Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

24.02.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.06.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» та [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір № 230610-62450-1 відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 4000 грн. строком на 150 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування. Однак, відповідач в порушення умов кредитного договору зобов`язання за вказаним договором не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 17.02.2025 становить 32980,00 грн., та складається з 4000,00 грн. заборгованості за кредитом та 28980,00 грн. заборгованості за нарахованими процентами за період з 10.06.2023 по 07.11.2023. За таких підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 230610-62450-1 від 10.06.2023 у сумі 32980,00 грн., судові витрати у виді судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 9000,00 грн. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 03.03.2025 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами та витребувано докази. Позивач, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Відповідач, належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Вказане відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з такого. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Також відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Частина 2 ст. 1056-1 ЦК України визначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У п.п. 5, 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Суд встановив, що 10.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 230610-62450-1, шляхом його підписання відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 514475. Відповідно до вказаного кредитного договору відповідачу позичальником було надано кредит в сумі 4000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим Договором. Згідно з пунктами 1.2 - 1.3 договору процентна ставка за користування Кредитом становить - 3.5% від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 1277.50%) користування кредитом у межах строку, визначеного в п.1.3 цього Договору. Погоджена процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та не змінюється протягом строку надання кредиту. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки, що є Додатком №1 до цього Договору. Строк надання кредиту становить 150 днів, зі сплатою кредиту в кінці строку користування згідно Додатку №1. Пунктом 1.4 договору визначено, що невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто», (далі - Правила) які розміщені на сайті monetka.ua, rialto.com.ua. Як передбачено п. 1.6 договору Товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб [NUMBER] , що належить Позичальникові. Пунктом 2.4 визначено, що позичальник зобов`язаний, зокрема, у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Пунктом 3.3 договору визначено, що у випадку порушення строків повернення Кредиту, встановлених цим Договором, Позичальник сплачує Товариству проценти за неправомірне користування грошовими коштами за процентною ставкою - 3.5% (річна процентна ставка становить 1277.50 %) від суми несвоєчасно повернутих грошових коштів переданих Позичальнику за цим Договором за кожний день користування. Сторони домовились, що процентна ставка визначена в цьому пункті Договору, нараховується відповідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України. Інформація про суму нарахованих процентів за неправомірне користування грошовими коштами згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, повідомляється Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника та сплачується Позичальником одночасно з заборгованістю за Кредитом та нарахованим процентами за фактичну кількість днів користування Кредитом.. Згідно з витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.ua, для укладення кредитного договору № 230610-62450-1 від 10.06.2023 сторони вчинили наступні дії: 10.06.2023 року о 12:43:24 год. Створення позичальником даних по заяві на кредит; 10.06.2023 року о 12:43:24 год. Автоматичні перевірки по заяві; 10.06.2023 року о 12:43:24 год. Перевірка позичальника за даними БКI; 10.06.2023 року о 12:43:24 год. Скорингова оцінка позичальника; 10.06.2023 року о 13:05:48 год. Створено пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) в особистому кабінеті Позичальника; 10.06.2023 року о 13:05:48 год. Позичальнику відправлено SMS повідомлення про погодження кредиту з ідентифікатором (кодом) для підписання акцепту та укладення договору; 10.06.2023 року о 13:06:01 год. Позичальником підписано одноразовим ідентифікатором та відправлено Товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір (акцепт); 10.06.2023 року о 13:06:01 год. Друкована форма укладеного кредитного договору надіслана Позичальнику в особистий кабінеті Позичальника для завантаження; 10.06.2023 року о 13:33:48 год. Кредитні кошти перераховано на картку позичальника. Як вбачається з інформації, наданої АТ «Сенс Банк» на вимогу суду, на [PERSON] в АТ «Сенс Банк» емітовано картку № [NUMBER] , інформація про підтвердження операцій за вказаною карткою відправляється на номер телефону [NUMBER] . Відповідно до копії довідки ТОВ «Девелопмент Інновейшинс» № 121540 від 14.03.2023, смс-повідомлення від альфа-імені «MONETKA» з текстом «Для подтверждения согласия с условиями Договора введите 514475» було доставлено на номер [NUMBER] за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» 10.06.2023 року о 13:05:48 год. Згідно листа № 31/01/2025-1 від 31.01.2025 АТ «Таскомбанк» надає підтвердження, що в рамках Договору №87 про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам від 24 грудня 2020 р. банком було здійснено переказ грошових коштів на рахунок одержувача згідно договору між клієнтом та компанією ТОВ «Фінансова Компанія «Ріальто», а саме: зарахування коштів в сумі 4000 грн. 10.06.2023 на картку [NUMBER] від ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» ID платежу1670117090, код авторизації 425141. Факт зарахування коштів в сумі 4000 грн. за кредитним договором підтверджується випискою по рахунку [PERSON] в АТ «Сенс Банк». Тобто, сторони дійшли згоди про істотні умови кредитного договору. Крім того, згода на укладення договору та отримання відповідачем коштів на зазначену ним банківську картку підтверджено наданими позивачем доказами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з розрахунком суми боргу заборгованість відповідача по кредитному договору станом на 17.02.2025 становить 32980,00 грн, яка складається: з заборгованості за сумою кредиту - 4000,00 грн.; заборгованості по нарахованим процентам відповідно до п. 1.2 кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 10.06.2023 по 03.01.2024 (207 днів). Щодо суми заборгованості по вказаному вище кредитному договору, то слід зазначити наступне. Кредит надавався відповідачу строком на 150 днів, а саме з 10.06.2023 по 07.11.2023. За вказаний період, згідно Графіку платежів, розмір відсотків за користування кредитом складає 21000,00 грн. Разом з тим, з наданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитом нараховані позивачем у період з 10.06.2023 по 03.01.2024, тобто, відсотки нараховані включаючи період в межах строку кредитування, а також після закінчення такого строку. Доказів, вчинення дій щодо пролонгації строку дії кредитного договору, які передбачені Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» (п. 4.14), а саме доказів сплати в повному обсязі нарахованих на дату пролонгації процентів за користування кредитом або сплати комісії, позивачем не надано. При цьому, нарахування відсотків за межами строку кредитування, не допускається, оскільки після спливу строку кредитування кредитор позбавлений права нараховувати відсотки, передбачені кредитним договором, якщо інше не передбачено самим кредитним договором. Разом з тим, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів (стаття 1048 ЦК України). Такий висновок щодо стягнення процентів за межами строку кредитування узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 та від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц, та усталеній практиці Верховного Суду, зокрема в постановах від 23 жовтня 2019 року в справі № 456/1747/15-ц, від 09 вересня 2020 року в справі №752/12685/15-ц. Крім того, у постанові від 23 травня 2018 року по справі №910/1238/17 Великою Палатою Верховного Суду чітко розмежовано поняття "проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами" та "проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами", причому останні проценти кваліфіковано саме в якості плати боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання, врегульованої частиною 2 статті 625 ЦК України. Отже, правова позиція Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. Пунктом 3.3 Договору № 230610-62450-1 від 10.06.2023, укладеного з [PERSON] встановлено, що у випадку порушення строків повернення Кредиту, встановлених цим Договором, Позичальник сплачує Товариству проценти за неправомірне користування грошовими коштами за процентною ставкою - 3.5% (річна процентна ставка становить 1277.50 %) від суми несвоєчасно повернутих грошових коштів переданих Позичальнику за цим Договором за кожний день користування. Сторони домовились, що процентна ставка визначена в цьому пункті Договору, нараховується відповідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Інформація про суму нарахованих процентів за неправомірне користування грошовими коштами згідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, повідомляється Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника та сплачується Позичальником одночасно з заборгованістю за Кредитом та нарахованим процентами за фактичну кількість днів користування Кредитом. Враховуючи наведене вище, сторони договору встановили відповідальність за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, а тому товариство не позбавляється права на отримання належних йому процентів за неправомірне користування кредитом, які можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування, оскільки ці проценти охоплюються диспозицією норми частини 2 статті 625 ЦК України. Вказане вище, дає можливість дійти висновку про те, що нарахування відсотків після закінчення строку користування кредитом за неправомірне користування коштами та їх розмір визначено сторонами договору і такий розмір процентів встановлений на рівні процентів за правомірне користування коштами. Разом з тим, відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Воєнний стан в Україні введений з 24 лютого 2022 року та діє по даний час, а тому з урахуванням викладеного нарахування процентів, визначених ч. 2 ст. 625 ЦК України в розмірі, визначеному договором в даному випадку, можливе лише до 23 лютого 2022 року. Отже, з наданого до суду розрахунку заборгованості слідує, що відсотки за користування кредитом позивачем нараховано з 10.06.2023 по 03.01.2024, розмір яких становить 28980,00 грн. При цьому, за період з 08.11.2023 по 03.01.2024 відповідачем допущено прострочення сплати грошового зобов`язання щодо повернення кредиту, однак, таке прострочення мало місце в період дії в Україні воєнного стану. Частиною першою ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. З урахуванням викладеного, суд вважає, що зобов`язання відповідача щодо сплати відсотків передбачених договором, здійснених на підставі ст. 625 ЦК України нарахованих за період з 08.11.2023 по 03.01.2024 в сумі 7980,00 грн. (28980,00 грн.-21000,00 грн.=7980,00 грн.), підлягають списанню позивачем (позикодавцем) в зв`язку з прямою нормою закону, викладеною в п. 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України. Зважаючи на викладене вище та встановлені обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, а також те, що укладений між відповідачем та ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» Договір № 230610-62450-1 від 10.06.2023 встановлює обов`язок позичальника повернути кредит та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, але позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 25000,00 грн. (4000,00 грн. тіло кредиту + 21000,00 грн. відсотки нараховані в межах строку дії договору), а відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача кредитної заборгованості у сумі 25000,00 грн., тобто 75,80 % від заявленої вимоги, то розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1836,18 грн., а судовий збір у сумі 586,22 грн. суд покладає на позивача. Також представник позивача просив стягнути з відповідача понесені судові витрати на правову допомогу у сумі 9000 грн. Так, витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу у сумі 9000,00 грн., підтверджені копіями наступних документів: договору про надання юридичних послуг № 02/06/2022 від 02.06.2022, платіжної інструкції № 2133 від 27.12.2024; акту приймання-передачі наданих послуг № 299 від 26.12.2024 до договору № 02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022; витягу з акту приймання-передачі наданих послуг від 26.12.2024 № 1 до договору № 02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022; свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю адвоката Руденка К.В.; довіреності на ім`я адвоката Руденка К.В. Вказані витрати відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (75,80%) в сумі в сумі 6822,00 грн.

Outcome: partial