Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.06.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 4344458 про надання споживчого кредиту шляхом проходження [PERSON] реєстрації у зазначеній системі, обрання бажаної суми кредиту та строку кредитування, ознайомлення з текстом примірного кредитного договору, що пропонувався для укладення. Після прийняття ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» позитивного рішення щодо надання кредиту відповідачу, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» зробив йому пропозицію в Особистому кабінеті укласти електронний Кредитний договір, який містив усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомився до моменту укладення. Після прийняття відповідачем умов Кредитного договору з ним було укладено електронний Кредитний договір, який був підписаний відповідачем у відповідності до вимог ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «М526426», після чого [PERSON] отримав кредит в сумі 6200 грн на свою платіжну карту № [NUMBER] . Строк кредиту становить 30 днів, стандартна процентна ставка становить 1,90% в день. Відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором, 24.01.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС Україна», як клієнтом та ТОВ «Вердикт Капітал» як фактором, укладено Договір факторингу №24-01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників, у тому числі за Договором №4344458 про надання споживчого кредиту від 20.06.2021 року, укладеним між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] . У свою чергу ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, в тому числі за договором №4344458 про надання споживчого кредиту від 20.06.2021 року, укладеним між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] . Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за кредитним договором складає 20450,99 грн, з яких 6200,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 14136,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 99,20 грн. інфляційні збитки, 15,79 грн. нараховані 3% річних. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] зазначену суму заборгованості, а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 9000 грн. Ухвалою суду відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Кодимського районного суду Одеської області клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін відповідача було повідомлено належним чином. У встановлений судом строк, не скориставшись своїми процесуальними правами учасника справи, відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. 20.06.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір № 4344458 про надання споживчого кредиту у формі електронного документу, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором М526426. Згідно п.1.1 зазначеного Договору укладення його здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої споживачу забезпечується через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому\~Законом України "Про електронну комерцію", в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. За змістом пунктів 1.3-1.6 Договору сума кредиту складає 6200,00 грн., строк кредиту 30 днів, стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день, знижена процентна ставка 1,425% в день, мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби. Підписуючи цей Договір, споживач підтвердив, що він не заперечує проти права Товариства укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача, залучати колекторську компанію до врегулювання простроченої заборгованості споживача, якщо така заборгованість виникне за Договором. Відповідачем також за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором М526426 підписано паспорт споживчого кредиту, який містить: інформацію та контактні дані кредитодавця; основні умови кредитування, з урахуванням побажань споживача, зокрема: тип кредиту, суму/ліміт кредиту, строк кредитування, мету отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту; інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, зокрема: розмір процентної ставки, тип процентної ставки, порядок зміни процентної ставки, розмір загальних витрат за кредитом, орієнтовну загальну вартість кредиту за весь строк користування кредитом, розмір реальної річної процентної ставки; порядок повернення кредиту; додаткову інформацію; інші важливі правові аспекти. Відповідно до умов договору товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором (п. 1.2 договору). Згідно п.2.1 договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього договору (п. 2.2 договору). Згідно п. 4.3.1 договору сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожний раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача відповідно до п.п. 4.2.2-4.2.4 договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало. Доказів, що відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів у визначений строк виконав матеріали справи не містять, як і не містять угоди щодо пролонгації строку дії кредитного договору, а тому кредитний договір був автопролонговано на підставі п.4.3 кредитного договору, а користування кредитом продовжено на 90 календарних днів поспіль. 24.01.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ВЕДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №24-01/2022, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами зазначеними у відповідних реєстрах. Відповідно до п. 2.2 договору, фактор набуває права на всі суми, які він одержить на виконання вимоги від боржників, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані фактором суми є меншими від суми, сплачений фактором клієнтові. Згідно з п. 2.3 договору, за цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається. Відповідно до п.6.1.4 право вимоги переходить до фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання реєстру боржників, який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги. Проведення фінансування за цим договором підтверджується платіжним дорученням від 24.01.2022 року №323110003. Відповідно до Акта приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу №24-01/2022 від 24.01.2022 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 1333, загальна сума заборгованості складає 43020921,51 грн. Згідно витягу з реєстру боржників від 24.01.2022 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» приймає від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» право вимоги за кредитним договором №4344458, укладеним з [PERSON] 10.01.2023\~року між\~ТОВ «ВЕДИКТ\~КАПІТАЛ» та\~ТОВ «КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР» укладено\~договір №10-01/2023\~про відступлення\~(купівлю-продаж)\~прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за договорами кредиту. Згідно п. 5.2 договору права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді. Сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за договорами позики (кредитними договорами), відповідно до цього договору новий кредитор сплачує первісному кредитору грошові кошти у сумі 5312491,59 грн. без ПДВ (п.7.1. договору). Ціна договору сплачується новим кредитором в будь-який передбачений (не заборонений) законодавством спосіб, в тому числі, але не виключно, шляхом перерахування коштів на рахунок вказаний в п.12 договору або зарахуванням зустрічних однорідних вимог в порядку, визначеному п.5.6.2. договору протягом 1065 календарних днів з дати підписання сторонами цього договору (п.7.2. договору). Відповідно до Акта прийому-передачі реєстру боржників за договором №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 року первісний кредитор (ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») передав, а новий кредитор (ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») прийняв реєстр боржників кількістю 207307. Згідно витягу з реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» приймає від ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитним договором №4344458, укладеним з [PERSON] . Внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість в розмірі 20450,99 грн, яка складається із 6200,00 грн заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 14136,00 грн. заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 99,20 грн. інфляційних збитків та 15,79 грн. нарахованих 3% річних, що й зумовило звернення позивача до суду з даним позовом. У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частиною п`ятою\~статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"\~встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про\~електронні документи\~та електронний\~документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19. Абзац другий частини 2\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно положень ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628,\~629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду ( ч.1ст.638 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно частин 1, 2 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Частиною 1 ст. 12 ЦПК України\~встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Беручи до уваги, що фактично отримані та використані відповідачем [PERSON] кредитні кошти у добровільному порядку первісному кредитору ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» не повернуті, позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» як новий кредитор, який отримав право вимоги до відповідача за договором про відступлення прав вимоги, має право вимагати виконання боржником обов`язку з погашення заборгованості за кредитним договором. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, те, що відповідачем не надано відзиву на позов та не спростовано розмір використаних кредитних коштів, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом. Згідно ч.3\~ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема на професійну правничу допомогу. Частиною 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). На підтвердження здійснення витрат пов`язаних з розглядом справи позивачем надано: - договір №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 року, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», згідно п 4.1. якого вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору; - заявка на надання юридичної допомоги №163 від 01.11.2024 року; - витяг з акта №1 про надання юридичної допомоги від 29.11.2024 року, згідно якого АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» надано, а позивачем отримано правову допомогу на загальну суму 9000,00 грн. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що відповідачем не надано жодних заперечень чи клопотань про зменшення заявлених позивачем до стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в повній мірі відповідають обсягу проведеної адвокатом роботи, складності справи та критерію розумності їх розміру, тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Outcome: approved