Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

У лютому 2024 року представник Акціонерного товариства «Сенс Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , по якому просив стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 631571194 у розмірі 180444,99 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19.01.2021 року [PERSON] уклав з АТ "Альфа Банк" угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631571194. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувалася в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування банку внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором яка становить 180444,99 грн. За вказаного АТ «Сенс Банк» змушено звернутись з позовом до суду про стягнення заборгованості. 01.03.2024 року ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 01 червня 2024 року від відповідача надійшов відзив, яким заперечує позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування вказав, що заперечує факт підписання ним Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк» з Додатком № 4, тарифами щодо рахунку № [NUMBER] . 19.01.2021 ним підписано паспорт споживчого кредиту, згідно п. 3 якого тип кредиту кредитування рахунку, мета отримання кредиту споживчі цілі, сума ліміт кредиту 27\~500 грн., строк кредитування 12 місяців з можливістю пролонгації. Зазначив, що банк зловживає правом на захист, оскільки вимога про стягнення заборгованості ґрунтується на умисних діях банку щодо протиправного списання щомісячної оплати РКО, процентів за користування кредитом з рахунку та встановлення 20.04.2022, 20.05.2022 нових кредитних лімітів в розмірі 116340,43 грн. та 119737,62 грн., які були використанні банком для фактичного кредитування власних доходів за рахунок відповідача. За таких обставин, вважає, що складена представником [PERSON] досудова вимога про усунення порушень, по тексту якої запропоновано достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а саме: 161127,74 грн. (борг станом на 20.06.2023) залишена без реагування. При цьому, дата обчислення\~боргу - 20.06.2023 по вказаній досудовій вимозі\~про усунення\~порушень узгоджується з випискою по рахунку № [NUMBER] , згідно якої остання дата проведення\~операції по рахунку - 19.06.2023. Про те, з метою введення суду в оману представником [PERSON] складено розрахунок, на підтвердження неповернення кредиту\~та несплати\~процентів за\~користування кредитом,\~комісії, а саме: 180444,90 грн. (борг станом на 17.07.2023) та представником [PERSON] складено досудову вимога про усунення порушень, по тексту якої запропоновано достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатили всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом,\~комісії, а саме: 180444,90 грн. (борг станом на 04.09.2023). Вказує, що по тексту позовної заяви Банком не наведено міркувань з приводу розбіжностей у текстах\~досудових вимог про усунення порушень, складених представником [PERSON] та представником [PERSON] . Також по тексту розрахунку, складеного представником [PERSON] вказана загальна сума щомісячної комісії за обслуговування кредиту складає 5100,54 грн. Аналіз умов договору №2631571194 від 19.01.2021 дає підстави для висновку, що даний кредит є споживчим, а тому для врегулювання даних правовідносин слід застосовувати Закон України «Про захист прав споживачів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин). Просить відмовити у задоволенні позову повністю. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, просив відмовити у задоволенні. Суду пояснив, що банк з початком повномасштабного вторгнення не надає йому відомості стосовно коштів, які зникли з його рахунків. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, із наступних підстав. Судом встановлено, що 19.01.2021 року [PERSON] уклав з АТ "Альфа Банк" угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631571194. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувалася в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від банку інформації. З розрахунку наданого позивачем вбачається, що станом на 17.07.2023 року відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 180444,99 гривень. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Стаття 1055 ЦК України, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. У чч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. З урахуванням досліджених обставин справи, зокрема щодо неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, суд вважає вимоги позивача є обґрунтованими. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, враховуючи те, що відповідачем не було належним чином виконано умови вищезазначеного кредитного договору, а також ним не було спростовано вищезазначених обставин, на які позивач посилається як на підставу позову, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81\~ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України, позивач повинен надати докази разом із позовною заявою. Докази повинні бути належними, допустими та достовірними, що регламентує ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України, тобто докази повинні містити інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідач, заперечуючи позовні вимоги та не погоджуючись з розрахунками, наданими банком своїх доказів та контррозрахунків не надав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3028,00 грн. судового збору.\~

Outcome: approved