Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

18.09.2024 року до суду через систему «Електронний суд» звернувся представник АТ «ПУМБ» Киричук Г.М. з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові посилалися на те, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] 26.12.2022 року укладено кредитний договір № 1010998408, на підставі якого видано кредит у сумі 46039.02 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.07.2024 року складає 53962.99 грн., з яких: 44289.77 грн. заборгованість за кредитом; 4.97 грн. заборгованість процентами; 9668.25 грн. заборгованість за комісією. Позивач направив письмову вимогу відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Прохали стягнути з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 53962,99 грн.; та витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн.; розглянути справу в спрощеному позовному провадженні за відсутності представника банку, не заперечували проти винесення судом заочного рішення. 19.09.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 18.03.2025 року до суду звернувся [PERSON] з запереченнями на позов, в яких посилався на те, що позивач безпідставно хоче стягнути з нього комісію по кредиту. Заявлена позивачем до стягнення з відповідача комісія не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки такі послуги не є послугою у визначенні вказаного Закону, тому позовні вимоги в частині стягнення комісії задоволенню не підлягають, оскільки така вимога не має належного обґрунтування. 22.05.2025 року в судове засідання представник позивача не з`явився, в тексті позовної заяви прохали розглянути справу за відсутності представника, не заперечували проти заочного розгляду справи. 22.05.2025 року відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку смс, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав, подав заперечення на позов. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Запоріжжя народився відповідач [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 25.03.2005 року та відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру №793683 від 19.09.2024 року. 26.12.2022 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] була підписана заява № 1010998408 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно умов якої цільове призначення кредиту: а) погашення заборгованості; б) сплата разової комісії Банку; сума - 46039,02 грн.; строк - 36 місяців; розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,4%; розмір процентної ставки 0,01% річних; разова комісія 0% від суми кредиту + 0 грн.; схема повернення кредиту ануїтетна (рівними платежами); спосіб надання кредиту банківський переказ; заборгованість кредитор АТ «ПУМБ», основний договір 40020356605, сума заборгованості 46039,02 грн. 26.12.2022 року [PERSON] підписав Паспорт споживчого кредиту, відповідно якого: тип кредиту кредит; сума кредиту: 46039,02 грн.; строк кредитування: 36 місяців; мета кредиту: погашення заборгованості; процента ставка: 0,01 % річних; тип процентної ставки: фіксована; щомісячна комісія за обслуговування кредиту: 1,4%; реальна річна процентна ставка: 32,864%. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.07.2024 року складає 53962.99 грн., з яких: 44289.77 грн. заборгованість за кредитом; 4.97 грн. заборгованість процентами; 9668.25 грн. заборгованість за комісією, що підтверджується розрахунком заборгованості. 02.07.2024 року АТ «ПУМБ» направив письмову вимогу відповідачу про погашення заборгованості станом на 01.07.2024 року в сумі 53962,99 грн., однак заборгованість відповідачем погашена не була. Суд, задовольняючи позов в повному обсязі, виходить з наступного. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом ст.208 ЦК України за загальним правилом у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною і юридичною особою, а договір між сторонами не становить виключення з цього правила. Відповідно ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Законом до договору кредитування встановлено обов`язковість письмової форми, про дотримання якої свідчить підпис сторін. У зв`язку з викладеним є очевидним, що у разі укладення договору у письмовій формі усі його умови повинні бути викладеними в договорі та підписаними сторонами. Згідно ч.1,\~ч.2\~п.1\~ст.11\~ЦК України\~цивільні права\~та обов`язки\~виникають із\~дій осіб,\~що передбачені\~актами цивільного\~законодавства,\~а також\~із дій\~осіб,\~що не\~передбачені цими\~актами,\~але за\~аналогією породжують\~цивільні права\~та обов`язки. Підставами\~виникнення цивільних\~прав та\~обов`язків,\~зокрема,\~є: 1) договори та інші правочини. Відповідно ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч.1 ст.1048 ЦК України. Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно ст.530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. У ст.599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що заява відповідача про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Паспорт споживчого кредиту, Публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - становлять укладений між сторонами кредитний договір, за умовами якого відповідачу надано кредит в сумі 46039,02 грн. для погашення заборгованості за договором №40020356605 на строк 36 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,01% річних та щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,4%. Позивач виконав свої зобов`язання шляхом надання відповідачу кредитних коштів - згідно копії платіжної інструкції №TR.62048416.93700.25578 від 26.12.2022 року АТ «ПУМБ» перерахував на користь [PERSON] кредитні кошти на суму 46039,02 грн. за договором №1010998408 від 26.12.2022 року. Відповідач взяті на себе зобов`язання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 01.07.2024 року заборгованість складає в сумі 53962.99 грн., з яких: 44289.77 грн. заборгованість за кредитом; 4.97 грн. заборгованість процентами; 9668.25 грн. заборгованість за комісією. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність укладеного між сторонами кредитного договору та обов`язку відповідача повернути кошти, які фактично отримані ним, відсотків за користування кредитними коштами разом з комісією, яка передбачена умовами договору в розмірі 1,4% щомісячно та нараховується щомісячно на суму кредиту, оскільки відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування, так як сплачував його несвоєчасно і не в повному обсязі, тому суд погоджується з позовними вимогами позивача стосовно наявності у відповідача заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 01.07.2024 року в сумі 53962.99 грн., з яких: 44289.77 грн. заборгованість за кредитом; 4.97 грн. заборгованість процентами; 9668.25 грн. заборгованість за комісією. Доказів того, що борг повернуто суду не надано, не спростовано це і відповідачем, отже сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Суд не приймає заперечення відповідача щодо того, що заявлена до стягнення комісія не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» та не має належного обґрунтування, оскільки вказане не підтверджується встановленими судом обставинами та наявними доказами. При цьому, вказані заперечення подано до суду 18.03.2025 року з порушення вимог ч.1 ст.278 ЦПК України - відзив подається протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, в той час як провадження у справі відкрито ще 19.09.2024 року, тобто через пів року. Крім того, відповідно ч.1,8 ст.178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Так як відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, то суд вирішив справу за наявними матеріалами. В Постановах Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 року у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Відповідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В свою чергу, однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.76, ч.1 ст.77 та ст.80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За приписами частин 1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно підходу, зазначеного в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26.06.2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Таким чином, позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та наданими суду доказами. Відповідно ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому судовий збір у сумі 2422,40 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved