335, Акціонерне сільськогосподарське підприємство закритого типу «Південний Буг» продало та [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] купив жилий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Договір зареєстрований в Арбузинському РКГ БТІ в книзі №1 за реєстраційним номером 17 від 16.04.1999 року Отже, наявна розбіжність в написанні прізвища в паспорті та правовстановлюючому документі заявника і вона створює перешкоди заявнику в розпорядженні належною йому нерухомістю. Водночас, із наявних у матеріалах справи документів убачається повне співпадіння інформації про особу заявника у його паспорті та правовстановлюючому документі Договорі купівлі-продажу від 16.04.1999 року, зокрема, щодо його імені, по-батькові, а також місця проживання заявника на момент укладення договору, при цьому адреса проживання заявника співпадає з адресою придбаного за договором житлового будинку. При цьому написання прізвища заявника в паспорті та в договорі купівлі-продажу від 16.04.1999 року різниться на одну літеру « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно, що є наслідком перекладу прізвища з російської на українську мову. За таких обставин в судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності заявнику правовстановлюючого документу Договору купівлі-продажу від 16.04.1999 року. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу надасть заявнику змогу реалізовувати свої права як власника житлового будинку, зокрема, розпорядитися ним. Отже заява [PERSON] є обґрунтованою та суд зробив висновок про її задоволення. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, судові витрати у справі окремого провадження не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved