Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідачів. В обґрунтування позову зазначила, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 16 січня 1998 року позивач являється співвласником квартири [ADDRESS] . іншими власником зазначеної квартири, є її мати [PERSON] , яка також після смерті батька позивача - [PERSON] , який помер [INFO] , успадкувала 1/3 частину, яка належала йому в квартирі та брат позивача [PERSON] , який помер [INFO] . 23 вересня 2002 року відповідно до наказу по ЖРЕП №13 був складений Акт інвентаризації допоміжних приміщень, господарських будівель і споруд даного будинку. Згідно даного Акту підвал будинку був розділений на наступні підвали, якими користувалися власники квартир будинку. Так, підвалом І, площею 13,00 кв.м користувались власники квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] ; підвалом II, площею5,60 кв.м - квартира [ADDRESS] , підвалом ІІІ - квартира [ADDRESS] ; підвалом IV, площею 0,40 кв.м - квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] ; підвалом V, площею 5,60 кв.м - квартира [ADDRESS] . Крім того, дана обставина також підтверджується наданою Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Чернівецької міської ради на адвокатський запит, копією інвентарної справи, відповідно до якої в поверховому плані зазначено, що підвал II та підвал V перегороджені стіною. В подальшому, рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №1124/24 від 28.12.2004 року їхній будинок [ADDRESS] був знятий разом з допоміжними приміщеннями , господарськими будівлями та спорудами з балансу житлового фонду комунальної власності територіальної громади м.Чернівці та був переданий у власність власникам квартир. Згідно складеного\~ЖРЕП-13\~переліку допоміжних\~приміщень,\~господарських будівель\~та споруд\~триквартирного будинку\~ [ADDRESS] ,\~які передаються\~у власність\~власникам квартири\~ [ADDRESS] \~перейшло наступне\~:\~1/3\~підвалу І\~пд.\~-\~4,3\~кв.м;\~підвал II\~пд.\~-\~5,6\~кв.м;\~1/2\~ підвалу IV- 0, 2 кв.м. Відповідно до ч.І п.2 ст. 1 Закону України « Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення). Таким чином, власники квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] набули право власності на підвали та горище в даному будинку. Однак, в червні 2024 року власники квартири [ADDRESS] відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , без погодження з власниками квартири [ADDRESS] та власниками квартири [ADDRESS] самовільно знесли кам`яну стіну та демонтували вхідні двері в підвал V та замурували стіну, а також демонтували вікно та замурували його. При цьому, вони самовільно винесли речі позивача з підвалу. Крім того, з наданої копії інвентарної справи, за зверненням в 2024 році відповідачкою [PERSON] були внесені зміни, відповідно до яких був утворений, без погодження співвласників будинку, підвал II площею 12,50 кв.м. На адвокатський запит про надання підстав для внесення відповідних змін до цього часу від Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Чернівецької міської ради відповіді не отримано. З цього проводу, з метою припинення незаконних дій відповідачів щодо демонтажу стіни, дверей та інше , мною неодноразово були здійснені виклики працівників поліції. Відповідь на адвокатський запит до цього часу не отримано. Крім того, 9 серпня 2024 року Чернівецьким районним управлінням поліції ГУНП в Чернівецькій області внесені відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення відповідачем [PERSON] кримінального правопорушення відносно мого чоловіка [PERSON] , в зв`язку із конфліктною ситуацією з приводу користування підвалом. Дії відповідача [PERSON] кваліфіковані за ст.122 ч.1 КК України. Відповідачі, власники квартири [ADDRESS] самовільно здійснили перепланування підвалу для власних потреб без отримання згоди всіх співвласників багатоквартирного будинку, в т.ч. без нашої згоди, чим порушили мої права на володіння, користування та розпорядження спільним майном будинку. 24.02.2025року представником позивача подана заява про збільшення позовних вимог, в якій просила скасувати Свідоцтво про право власності на житло від 3 липня 1998 року, оскільки ввважає, його таким що видане із порушенням чинного законодавства. Просила скасувати Свідоцтво про право власності на житло від 3 липня 1998 року, яке видано на підставі Розпорядження Виробничо-комерційної фірми «Чернівецький деревообробний комбінат» №503 від 29 грудня 1997 року про передачу у спільну сумісну власність гр-нам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] квартири [ADDRESS] в частині закріплення за квартирою підсобного приміщення підвалу 2,75x4,6 - 12,65 кв.м та скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 74648239 від 19.08.2024 року та усунути перешкоди у користуванні підвалом II, площею 5,6 кв.