Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

У жовтні 2024 року до Макарівського районного суду звернувся [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 200000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проживає в одному селі Великий Карашин Бучанського району Київської області з [PERSON] . Протягом останніх років з відповідачем жодних спірних питань чи конфліктів не виникало. 12 квітня 2024 року у них був в гостях його син [PERSON] , який постійно мешкає у місті Києві. У цей же день у селі відбувалось поховання захисника України сина відповідача [PERSON] , на похорони пішов син позивача [PERSON] . Наступного дня 13 квітня 2024 року позивач побачив пропущений виклик від [PERSON] та передзвонив йому. Під час телефонної розмови почув від відповідача погрози, оскільки його син [PERSON] після похорон вдарив відповідача, за що він притягне його до відповідальності. Після чого, [PERSON] почав розміщувати дописи в інтернеті та веб-сайті «Нова Версія», шеф редактором якого він є, «Комітет порятунку Карашина», який є адміністратором, у загальному часті на сторінці «Односельці» с. Великий Карашин», «ЧС Громада» с. Червона Слобода Бучанського району Київської області, які принижують його честь, гідність та репутацію сім`ї позивача. Зокрема, на загал стверджував, що позивач до розпаду СРСР був співробітником Комітету державної безпеки УРСР із зазначенням місця проживання, що його сім`я є провідниками «руського миру», висловлював образи відносно сина позивача, саме: «потвора схожа на людину», «обдолбиш», «російський агент», «тітухан», «українофоб», «московський костолом», «ватний агресор», а також прикріпив ярлик до фото сина з надписом «Рецедивіст». Недостовірна інформація була доступна широкому колу осіб, користувачів зазначених інтернет сайтів. Суд ухвалою від 18 жовтня 2024 року залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків, шляхом подання належним чином завіреної копії паспорту позивача з відміткою про місце реєстрації та індифікаційного коду з урахування кількості сторін. Суд ухвалою від 13 грудня 2024 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія ухвали про відкриття провадження 13 грудня 2024 року та копія позовної заяви з додатками була направлена відповідачу на адресу реєстрації, однак конверт повернувся без вручення з відміткою «за закінчення терміну зберігання». Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Суд вжив всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд цієї справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 3 Конституції України, статтею 297 Цивільного кодексу України передбачено, що кожен має право на повагу до його честі і гідності. Честь і гідність фізичної особи є недоторканними. У разі порушення цих прав фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її честі і гідності. Конституцією України гарантовано, що людина, її честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (стаття 3). Усі люди є вільні і рівні у своїй гідності і правах. Кожен має право на повагу до його гідності (статті 21, 28 Основного Закону України). Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Таким чином, право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. У статті 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Зі свого боку статтею 34 Конституції України встановлено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Статтею 201 Цивільного кодексу України честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Згідно зі статтею 275 Цивільного кодексу України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Частиною другою статті 16 Цивільного кодексу України серед інших передбачені такі способи захисту цивільних прав та інтересів як відновлення становища, яке існувало до порушення; 9) відшкодування моральної (немайнової шкоди). У частині першій статті 277 Цивільного кодексу України встановлено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Частиною п`ятою\~статті 277\~Цивільного кодексу\~України,\~визначено,\~що якщо\~недостовірна інформація\~міститься у\~документі,\~який прийняла\~(видала)\~юридична особа,\~цей документ\~має бути\~відкликаний. Згідно із частою шостою статті 277 Цивільного кодексу фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших медіа, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж медіа в порядку, встановленому законом. Якщо відповідь та спростування у тому ж медіа є неможливими у зв`язку з його припиненням, така відповідь та спростування мають бути оприлюднені в іншому медіа, за рахунок особи, яка поширила недостовірну інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена (частина сьому статті 277 Цивільного кодексу України). Тлумачення статті 277 Цивільного кодексу України свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права. Кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі (стаття 297 Цивільного кодексу України). Фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності (частина друга статті 302 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частина перша статті 77\~Цивільного процесуального\~кодексу України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із частиною першою статті 12, частинами першою, другою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Збирання доказів у цивільних не є обов`язком суду, крім випадків передбачених цим Кодексом. Так,\~з наданих\~позивачем роздруківок\~скріншотів,\~вбачається,\~що оспорювана\~інформація викладена,\~зокрема,\~на веб-сторінці\~у мережі\~Інтернет за\~адресою: https://nasha-versiya.com.ua/na-makarivshhini-u-den-pohoronu-zagiblogo-zahisnika-ukra%D1%97ni-jogo-batka-skalichiv-sin-kdbista-yakij-hova%D1%94tsya-vid-tczk/. Дослідивши інформацію викладену за вказаною адресою під заголовком « [INFO] його батька скалічив син [NUMBER] , який ховається від ТЦК», встановлено, що автор статті є [PERSON] , головний редактор медійного проекту «Наша версія». Також позивач долучив до матеріалів справи скріншоти із такою інформацією: - « [PERSON] » «Доречі, багато цікавого вже «накопали» мої колеги на того виродка [PERSON] , що напав на мене в день поховання мого єдиного сина молодшого сержанта ЗСУ [PERSON] , який нешодавно повернувся з війни на щиті і з почестями був похований на кладовищі в селі Великий Карашин. Кому цікаво, може ознайомитись з кримінальним досьє ватного агресора [PERSON] в кінці тексту. Отже вже зараз зрозуміло, що в нашій місцевості «окопався», не звичайний черговий гопнік, що полюбляє помахати кулаками. Згідно наявній інформації ми маємо справу з особливо небезпеченою для суспільства потворою, яка лише зовнішньо схожа на людини (https://crime-ua.com/node/31453); - « [PERSON] » «Тут більше про минулі і нові походеньки московитського костолома [PERSON] , та його невгамовних «громадських адвокатів» (сільських триндичих) (https://crime-ua.com/node/31453; - «Из Односельці» «Цей кремезний тітухан, професійний хокеїст, чемпіон росії і білорусі, ледве не вбив мого чоловіка в день похорону [PERSON] єдиного сина [PERSON] в селі Великий Карашин, що на Макарівщині. Дякую макарівським лікарям за те, що витягнули мою рідненьку людину ледве не з того світу! І звати цього обдовбиша [PERSON] ! Колеги журналісти вже дізнались, що за цією «доброю» людиною тягнеться величезний шлейф адміністративних і кримінальних правопорушень, деталі яких буде повідомлено односельцям трохи пізніше. Уникайте будь-якого спілкування з цим людожером. Данні щодо цієї справи внесено до бази ЄРДР (Єдиного реєстру досудових розслідувань). Йде слідство. Далі буде.»; - « [PERSON] » «Правопорушник рецедивіст у день похорону» «Тут взагалі ґрунтовно про тітухана-костолома, який переховується в нашій місцевості у батька. Стаття з прямими посиланнями на відкриті джерела інформації»; - « [PERSON] » «Обережно! На теренах Макарівщини продовжує розгулювати небезпечний правопорушник-рецидивіст і українофоб [PERSON] син колишнього КДБшника, який проживає в селі Великий Карашин» [INFO] . Дослідивши, зміст скріншотів із такими дописами, які містять відповідні посилання, не можливо встановити на яких інтернет-ресурсах вони розміщені та не підтверджують достовірності факту розповсюдження їх саме відповідачем [PERSON] . Крім того, під час перегляду посилання [INFO] вбачається, що стаття під назвою «Правопорушник-рецидивіст у день похорону скалічив батька загиблого героя» розміщена головним редактором медійного проекту «Наша версія» [PERSON] . Водночас, посилання на www. [INFO] під назвою «НЕВІДОМИЙ прийшов на похорон військового і ПОБИВ БАТЬКА загиблого героя!» є відеорепортажем підготовлений журналістами телеканалу ТСН (Дивна історія одного дня! Чоловік поховав свого сина-військового і того ж дня отримав удар в обличчя від невідомого, який прийшов на похорон! Більше - у сюжеті від «Ради» у телемарафоні.). Таким чином, суду не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач є автором зазначених дописів та публікацій, а також розміщення ним, як стверджує позивач, на веб-сайтах «Нова Версія», «Комітет порятунку Карашина», у соціальній мережі «Фейсбук», у чатах «ЧС Громада».«Односельці». У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині визнання недостовірною інформацію та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію, викладену в інтернет ресурсах «Нова Версія», «Комітет порятунку Карашина», у соціальній мережі «Фейсбук», у чатах «ЧС Громада». «Односельці», а позовна вимога про стягнення моральної шкоди є похідною, у задоволенні якої також необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed