Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник, адвокат Поковба Василь Юрійович, звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивачка посилається на те, що 23 січня 2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який було зареєстровано Грушівською сільською радою, Тячівського району, Закарпатської області за актовим записом №09. Від даного шлюбу з відповідачем по справі мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що сімейне життя у них не склалося, з причин непорозуміння одне до одного, кожний веде свій спосіб життя. Відповідач на початку повномасштабного вторгнення виїхав за кордон і більше не повертався. З того часу вони припинили проживати подружнім життям. Вважає, що подальше проживання однією сім`єю та збереження шлюбу є недоцільним та таким, що суперечить їх інтересам, у зв`язку з наведеним просить суд шлюб розірвати. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 17.04.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» в судове засідання не з`явилася. Представник позивачки, адвокат Поковба В.Ю. будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився. 19.05.2025 року подав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести без його та позивачки участі, заявлені вимоги підтримує, просить шлюб розірвати та строк на примирення не надавати. Відповідач [PERSON] будучи відповідно до положень п.4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень за штрих кодовими ідентифікаторами №0610250459265, №0610249165150, в судове засідання не з`явився та про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 23 січня 2010 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано Грушівською сільською радою Тячівського району Закарпатської області Україна за актовим записом №09, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] виданого 23.01.2010 року (а.с.8). Від шлюбу сторони мають двох дітей, доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 24.11.2010 року та серії [NUMBER] від 14.12.2016 року виданих виконком Грушівської сільської ради Тячівського району, Закарпатської області (а.с.9-10). Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що сторони не проживають однією сімє`ю вже тривалий період та між ними відсутні шлюбні відносини. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, який не виявив бажання з`явитися в судове засідання, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про тривалу відсутність між сторонами сімейних відносин, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити їх інтересам, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дітей, поділу спільного майна сторін, не заявлено.

Outcome: approved