м в житловому будинку по [ADDRESS] шляхом зобов`язання відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] привести приміщення підвалу у попередній стан, а саме демонтувати стіни для дверного отвору та демонтувати стіну для віконного отвору, побудувати стіну між підвалом II, площею 5,6 та підвалом V, площею 5,6 кв.м., встановити вхідні двері в підвал II, площею 5,6 кв.м та вікно відповідно до поверхового плану станом на 2002 рік. У поданому відзиві представник відповідача зазначив, що відповідно до змісту позовної заяви, сторона позивача посилається на те, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 16 січня 1998 року я являюсь співвласником квартири [ADDRESS] . Відповідно до даного Свідоцтва відсутня будь інформація з при воду того, що Позивач являється співвласником чи власником підвального приміщення, чи позивачу передано у користування підвальне приміщення. Також, позивач вказує, що 23 вересня 2002 року, відповідно до наказу по ЖРЕП №13 був складений Акт інвентаризації допоміжних приміщень, господарських будівель і споруд даного будинку. В спростування\~викладених обставин\~вказує,\~що [PERSON] \~являється співвласницею\~нерухомого майна,\~яке знаходиться за адресою [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, від 03 липня 1998 року (копія додається). Згідно даного свідоцтва про право власності на житло, загальна площа квартири складає 30,47 кв.м. за квартирою закріплено підсобне приміщення -підвал, площею 12,65 кв.м. В підтвердження викладених обставин, сторона додає копія інвентарної справи яка була ви зготовлена та діяла на момент видачі свідоцтва про право власності на житло від 03.08.1998 року. 23.07.2024 року Державним реєстратором було внесено відомості до Державного реєстру речових прав, відповідно до якого зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна за адресою [ADDRESS] . Разом із [PERSON] співвласниками майна являються [PERSON] та [PERSON] . Приблизно 20 років тому, [PERSON] по усній домовленості із сусідкою [PERSON] , яка проживала в квартирі [ADDRESS] , передала їй в користування належне їйпідвальне приміщення. При цьому, в них були домовленості, що вона поверне своє підвальне приміщення в любий для неї час по потребі. Впродовж всього часу, [PERSON] користувалась її приміщенням на власний розсуд. Однак, вона безгосподарно відносилась до технічного стану підвалу, не здійснювала взагалі ніяких ремонтних робіт Через безвідповідальне її ставлення в квартирі появилась сирість та цвіль. В зв`язку із чим, відповідач вирішила повернути свою власність у своє користування. Приблизно в квітні 2023 року [PERSON] усно звернулась з прохання до позивачки повернути підвальне приміщення, на що остання відмовляється. Далі з метою його повернення [PERSON] звернулась із заявою до Чернівецького районного управління поліції ГУ НП в Чернівецькій області. При цьому, впродовж 2024 року [PERSON] виготовила нову технічну документацію та звернулась із заявою якою були внесені відомості до інформаційного реєстру речових прав (копія витягу додається). Відтак, сторона Позивача не надала суду докази того, що вона являється власником підвального приміщення який являється предметом спору в даній справі, а також, що вона зареєструвала право власності на нерухоме майно. Крім того, в підтвердження викладених обставин сторона надає відповідь Державного обласного бюро технічної інвентаризації, від 14.05.1998 року за № 1298 відповідно до якого підвал належить Міській раді, і складає 24/100 ідеальної частки житлового будинку. Відповідачем у справі, було приведено підвальне приміщення у попередній стан, яке було у їх користуванні відповідно до свідоцтва про право власності на майно від 03.07.1998 року та плану. Окрім того, на заяву про збільшення позовних вимог вказував, що видача Свідоцтва про право власності на житло було видано у законний спосіб та на підставі чинного законодавства. З урахуванням висланих обставин, сторона Відповідач вважає, що Позивачем не надано доказу того, що її права були порушені, від так, відсутні підстави для задоволення позову та у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог. У судовому засіданні представник позивача підтримала поданий позов, вказувала, що згідно Акту підвал будинку був розділений на наступні підвали, якими користувалися власники квартир будинку. В подальшому, рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №1124/24 від 28.12.2004 року будинок [ADDRESS] був знятий разом з допоміжними приміщеннями , господарськими будівлями та спорудами з балансу житлового фонду комунальної власності територіальної громади м.Чернівці та був переданий у власність власникам квартир. Між власниками квартир була домовленість та визначений порядок користування підвалом. Окрім того, просила задовольнити позов з підстав, викладених у позові. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вказувала, що хоче повернути в своє користування підвал, який належав її батькам, оскільки відповідачі в батьків багато років тому попросили частину підвалу в користування, у них була усна домовленість, зробили стіну, поставили двері. В подальшому останні знесли стіну у підвалі, повиносили її речі. Вказувала, що підвал числиться на балансі міської ради, вказувала, що Свідоцтво про право власності, в якому вказаний підвал є підробленим. Третя особа на стороні позивача [PERSON] в судовому засіданні вказувала, що вселилась у вказане житло у 1984 році та весь час там проживала. Коли вселились відповідачі в свою квартиру, [PERSON] попросила в користування в неї частину підвалу, вони його перегородили і почали користуватись до того часу поки вона не залишила квартиру доньці. Підвал є власністю міської ради, вони спільно користувались ним із сусідами, оскільки домовились, що в кожного буде своя частина підвалу і в кожного свої двері. За приватизацією підвалу нікуди не звертались. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, вказував, що вимоги є надуманими та безпідставними. Зазначив, що відповідач вселялась в квартиру будучи працівником ДОКу, підвал знаходився під її квартирою, при приватизації квартири було вирішено питання про підвал та вирішено і його приватизувати. В 2002 році квартири в даному будинку були зняті із балансу міської ради, а тому ЖЕК не мав відношення до встановлення порядку користування підвалом. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, вказувала, що у 1991 році ДОК надав їй житло як гуртожиток, потім поміняла статус з кімнати [NUMBER] на квартиру [ADDRESS] , де підвальне приміщення закріплене за нею. Впустила в свій підвал [PERSON] , однак потім почали пропадати її речі з підвалу і її чоловік власноруч розділив підвал. У них у будинку було три підвали та три сараї, які вони між собою поділили і позивачу дістався середній підвал, який знаходився під її квартирою. Внаслідок того, що позивач не робила ремонт, не доглядала підвал, у квартирі її квартирі з`явилась сирість, тому попросила позивача звільнити підвал. Знесли стіну та зробили ремонт у підвалі. Зазначила, що підвал не приватизований, а закріплений за її квартирою. У 2024 році оформили право власності і на квартиру і на підвал. Відповідач [PERSON] зазначив, що останні 7 років у його квартирі з`явилась тріщини, сирість, грибкові утворення в квартирі, тріщина пішла через весь підвал, будинок набув статусу аварійного, внаслідок того, що підвал був у занедбаному стані. Деталі приватизації квартири йому невідомі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є двоюрідною сестрою позивача та була присутньою при ситуації, коли розбивали стіну в підвалі. Вказувала, що їй відомо, що в будинку жили дід з бабою, потім власність перейшла до тітки [PERSON] , з малку пам`ятає, як були поділені підвали. Питань з приводу користування підвалом не виникало аж до конфлікту між сторонами. Зазначила, що їй відомо, що власником підвалу була тітка [PERSON] , яка дала в користування відповідачу частину підвалу. При зносі стіни тьотя [PERSON] (відповідач) запропонувала віддати середній підвал [PERSON] , однак вони не змогли домовитись. Інші сторони, будучи належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, до суду не з`явились. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є невісткою [PERSON] , виросла на тій вулиці і є сусідкою сторін. Пам`ятає, що підвал був спільним, першою проживала [PERSON] і підвал був її, пізніше віддала частину підвалу кумі [PERSON] (відповідачу), однак відповідачі зараз так розділили підвал, що нема як користуватись ним. При розбитті стіни в підвалі не була присутньою, однак знає, що то зроблено самовільно відповідачем. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказувала, що є подругою відповідачки, знає її 45 років, разом працювали на ДОКу, в 1991 році відповідачці [PERSON] дали кімнату в гуртожитку, після цього в 1997 році, відповідачка приватизувала цю кімнату вже в статусі квартири і за нею рахувався підвал,яким вона сама користувалась, потім виїхала за кордон і позивач попросила в користування підвал, на що [PERSON] погодилась. Свідок [PERSON] суду повідомила, що є знайомою відповідача [PERSON] , працювали разом на ДОКу, в 1991 році відповідачу надали кімнату в гуртожитку, яку вона пізніше приватизувала як квартиру, зі слів відповідача знає, що був один підвал, на пропозицію відповідача відремонтувати підвал позивачі не погодились. Сам підвал вона не бачила як і суперечок між сторонами. Інформація їй відома зі слів відповідача. Суд, заслухавши сторін справи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 16 січня 1998 року позивач являється співвласником квартири [ADDRESS] . іншими власником зазначеної квартири, є її мати [PERSON] , яка також після смерті батька позивача - [PERSON] , який помер [INFO] , успадкувала 1/3 частину, яка належала йому в квартирі та брат позивача [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.13). 