Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

02 вересня 2024 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] , в особі свого адвоката Стрикаля М.В., зазначивши заінтересованою особою Військову частину [NUMBER] та просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт постійного проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , з 09 жовтня 1999 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що 09 жовтня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського тану м. Харкова було зареєстровано шлюб, актовий запис №614. З 09 жовтня 1999 року по 29 вересня 2021 року [PERSON] та [PERSON] проживали разом у зареєстрованому шлюбі. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 вересня 2021 року у справі №639/4252/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Не зважаючи на розірвання шлюбу, [PERSON] та [PERSON] продовжили проживати разом однією сім`єю. Вони вели спільний побут, мали. спільний бюджет, разом оплачували рахунки за спожиті комунальні послуги, піклуватися один про одного. 12 жовтня 2022 року [PERSON] був призваний на військову службу [INFO] . Перебуваючи на військовій службі [PERSON] постійно опікувався [PERSON] . Відпустку проводили разом. Більшу частину грошового забезпечення, яке виплачувалося [PERSON] , він пересилав [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] , заявниця звернулася до Військової частини [NUMBER] , в якій проходив службу [PERSON] , з заявою, в якій вона просила виплатити їй грошове забезпечення, грошові винагороди та інші виплати, відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року та телеграми МОУ №219-3-29 від 23.06.2022 року, на які мав право її померлий цивільний чоловік [PERSON] . Своїм листом №4266 від 14.08.2024 року Військова частина [NUMBER] повідомила [PERSON] , що оскільки наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року не передбачено порядок виплати грошового забезпечення та додаткових сум цивільній дружині (чоловіку), у Військової частини [NUMBER] відсутні правові підстави для виплати їй грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат за фактом загибелі [PERSON] . Разом з тим вказаним листом, Військова частина [NUMBER] повідомила [PERSON] про те, що питання виплат грошового забезпечення в разі захоплення в полон чи заручники, смерті (загибелі) військовослужбовців або якщо вони визнані безвісно відсутніми чи оголошені померлими регулюється розділом XXX наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 07.06.2018 року №260, в якому закріплено, що у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи ; всиновлюваччам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей. У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України. Грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня знання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням підставі наказу командира військової частини про виплату. [PERSON] проживала разом з [PERSON] однією сім`єю з 09.10.1999 року по день смерті останнього [INFO] та перебувала на його утриманні. Таким чином [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] . Інших спадкоємців у померлого [PERSON] немає. Відповідно [PERSON] має право на отримання грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, на які мав право її померлий цивільний чоловік [PERSON] . В зв`язку з чим вимушена звернутись із даною заявою. Ухвалою суду від 06 веревсня 2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Військова частина [NUMBER] про встановлення факту, що має юридичне значення. Призначено судове засідання. 28 жовтня 2024 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника заявника про долучення письмових доказів. 12 березня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання представника заявника [PERSON] - адвоката Стрикаля М.В. про витребування доказів Другої Харківської міської державної нотаріальної контори (адреса місцезнаходження: 61093, м. Харків, вул. Озерянська, буд. 6) належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи №319/2024, яка була заведена після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Дане клопотання розглянути за відсутності заявника та її представника. Ухвалою суду від 12 березня 2025 року клопотання представника заявника [PERSON] - адвоката Стрикаля Максима Вікторовича про витребування доказів - задоволено. Витребувано з Другої Харківської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи №319/2024, яка була заведена після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . 15 квітня 2025 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи №319/2024. В судовому засіданні заявника [PERSON] та її представника адвокат [PERSON] підтримали заяву, просили задовольнити та встановити факт постійного проживання однією сім`єю заявниці разом із [PERSON] з 09.10.1999 до [INFO] за адресою [ADDRESS] . Представник заінтересованої особи в/ч [NUMBER] [PERSON] , не заперечував проти задоволення заяви. Суд вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до вимог частин 1, 2, 4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що09 жовтня 1999 року [PERSON] , [INFO] уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] виданого 09.10.1998 року, актовий запис № 614. Прізвище після одруження дружини [PERSON] ( а.с. 11). Згідно з копією паспорту громадянки України серії [NUMBER] , виданого 12.11.2001 року 1МВМ Жовтневого РВ ХМУУМВС України в Харківській області, [PERSON] , [INFO] , має реєстрацію місця проживання з 10.10.1997 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7 - 9). Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 вересня 2021 року у справі №639/4252/21 шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 09 жовтня 1999 року в Жовтневому відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова під актовим записом №614 - розірвано. Як встановлено судом, сторони зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 12 -13). Згідно з ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 12.08.2024 за адресою: [ADDRESS] станом на 28.07.2024 зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 14, 15). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину від 27.02.2016 та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого мана 1/2 частка житлового будинку [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] (а.с. 16, 17). Як зазначила заявник та її представник, після розлучення [PERSON] , та [PERSON] залишились проживати в одному буднику та налагодили стосунки, вели спільний побут, проживали однією сім`єю, піклувались один про одного, проводили дозвілля, що підтверджується світлинами (а.с. 31- 38). 12 жовтня 2022 року [PERSON] був призваний на військову службу. Перебуваючи на військовій службі [PERSON] постійно опікувався [PERSON] , та надавав матеріальну допомогу, більшу частину грошового забезпечення пересилав [PERSON] , що підтверджується випискою по картці (а.с. 18 - 23). 27 липня 2024 року [PERSON] та [PERSON] подали до Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву про державну реєстрацію шлюбу, яка була зареєстрована в журналі обліку заяв про державну реєстрацію шлюбу за №177/32.24-53, реєстрація шлюбу призначено на 30.07.2024. В призначений день [PERSON] з нареченим на реєстрацію шлюбу не з`явилась (а.с. 59). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.07.2024 [PERSON] , [INFO] помер [INFO] у місті Харків у віці 52 роки, про що складено відповідний актовий запис №9687 (а.с. 24). Згідно довідки про причину смерті №10-12/2182 (форми №106/о) [PERSON] , 1972 року помер [INFO] , причина смерті - повішення (а.с. 25). 31 липня 2024 року за вихідним №7293 на ім`я [PERSON] було направлено корінець сповіщення сім`ї №363, відповідно до якого їй повідомлено, що її чоловік водій взводу охорони роти охорони військової частини [NUMBER] /, солдат [PERSON] , 1972 р.н., призваний на військову службу [INFO] 12.10.2022 року. перебуваючи у черговій відпустці, помер [INFO] вчинив самогубство шляхом повішення, смерть не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (а.с. 26). 14 вересня 2024 року військовою частиною [NUMBER] повідомлено [PERSON] , що для виплати грошового забезпечення, грошової винагороди та інших виплат, відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022 та телеграми МОУ №219-з-29 від 23.06.2022 на які мав право її померлий цивільний чоловік [PERSON] , який проходив службу у в/ч [NUMBER] , виплачується членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням (а.с. 30). Крім того, факт проживання заявниці з [PERSON] однією сім`єю підтвердили допитані в судовому засіданні свідки. Свідок [PERSON] доводиться заявниці сусідкою з 2020, пояснила що подружжя [PERSON] мешкали разом, з сусідами спілкувалась та ходили один до одного у гості, про те що [PERSON] та [PERSON] були розлучені не знала. [PERSON] служив, коли приходив у відпустку разом із дружиною ходили на базар, порались по господарству. Їй відомо, що [PERSON] покінчив життя самогубством вдома, бачила коли приїжджала швидка. Свідок [PERSON] заначила що [PERSON] та [PERSON] мешкали разом, однією сім`єю, підтримували один одного. [PERSON] був призваний на військову службу, зазначила, що їй відомо, що вони подали заяву до РАГС для реєстрації шлюбу, проте одружитися не встигли, [PERSON] помер. Про те чи були раніше у шлюбі їй не відомо. На підтвердження відсутності інших спадкоємців, до матеріалів справи долучені копії свідоцтва про смерть батьків [PERSON] (а.с. 97, 98). З матеріалів спадкової справи №319/2024 заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] вбачається, що 25.09.2024 зареєстрована в книзі обліку та реєстрацій спадкових спав за №857 претензія кредитора АТ «Ідея Банк», 06.12.2024 зареєстрована в книзі обліку та реєстрацій спадкових спав за №1063 заява [PERSON] про прийняття спадщини (а.с. 119-129). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспрюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ЦПК України , суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Конституційний суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 року у справі №1-8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Тривалість спільного проживання чоловіка та жінки як ознака наявності сім`ї на законодавчому рівні не визначена. Водночас строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю. Згідно з роз`ясненнями Верховного суду України від 01.01.2012 року, викладеними у судовій практиці щодо розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки за таких умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім`єю, термін спільного проживання (не менше п`яти років); мета встановлення факту (розподіл спільно набутого майна, спадкування за законом); відсутній спір про право. Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться: показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту; документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки; довідки з місця проживання, фотографії певних подій; документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази), докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства, заяви, анкети, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного та ін. Встановлення факту проживання однією сім`єю необхідно для реалізації права на отримання грошового забезпечення, грошових виногород та іншиїх виплат, на які мав право померлий цивільний чоловік. Судом отримано достатньо доказів, які достовірно підтверджують факт спільного проживання заявниці [PERSON] однією сім`єю разом із цивільним чоловіком [PERSON] , з 07.10.1999 року по день смерті останнього [INFO] , що підтверджено наявними у матеріалах справи документами та показами свідків. Враховуючи вищевикладене, заява [PERSON] , заінтересована особа: Військова частина [NUMBER] про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved