Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Представник позивача\~ Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» - Бачинський О.М., звернувся до суду з позовною заявою, поданою через систему "електронний суд" до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 20.05.2019 між ТОВ «ФК«Кредіплюс» та [PERSON] , укладено споживчий кредит №21651, за умовами якого відповідач отримав в кредит грошові кошти в сумі 10 000 грн. та зобов`язувався повернути кошти не пізніше 20.02.2020, а також проценти за користування кредитом за ставкою 220 % річних. Відповідно до умов договору ТОВ «ФК «Кредіплюс» виконало свої зобов`язання, однак відповідач своєчасно та в повній мірі не вносив платежі на погашення кредиту, внаслідок чого в відповідача утворилася заборгованість. 15.06.2020 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» укладено договір відступлення прав вимоги №20200615/2, згідно якого ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ФК «Кредіплюс», включно і до [PERSON] . Внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором станом на 09.04.2025, виникла заборгованість у розмірі 12\~700, 73 грн., що складається з: 6\~279, 65 грн. заборгованості за тілом кредиту; 3\~118, 91 грн. заборгованості за відсотками, 950 грн. заборгованості за пенею (нарахована первісним кредитором до відступлення ним права вимоги); 566, 34 грн. 3% річних та 1\~785, 83 грн. інфляційне збільшення (нараховані в порядку ч.2\~ст.625 ЦК України\~за період з 21.02.2020-23.02.2022). З огляду на вищевикладене, просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» заборгованість за кредитним договором №21651 від 20.05.2019 в загальному розмірі 12\~700, 73 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме: судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. 27 травня 2025 на адресу суду від представника позивача ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», Бачинського О.М., надійшла заява у якій останній просить розгляд справи проводити без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 28 травня 2025 на адресу суду від відповідача [PERSON] , надійшла заява, у якій просить розгляд справи проводити без участі відповідача, позовні вимоги визнає в частині стягнення боргу у сумі 12\~700, 73 гривень, однак заперечив щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на не, що сума у розмірі 7\~000, 00 грн., є неспівмірною з огляду на час витрачений адвокатом на розгляд справи та складністю справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі звернення відповідача, а саме за заявою на видачу кредиту № 21651 (а.с.14) ОВ «ФК «Кредіплюс» надало [PERSON] , грошові кошти в розмірі 10 000 грн., на споживчі потреби. У п. 2.1.1 укладеного між сторонами договору про споживчий кредит № 21651 від 20.05.2019 року (а.с.7-9) сума кредиту надавалася позичальнику шляхом перерахування з поточного рахунку кредитодавця на рахунок /картку позичальника № [NUMBER] , відкритий у банку ПАТ КБ «ПриватБанк» у національній валюті. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить\~220 процентів річних за користування кредитними коштами (п.3.1.2). При цьому, відповідач [PERSON] , був ознайомлений, про те, що загальна вартість кредиту (в грошовому виразі) становить 21\~148, 56 грн., про що свідчить його підпис. Сторонами також було погоджено графік платежів, відповідно до якого визначено розмір та дату внесення відповідачем коштів на погашення заборгованості (а.с.11). ТОВ «ФК «Кредіплюс» свої зобов`язання за договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі зазначеному в договорі, шляхом перерахування їх в порядку, що передбачений п.2.1.1 договору. Отримання [PERSON] , коштів за умовами договору підтверджується долученою копією платіжного доручення № CRD_72048 від 20.05.2019 (а.с.10). Відповідач [PERSON] , був ознайомлений з умовами отримання кредиту, відсотками, як платою за коритування кредитними коштами та пенею, що підтверджується підписом позичальника у паспорті споживчого кредиту 20.05.2019 (а.с. 12-13). Згідно з наданим розрахунком (а.с.27 ) заборгованість [PERSON] , за кредитним договором № 21651 від 20.05.2019, станом на 09.04.2025 складає 12\~700, 73 грн., що складається з: 6\~279, 65 грн. заборгованості за тілом кредиту; 3\~118, 91 грн. заборгованості за відсотками, 950 грн. заборгованості за пенею (нарахована первісним кредитором до відступлення ним права вимоги); 566, 34 грн. 3% річних та 1\~785, 83 грн. інфляційне збільшення (нараховані в порядку ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~за період з 21.02.2020-23.02.2022). У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048\~ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.\~13\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначенимиЗаконом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч.1ст. 12 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. 1077, ст. 1078 ЦК України, встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до п.п.6.6.2 розділу VІ договору про споживчий кредит №21651 від 20.05.2019 (а.с.24-26) кредитодавець має право уступати свої права по цьому Договору без згоди позичальника. 15.06.2020 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» укладено договір відступлення прав вимоги №20200320/1, згідно якого ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ФК «Кредіплюс», включно і до [PERSON] , (а.с.16-21). Перехід прав вимоги до нового кредитора та укладення вищевказаного договору, з наміром реального настання його наслідків, було підтверджено долученими витягом з реєстру боржників (а.с.21) та платіжним дорученням №39 від 15.06.2020 (а.с.20). Тому, судом встановлено, що ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги за договором споживчого кредиту до відповідача [PERSON] . Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість по відсоткам та пенею. Суд при ухваленні рішення у справі, враховує, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна\~довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки наданий позивачем розрахунок (а.с.22) не був спростований відповідачем, суд приймає його до уваги та вважає доведеним ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» розмір заборгованості за тілом кредиту, процентами та пенею, а тому суд задовольняє позов в цій частині. Згідно із ч. 1\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. З огляду на те, що отримані та використані [PERSON] , кошти в добровільному порядку та в повному обсязі не були ним повернуті ні первісному, ні новому кредитору після уступлення йому прав вимоги до боржника, суд, вважає, що наявні всі підстави для стягнення з відповідача [PERSON] , на користь позивача ТОВ «ФК «Артеміда -Ф» 566, 34 грн. 3% річних, що нараховані в порядку ч. 2\~ст.\~625\~ЦК України та 1\~785, 83 грн. інфляційне збільшення,\~за період з 21.02.2020 по 23.02.2022. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4\~ст. 137 ЦК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На виконання вимог ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~позивачем до позову додано Договір про надання правової допомоги № 20241220.5 від 10 лютого 2025 року, укладений між адвокатом Бачинським О.М. та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф». Згідно вищевказаного договору розмір гонорару є фіксованим. Відповідач [PERSON] , заперечив про стягнення витрат на правничу правову допомогу суму у розмірі 7 000 грн, та заначив, що дані витрати є неспівмірними з огляду на час витрачений адвокатом на розгляд справи та складністю справи. Відповідно до ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд дійшов висновку, що заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. є неспівмірною із складністю справи та виконаними роботами. Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання, відсутні посилання на судову практику, що потребувало б додаткового часу на її вивчення. Пакет документів, що доданий до позовної заяви, також є наперед визначеним та не потребує великих зусиль для його зібрання. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат. Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved