Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №16.12.2020-100003023 в розмірі 21 600 грн та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.12.2020 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем укладено кредитний договір (оферти) №16.12.2020-100003023 шляхом підписання заявки. Відповідно до умов договору та заявки відповідачу надано кредит у розмірі 10 000,00 грн строком на 14 днів. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 21 600, 00 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту становить 10 000, 00 грн., за процентами - 11 600, 00 грн. 09.10.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу № СЦ-091024-14, відповідно до якого ТОВ «Споживчий центр» відступило ТОВ «Новий Колектор» належне йому право вимагати повернення коштів, зокрема, за кредитним договором №16.12.2020-100003023 від 16.12.2020. Ухвалою суду від 16.04.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без участі позивача. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала. Відтак, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідачки в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи. Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 16.12.2020 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем укладено кредитний договір (оферти) №16.12.2020-100003023 шляхом підписання заявки. Відповідно до умов договору та заявки відповідачу надано кредит на наступних умовах: сума кредиту 10 000 грн. 00 коп.. Первинний строк, на який надається кредит, 14 календарних днів з дати надання. Пролонгація строку користування кредитом здійснюється позичальником шляхом сплати ним процентів за весь попередній строк користування кредитом, що надає право позичальнику повернути кредит в останній день пролонгованого строку зі сплатою процентів за цей пролонгований строк. Пролонгований строк дорівнює первинному строку та обраховується з дня сплати процентів, вказаних в цьому абзаці. Кількість пролонгацій не обмежена, однак, право на пролонгацію втрачається, якщо в результаті пролонгації загальна сума процентів за договором досягне максимального розміру. Максимальний розмір процентів за договором (сумарно процентів «Економ» та процентів «Стандарт») становить 20 000 грн. 00 коп.. Після досягнення максимального розміру проценти не нараховуються. Фіксована процетна ставка "Економ" 2% за 1 (один) день/днів користування кредитом, застосовується протягом первинного та пролонгованого строків. Фіксована процентна ставка "Стандарт" 2,5% за 1 (один) день/днів користування кредитом, застосовується після/в період закінчення первинного та пролонгованого строків. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. 09.10.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу № СЦ-091024-14, відповідно до якого ТОВ «Споживчий центр» відступило ТОВ «Новий Колектор» належне йому право вимагати повернення коштів, зокрема, за кредитним договором №16.12.2020-100003023 від 16.12.2020. З розрахунку заборгованості за договором слідує, що станом заборгованість відповідача перед позивачем становить 21 600 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту становить 10 000, 00 грн., за процентами - 11 600, 00 грн. Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. За змістом ч. 12 ст. 11 ЗУ "Про електрону комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 ЗУ "Про електрону комерцію2, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту. Вирішуючи вимогу про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитним коштами, суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16. Отже, враховуючи узгоджені сторонами строки кредитування, а також враховуючи відсутність належних та допустимих доказів щодо пролонгації строку дії кредитного договору, позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню в межах строку дії кредитного договору в розмірі 2 800, 00 грн (10 000, 00 грн х 2% х 14). За наведеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 435, 50 грн (12 800, 00 грн х 2 422, 40 грн /21 600, 00 грн).

Outcome: partial