23 вересня 2002 року відповідно до наказу по ЖРЕП №13 був складений Акт інвентаризації допоміжних приміщень, господарських будівель і споруд даного будинку. Згідно даного Акту підвал будинку був розділений на наступні підвали, якими користувалися власники квартир будинку. Так, підвалом І, площею 13,00 кв.м користувались власники квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] ; підвалом II, площею5,60 кв.м - квартира [ADDRESS] , підвалом ІІІ - квартира [ADDRESS] ; підвалом IV, площею 0,40 кв.м - квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] ; підвалом V, площею 5,60 кв.м - квартира [ADDRESS] (а.с.21). В подальшому, рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №1124/24 від 28.12.2004 року їхній будинок [ADDRESS] був знятий разом з допоміжними приміщеннями , господарськими будівлями та спорудами з балансу житлового фонду комунальної власності територіальної громади м.Чернівці та був переданий у власність власникам квартир (а.с.22-24). Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, від 03 липня 1998 року, загальна площа квартири складає 30,47 кв.м. за квартирою закріплено підсобне приміщення - підвал, площею 12,65 кв.м. Відповідно до статті 15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.2 ст.382\~ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Згідно ч.1 ст.385\~ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначає\~Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку. Згідно положень ст.1\~Закон України\~"Про\~особливості здійснення\~права власності\~у багатоквартирному\~будинку" багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. Допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення). Спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Частка співвласника - частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.5\~Закону України\~"Про\~особливості здійснення\~права власності\~у багатоквартирному\~будинку" спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Співвласники майна, що знаходиться у спільній сумісній власності, не тільки володіють та користуються, але й розпоряджаються таким майном за спільною згодою. Співвласники мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників. Реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників (п.1 ч.1 та ч.2\~ст.6 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку"). Згідно ст.ст.12,\~81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Згідно роз`яснень\~постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"\~предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі"\~оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Позивач в обґрунтування позовної вимоги посилалась на Акт інвентаризації допоміжних приміщень, господарських будівель і споруд даного будинку, відповідно до якого встановлено, які допоміжні приміщення є у будинку та відповідно якою квартирою, яке приміщення використовується, однак відповідачем надано копію Свідоцтва про право власності на житло від 03 липня 1998 року, загальна площа квартири складає 30,47 кв.м. за квартирою закріплено підсобне приміщення - підвал, площею 12,65 кв.м., відповідно до технічного паспорту від 18.06.2024 року, експлікації приміщень підвал ІІ площею, 12,5 м.2 закріплено за відповідачами. З приводу скасування Свідоцтва про право власності на житло та Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень суд зазначає наступне. Відповідно до\~\~ч. 2 ст.\~41, ст.\~47\~Конституції України кожен має право на житло, а право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Положеннями ст.ст.\~15,\~16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 2\~ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Відповідно до\~\~ст.ст.\~328,\~345 ЦК України\~фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Позивачем не наведено належної підстави для скасування Свідоцтва про право власності, твердження представника позивача про те, що у свідоцтві про право власності наданого відповідачами викликають сумнів вписані відомості про підвал, оскільки почерк нібито відрізняється від основного напису та чорнило грубше, суд не бере до уваги, оскільки представником позивача було вказано, що почеркознавчу експертизу призначати позивач не має бажання, а суд не наділений повноваженнями та знаннями з приводу визначення почерку. Таким чином, оскільки позивачем не доведено, що вказаний підвал переданий їй у користування, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed