Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Адвокат Ковальчук А.С., яка діє від імені позивача, звернулась до суду з позовом про зняття обтяження з нерухомого майна, зазначивши, що [PERSON] 23.12.1990 року придбав житловий будинок в [ADDRESS] , договір куплі-продажу житлового будинку посвідчено державним нотаріусом Новоукраїнської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №3903. На даний час позивач хотів реалізувати своє право на будинок шляхом укладення договору купівлі-продажу, однак згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна накладено заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 7105602, підстава обтяження повідомлення, б/н, 05.05.1982 року, Кіровогрнадсько облконтора буд Банку, об`єкт обтяження будинок, адреса: [ADDRESS] ., власник: [PERSON] , архівний запис №788444-1192 від 13-08-2000. Згідно інформації Новоукраїнської міської ради про відповідність адреси об`єкта нерухомого майна, у зв`язку з перенумерацією адреса будинку по [ADDRESS] була змінена на [ADDRESS] , тобто [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . Згідно довідки ВДВС у Новоукраїнському районі, вони не мають законних підстав для зняття зазначеного арешту з майна у зв`язку з чим пропонують звернутись до суду. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у відсутність, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, подали клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, за наявними доказами у справі. Представник третьої особи не з`явився. Дослідивши забрані по справі докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 23.12.1990 року придбав житловий будинок в [ADDRESS] , на підставі договіру купілі-продажу житлового будинку посвідчено державним нотаріусом Новоукраїнської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №3903 (а.с. 12). Позивач хотів реалізувати своє право на будинок шляхом укладення договору купівлі-продажу, однак згідно інформаційної довідки №419635322 від 26.03.2023 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, накладено заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 7105602, підстава обтяження повідомлення, б/н, 05.05.1982 року, Кіровогрнадсько облконтора буд Банку, об`єкт обтяження будинок, адреса: [ADDRESS] ., власник: [PERSON] , архівний запис №788444-1192 від 13-08-2000 (а.с. 14). Згідно інформації довідки №17 від 26.03.2025 року про відповідність адреси об`єкта нерухомого майна виданої Новоукраїнською міською радою, у зв`язку з перенумерацією адреса будинку по [ADDRESS] була змінена на [ADDRESS] (а.с. 13). Тобто з зазначеного випливає, що обтяження накладене на буд. [ADDRESS] 05.05.1982 року не стосується фактично будинку позивача, а відноситься до будинку гр. [PERSON] яка на даний час є власником будинку [ADDRESS] . Іншим шляхом вирішити питання зняття обтяження на майно позивач позбавлений можливості, оскільки ВДВС у Новоукраїнському районі, йому відмовили, вказавши, що не мають на те законних підстав та порадили звернутися до суду (16). Зазначені правовідносини регламентуються: -\~ст. 4 ЦПК України, за якою кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; -\~ст. 321 ЦК України, відповідно до якої право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом; -\~ст. 391 ЦК України, за якою власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. -\~ст. 34 Закону України "Про нотаріат", відповідно до якої нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: зокрема, накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації; - ч. 4\~ст. 31-2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", згідно з якою державна реєстрація припинення обтяження речових прав у результаті зняття нотаріусом заборони на відчуження нерухомого майна відповідно до\~Закону України "Про нотаріат"\~проводиться нотаріусом, яким знято відповідну заборону на відчуження нерухомого майна, одночасно з її зняттям; - п. 5.1. Глави 15 Розділу II "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 N 296/5, за яким нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Згідно із ч. 5ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Пункт 5 ч. 2ст.\~27\~Закону України\~"Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень визначає, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна. Згідно із п. 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони. Таким чином, накладення заборони на нерухоме майно та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за відсутності виконавчого провадження, обмежує права позивач у прийнятті спадщини, та позбавляє можливості в повній мірі розпоряджатися належним йому майном, що є неприпустимим. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна, яке як виявилось з матеріалів справи на будинок позивача не накладався. Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на реалізацію своїх майнових прав, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном, підстав для продовження заборони відчуження майна позивача суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття заборони з майна. На підставі наведеного, ст.ст.\~386,\~391 ЦК України, ст.ст.\~258,\~259,\~263-266,280-289 ЦПК України, суд,

Outcome: approved