Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Представник позивача звернулась до Шевченківського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , треті особи: державний реєстратор Солоніцевської селищної ради Харківської області Тесленко Ігор Анатолійович, державний нотаріус Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Верещака Галина Леонідівна\~у якому просить суд: -скасувати рішення державного реєстратора Тесленко Ігоря Анатолійовича про державну реєстрацію права власності № 66937176 від 27.03.2023 на житловий будинок загальною площею 35,5 кв.м по [ADDRESS] за [PERSON] (Свідоцтво про смерть [NUMBER] видане 22.03.2012) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2711088563120); - свідоцтво про право на спадщину за законом № 1-185 видане 31.03.2023 Сьомою Харківською міською державною нотаріальною конторою визнати недійсним; - скасувати рішення державного нотаріуса Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Верещаки Галини Леонідівни про державну реєстрацію права власності на житловий будинок загальною площею 35,5 кв.м по [ADDRESS] за [PERSON] РНОКПП [NUMBER] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2711088563120; -\~зобов`язати [PERSON] \~РНОКПП [NUMBER] \~звільнити земельну\~ділянку по\~ [ADDRESS] від\~житлового будинку\~загальною площею\~35,5\~кв.м. - судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що Департаментом земельних відносин Харківської міської ради, як суб`єктом надання адміністративної послуги із передачі громадянам у власність земельних ділянок, які перебувають у їх користуванні з земель комунальної власності, затверджено інформаційну картку адміністративної послуги, якою визначено перелік документів, необхідних для надання даної адміністративної послуги (копія додається). Згідно з п. п. 4.1.3, 4.2.1, 4.2.2 Положення про Департамент земельних відносин Харківської міської ради, затвердженого рішення 1 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 09.12.2020 № 7/20 «Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 8 скликання» (у редакції, чинній на момент подачі заяви про проведення обстеження земельної ділянки від) Департамент земельних відносин Харківської міської ради (далі - Департамент) відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, готує матеріали щодо передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб у порядку приватизації. Департамент має право, зокрема, обстежувати земельні ділянки під час підготовки рішень для внесення на розгляд сесії Харківської міської ради про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), про передачу земельних ділянок у власність або в користування та складати акти обстеження, а також здійснювати фотозйомку та застосовувати інші технічні засоби під час обстеження земельних ділянок. Відповідач звернулась до Харківської міської ради з заявою щодо обстеження земельної ділянки по [ADDRESS] у зв`язку з наданням у власність земельної ділянки за вказаною адресою. За результатами розгляду заяви № б/н від 11.08.2023 щодо проведення обстеження земельної ділянки по [ADDRESS] у зв`язку з наданням вищевказаної земельної ділянки у власність, головним спеціалістом Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту земельних відносин Харківської міської ради 25.08.2023 було здійснено виїзд на місцевість за адресою: [ADDRESS] та складено акт № 431/23 обстеження земельної ділянки від 01.09.2023. Під час обстеження зазначеної земельної ділянки було встановлено, що 21.03.2023 державним реєстратором Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області Тесленком Ігорем Анатолійовичем було проведено державну реєстрацію права власності на закінчений будівництвом об`єкт, житловий будинок загальною площею 35,5 кв.м, житловою площею 23,8 кв.м, розташований по [ADDRESS] за померлою особою, [PERSON] (свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане 22.03.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції), на підставі договору про право будівництва та безстрокового користування земельною ділянкою, серія та номер: 19685, виданого 18.05.1951 Першою міською Харківською державною нотаріальною конторою (номер запису про право власності: 49700702, дата державної реєстрації: 21.03.2023). В подальшому, 31.03.2023 державним реєстратором, державним нотаріусом Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори (колишня Десята Харківська державна нотаріальна контора) Харківського міського нотаріального округу Харківської області, Верещакою Галиною Леонідівною, було проведено державну реєстрацію права власності на закінчений будівництвом об`єкт, житловий будинок загальною площею 35,5 кв.м, житловою площею 23,8 кв.м, розташований по [ADDRESS] за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 1-185, виданого 31.03.2023 державним нотаріусом Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори (колишня Десята Харківська державна нотаріальна контора) Харківського міського нотаріального округу Харківської області Верещакою Галиною Леонідівною. В подальшому Відповідач повторно звернулась до Харківської міської ради з заявою щодо обстеження земельної ділянки по [ADDRESS] у зв`язку з наданням у власність земельної ділянки за вказаною адресою. За результатами розгляду повторної заяви № б/н від 08.08.2024 щодо проведення обстеження земельної ділянки по [ADDRESS] у зв`язку з наданням вищевказаної земельної ділянки у власність, головним спеціалістом Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту земельних відносин Харківської міської ради 15.02.2024 було здійснено виїзд на місцевість за адресою: [ADDRESS] та складено акт № 209/24 обстеження земельної ділянки від 06.03.2024. Під час обстеження зазначеної земельної ділянки було встановлено, що 21.03.2023 державним реєстратором Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області Тесленком Ігорем Анатолійовичем було проведено державну реєстрацію права власності на закінчений будівництвом об`єкт, житловий будинок загальною площею 35,5 кв.м, Житловою площею 23,8 кв.м, розташований по [ADDRESS] за померлою особою, [PERSON] (свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане 22.03.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по. м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції), на підставі договору про право будівництва та безстрокового користування земельною ділянкою, серія та номер: 19685, виданого 18.05.1951 Першою міською Харківською державною нотаріальною конторою (номер запису про право власності: 49700702, дата державної реєстрації: 21.03.2023). В подальшому, 31.03.2023 державним реєстратором, державним нотаріусом Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори (колишня Десята Харківська державна нотаріальна контора) Харківського міського нотаріального округу Харківської області, Верещакою Галиною Леонідівною, було проведено державну реєстрацію права власності на закінчений будівництвом об?єкт, житловий будинок загальною площею 35,5 кв.м, житловою площею 23,8 кв.м, розташований по [ADDRESS] за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 1-185, виданого 31.03.2023 державним нотаріусом Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори (колишня Десята Харківська державна нотаріальна контора) Харківського міського нотаріального округу Харківської області Верещакою Галиною Леонідівною. Листом Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 06.09.2024 № Р-1-9522/1-24.08-31; Р-1-12736/1-24.08-31; Р-1-765/0/223-24.02-35 [PERSON] повідомлено, що Департаментом, вивчається питання правомірності державної реєстрації права власності на житловий будинок по [ADDRESS] , а подальший розгляд заяви № б/н від 29.03.2024 про передачу безкоштовно у приватну власність земельної ділянки площею 0,0596 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: [ADDRESS] , буде здійснюватися Департаментом після отримання відповідної інформації стосовно достовірності реєстрації права власності на житловий будинок загальною площею 35,5 кв.м, житловою площею 23,8 кв.м, розташований по [ADDRESS] за [PERSON] . Під час обстеження земельної ділянки було встановлено: 1. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.06.2023 № НВ-5900407492023 (кадастровий номер 6310136300:13:013:00250) площа земельної ділянки становить 0,0596 га; 2. Земельна ділянка огороджена; 3. На земельній ділянці знаходиться житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (далі Реєстр) право власності або право користування на земельну ділянку з кадастровим номером 3610136300:13:013:0025 по [ADDRESS] за будь-якими фізичними або юридичними особами не зареєстроване. Земельна ділянка за вказаною адресою перебуває у комунальній власності. Згідно з інформацією Реєстру за [PERSON] вперше 21.03.2023 зареєстровано право власності на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 35,5 кв.м з прибудовами та надвірні будівлі і споруди: сарай літ. «Б», альтанка літ. «Д», навіс літ. «Е», водопровід № 4, огорожі № 6, 9, хвіртка № 7, ворота № 8 по [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2711088563120, індексний номер рішення 66937176). Підставою для проведення державної реєстрації права власності державним реєстратором Тесленко І.А. визначено: Договір про право будівництва та безстрокового користування земельною ділянкою від 18.05.1951 № 19685 (далі Договір № 19685). Інших документів для проведення державної реєстрації державному реєстратору не надано. Згідно відомостей з Реєстру [PERSON] є померлою (свідоцтво про смерть [NUMBER] видане 22.03.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції). В подальшому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 31.03.2023 право власності на вказаний житловий будинок перейшло до [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Відповідно до відомостей які містяться в технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] житловий будинок літ. «А-1» - 1953 року спорудження. Відповідно до довідки про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна № 1125036 від 12.12.2022 виданої Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради (далі КП «ХМБТІ») на адвокатський запит від 12.12.2022 № 18 адвоката Ковтунової Л.Ю. станом на 31.12.2012 реєстрація права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] не проводилась. Назва «вулиця Лялі Убийвовк» уточнена згідно з реєстром назв урбанонімів м. Харкова, затвердженим рішенням 9 сесії Харківської міської ради 24 скликання від 25.12.2022 зі змінами та доповненнями. Відповідно до відомостей які містяться в Договорі № 19685, забудовником земельної ділянки є [PERSON] (спадкодавець). Відповідно до п. 1 вказаного договору, Житлоуправління відводить Забудовнику ділянку комунальної землі площею 600 кв.м. під індивідуальне будівництво житлового будинку у [ADDRESS] . Пунктом 4. Договору № 19685 визначено, забудовник зобов`язується не пізніше 18.05.1951 року подати до Управління Архітектора, Відділу комунального господарства або Житлоуправління міста проект будівництва на затвердження. Забудовник зобов`язується розпочати будівництво не пізніше 10.06.1951 року та повністю закінчити його не пізніше 10.06.1954 року (п. 5). Пунктом 6 Договору № 19685 будівництво будинку має відповідати архітектурно-планувальному завданню та проекту, затвердженому Головним Архітектором міста Харкова. Забудовник зобов`язаний при зведенні будівель дотримуватися всіх діючих будівельних, протипожежних, санітарних правил, несучи за порушення таких правил відповідальність (п. 7). Пунктом 14 Договору № 19685 визначено, що після закінчення будівництва протягом 5-ти днів Забудовник зобов`язаний сповістити Житловеуправління, яке перевірить і складе акт про виконання будівництва. Вивченням матеріалів які містяться в інвентаризаційній справі № 63247 КП «ХМБТІ» встановлено, що акт про виконання будівництва чи інші документи на підтвердження факту виконання будівельних робіт у відповідності до архітектурно-планувального завдання та проекту відсутні. В реєстрі будівельної діяльності, розміщеному на порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (е-construction.gov.ua), який містить відповідну інформацію стосовно документів, що дають право на виконання будівельних робіт та засвідчують прийняття об`єктів до експлуатації з травня 2011 року, відсутні документи дозвільного та декларативного характеру щодо об`єкту нерухомого майна, житлового будинку по [ADDRESS] . У зв`язку із викладеним, Харківська міська рада звертається до суду з позовною заявою про скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, визнання правочину недійсним та зобов`язання вчинити певні дії. Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 07.02.2025 року справа розподілена у провадження судді Шевченківського районного суду м. Харкова Подус Г.С. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 10.02.2025 справу прийнято до провадження та постановлено розглядати справу у порядку загального позовного провадження. Встановлено строк на подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, письмових пояснень. Ухвалою від 17.02.2025 заяву Харківської міської ради про забезпечення позовних вимог задоволено та накладено заборону відчуження стосовно об`єкту нерухомого майна житлового будинку, загальною площею 35,5 кв.м. по [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2711088563120). 05.03.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому категорично заперечувала проти позову, наголошуючи, що спірний житловий будинок, збудований землі, відведеній для такого будівництва не може вважатися самочинним будівництвом, оскільки спадкодавець мала всі правові підстави для цього. Відповідач як спадкоємець, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері відповідності до норм ЦК України та отримав свідоцтво про право на спадщину і тому вимога щодо визнання такого свідоцтва недійсним не має законного підґрунтя для задоволення. Окрім зазначеного також наголосила, що поданий позов є відповіддю на позов відповідача до ХМР до Харківського окружного адміністративного суду про визнання протиправною бездіяльність, яка полягає у неприйнятті рішення за результатом розгляду по суті поданої через ЦНАП м. Харкова заяви про передачу у власність земельної ділянки. 10.03.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій заперечував проти обставин, викладеним відповідачем у відзиві та просила задовольнити позов із підстав, викладених у позові. Ухвалою суду від 16.04.2025 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача підтримала позов та просила про його задоволення. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Треті особи у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. У відповідності до ч.1, 3, 4\~ст.223 ЦПК України\~неявка у\~судове засідання\~будь-якого\~учасника справи,\~за умови,\~що його\~належним чином\~повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. У разі повторної неявки у судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. З цього приводу Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, треті особи належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності за наявними матеріалами справи. Суд, заслухавши вступні слова представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1\~ст.2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України\~визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені\~статтею 16 ЦК України. Статтями\~12,\~81 ЦПК України\~передбачено,\~що цивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених\~ст.82 ЦПК України. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (далі Реєстр) право власності або право користування на земельну ділянку з кадастровим номером 3610136300:13:013:0025 по [ADDRESS] за будь-якими фізичними або юридичними особами не зареєстроване. Земельна ділянка за вказаною адресою перебуває у комунальній власності. Згідно з інформацією Реєстру за [PERSON] вперше 21.03.2023 зареєстровано право власності на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 35,5 кв.м з прибудовами та надвірні будівлі і споруди: сарай літ. «Б», альтанка літ. «Д», навіс літ. «Е», водопровід № 4, огорожі № 6, 9, хвіртка № 7, ворота № 8 по [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2711088563120, індексний номер рішення 66937176). Підставою для проведення державної реєстрації права власності державним реєстратором Тесленко І.А. визначено: Договір про право будівництва та безстрокового користування земельною ділянкою від 18.05.1951 № 19685 (далі Договір № 19685). Згідно відомостей з Реєстру [PERSON] є померлою (свідоцтво про смерть [NUMBER] видане 22.03.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції). В подальшому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 31.03.2023 право власності на вказаний житловий будинок перейшло до [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) Відповідно до відомостей які містяться в технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] житловий будинок літ. «А-1» - 1953 року спорудження. Відповідно до довідки про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна № 1125036 від 12.12.2022 виданої Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради (далі КП «ХМБТІ») на адвокатський запит від 12.12.2022 № 18 адвоката Ковтунової Л.Ю. станом на 31.12.2012 реєстрація права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] не проводилась. Назва «вулиця Лялі Убийвовк» уточнена згідно з реєстром назв урбанонімів м. Харкова, затвердженим рішенням 9 сесії Харківської міської ради 24 скликання від 25.12.2022 зі змінами та доповненнями. Відповідно до відомостей які містяться в Договорі № 19685, забудовником земельної ділянки є [PERSON] (спадкодавець). Відповідно до п. 1 вказаного договору, Житлоуправління відводить Забудовнику ділянку комунальної землі площею 600 кв.м. під індивідуальне будівництво житлового будинку у [ADDRESS] . Пунктом 4. Договору № 19685 визначено, забудовник зобов`язується не пізніше 18.05.1951 року подати до Управління Архітектора, Відділу комунального господарства або Житлоуправління міста проект будівництва на затвердження. Забудовник зобов`язується розпочати будівництво не пізніше 10.06.1951 року та повністю закінчити його не пізніше 10.06.1954 року (п. 5). Пунктом 6 Договору № 19685 будівництво будинку має відповідати архітектурно-планувальному завданню та проекту, затвердженому Головним Архітектором міста Харкова. Забудовник зобов`язаний при зведенні будівель дотримуватися всіх діючих будівельних, протипожежних, санітарних правил, несучи за порушення таких правил відповідальність (п. 7). Пунктом 14 Договору № 19685 визначено, що після закінчення будівництва протягом 5-ти днів Забудовник зобов`язаний сповістити Житловеуправління, яке перевірить і складе акт про виконання будівництва. До 31.12.2012 державна реєстрація права власності на нерухоме майно здійснювалась виключно реєстраторами БТІ, а починаючи з 01.01.2013 державними реєстраторами Державної реєстраційної служби, а також нотаріусами, в якості спеціальних суб`єктів реєстрації речових прав і обтяжень та інформація вноситься в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно до відомостей які містяться в технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , рік спорудження вказаного будинку 1953. Відповідно до довідки про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна № 1125036 від 12.12.2022 виданої КП «ХМБТІ» на адвокатський запит від 12.12.2022 № 18 адвоката Ковтунової Л.Ю. станом на 31.12.2012 реєстрація права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] не проводилась. Позивач зазначає, що право власності зареєстроване на самочинно побудований житловий будинок за вказаною вище адресою без жодних правових підстав та без дозволу власника земельної ділянки. Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно із ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст.126 ЗК України). Тобто обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки. Статтею 83 Земельного кодексу України визначено землі, які належать на праві власності територіальним громадам міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають, зокрема, усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Згідно з\~інформацією Реєстру\~право власності,\~інші речові\~права,\~іпотеки,\~обтяження земельної\~ділянки по [ADDRESS] за будь-якими фізичними або юридичними особами не зареєстроване. Вказане свідчить про те, що земельна ділянка по по [ADDRESS] є комунальною власністю та належить територіальній громаді м. Харкова. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» встановлено, що самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Отже, самовільне зайняття земельної ділянки означає фактичне використання земельних ділянок без відповідних правових підстав. Натомість згідно наданих письмових доказів встановлено, що Житловим Управлінням Дзержинського районного виконкому депутатів трудівників передано [PERSON] передана земельна ділянка по [ADDRESS] для будівництва будинку та безстрокове користування, про що свідчить копія договору від 10.05.1951 року. Відповідно до відомостей які містяться в Договорі № 19685, забудовником земельної ділянки є [PERSON] (спадкодавець). Відповідно до п. 1 вказаного договору, Житлоуправління відводить Забудовнику ділянку комунальної землі площею 600 кв.м. під індивідуальне будівництво житлового будинку у [ADDRESS] . Пунктом 4. Договору № 19685 визначено, забудовник зобов`язується не пізніше 18.05.1951 року подати до Управління Архітектора, Відділу комунального господарства або Житлоуправління міста проект будівництва на затвердження. Забудовник зобов`язується розпочати будівництво не пізніше 10.06.1951 року та повністю закінчити його не пізніше 10.06.1954 року (п. 5). Пунктом 6 Договору № 19685 будівництво будинку має відповідати архітектурно-планувальному завданню та проекту, затвердженому Головним Архітектором міста Харкова. Забудовник зобов`язаний при зведенні будівель дотримуватися всіх діючих будівельних, протипожежних, санітарних правил, несучи за порушення таких правил відповідальність (п. 7). Пунктом 14 Договору № 19685 визначено, що після закінчення будівництва протягом 5-ти днів Забудовник зобов`язаний сповістити Житлове управління, яке перевірить і складе акт про виконання будівництва. З наданих представником відповідача письмових доказів від 13.03.2025 року встановлено наявність звідного оціночного акту за домоволодінням [ADDRESS] , який містить відомості щодо вартості будівництва, розроблений план по поверхам, відомості внутрішніх підрахунків площини приміщень побудови, затверджений посадовими особами Харківського міського бюро технічної інвентаризації. Також містяться відомості щодо оплати [PERSON] послуг щодо розробки плану його розрахунків. З матеріалів позову також вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON] спадкоємець [PERSON] неодноразово зверталась Харківської міської ради із заявою щодо\~обстеження земельної\~ділянки по\~ [ADDRESS] у\~зв`язку з\~наданням у\~власність земельної\~ділянки за\~вказаною адресою, проте жодної відповіді не отримала через що звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської міської ради, в якому просить суд: - визнати протиправною бездіяльність Харківської міської ради щодо неприйняття рішення за результатом розгляду по суті поданої через ЦНАП міста Харкова заяви (клопотання) [PERSON] від 29.03.2024 про передачу у власність земельної ділянки з кадастровим номером 6310136300:13:013:0025, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа земельної ділянки 0,0596 га за адресою: [ADDRESS] ; - зобов`язати Харківську міську раду розглянути по суті заяву (клопотання) [PERSON] про передачу у власність земельної ділянки з кадастровим номером 6310136300:13:013:0025, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа земельної ділянки 0,0596 га за адресою: [ADDRESS] та за результатом її розгляду прийняти рішення відповідно до ч.2 ст. 118 Земельного кодексу України. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 року по справ №520/1017/25 позов [PERSON] до Харківської міської ради, Департаменту земельних відносин Харківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту земельних відносин Харківської міської ради щодо нерозгляду по суті поданої через ЦНАП міста Харкова заяви (клопотання) [PERSON] від 29.03.2024 про передачу у власність земельної ділянки з кадастровим номером 6310136300:13:013:0025, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа земельної ділянки 0,0596 га за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язано Департамент земельних відносин Харківської міської ради розглянути по суті заяву (клопотання) [PERSON] від 29.03.2024 про передачу у власність земельної ділянки з кадастровим номером 6310136300:13:013:0025, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа земельної ділянки 0,0596 га за адресою: [ADDRESS] та надати відповідь. Відповідно до ст. 41 Конституції України, держава гарантує належне забезпечення захисту права власності на нерухоме майно, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України та обтяжень таких прав регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) та Порядком державної реєстрації прав та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин). Згідно зі ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За вимогами ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За вимогами ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. За загальним правилом, визначеним ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 2 ст. 5 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених ст. 31 цього Закону. Статтею 31 цього Закону передбачено, що для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Пунктами 2-4 частини 3\~статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~встановлено, що державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником; під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень. Згідно із ч.ч. 2, 4\~ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Таким чином, виходячи з зазначених норм Закону, державний реєстратор в процедурі розгляду заяви повинен встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства України. Пунктом 42 Порядку № 1127 визначено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки. Відповідно до ст.37 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі власні (самоврядні) повноваження, як прийняття рішень про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адрес об`єктів нерухомого майна у випадках та порядку, встановлених\~Законом України\~"Про регулювання містобудівної діяльності". Позивач в свою чергу не зазначає, що рішення про присвоєння\~спірному об`єкту адреси не приймалось. З поданих доказів вбачається, що земельна ділянка, що відводилась [PERSON] під житлову забудову мала адресу. При цьому, пунктом № 43 Порядку № 1127 передбачено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані: 1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги; 2) виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. Слід зауважити, що реєстрація права власності за відповідно до ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 42-43 Порядку № 1127, відбувається тільки на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, яким і є спірний нерухомий об`єкт. Тому відповідач міг набути право власності на спірний об`єкт за вимогами ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 43 Порядку № 1127 на підставі договору від 1951 року, складеного та затвердженого плану забудови. \~\~\~\~З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що матеріали справи не містять та позивачем не надано до суду достатньо достовірних та належних доказів на підтвердження своїх вимог, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги про скасування рішення державного реєстратора Тесленко Ігоря Анатолійовича про державну реєстрацію права власності № 66937176 від 27.03.2023 на житловий будинок загальною площею 35,5 кв.м по [ADDRESS] за [PERSON] (Свідоцтво про смерть [NUMBER] видане 22.03.2012) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2711088563120). При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Положеннями ст.89\~ЦПК України\~встановлено,\~що суд\~оцінює докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному\~та безпосередньому\~дослідженні наявних\~у справі\~доказів.\~Жодні докази\~не мають\~для суду\~заздалегідь встановленої\~сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності.\~Суд надає\~оцінку як\~зібраним у\~справі доказам\~в цілому,\~так і\~кожному доказу\~(групі\~однотипних доказів),\~який міститься\~у справі,\~мотивує відхилення\~або врахування\~кожного доказу\~(групи\~доказів). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд ухвалює рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). Враховуючи викладені обставини, а також ті обставини,що позивачем не було надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених нею позовних вимог, суд відмовляє також позивачу у позовних вимогах про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу позивача та відповідача у період з 15.04.2013 року по 17.09.2016 року та відповідно\~суд відмовляє\~і у\~задоволенні позовних\~вимог в\~частині визнання\~недійсним свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~№ 1-185\~видане 31.03.2023\~Сьомою Харківською\~міською державною\~нотаріальною конторою\~визнати недійсним;\~скасування рішення\~державного нотаріуса\~Сьомої Харківської\~міської державної\~нотаріальної контори\~Верещаки Галини\~Леонідівни про\~державну реєстрацію\~права власності\~на житловий\~будинок загальною\~площею 35,5\~кв.м\~по [ADDRESS] за\~ [PERSON] РНОКПП\~ [NUMBER] \~(реєстраційний\~номер об`єкта\~нерухомого майна\~2711088563120\~та зобов`язання\~ [PERSON] РНОКПП\~ [NUMBER] \~звільнити земельну\~ділянку по\~ [ADDRESS] від\~житлового будинку\~загальною площею\~35,5\~кв.м. Відповідно до\~ст. 141 ч.1 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом прийнято рішення про відмову у задоволенні позову, судові витрати залишається за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed