Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] звернувся до Подільського районного суду м. Києва із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що розпорядженням Президії НАН України від 06.05.2024 № 285 «Про скасування надбавки» останньому було скасовано надбавку за високі досягнення в праці. Як підставу для оскарження розпорядження Президії НАН України від 06.05.2024 № 285 «Про скасування надбавки», позивач зазначає ст. 103 КЗпП України та ст. 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», за нормами яких про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни, а у період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених частиною третьою статті 32 та статтею 103 КЗпП України, здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов. Позивач вважає, що скасування виплати йому надбавки за складність і напруженість в праці є зміною діючих умов праці в бік погіршення, а також зміною істотних умов праці, про які він мав би бути завчасно попереджений. Розпорядженням Президії НАН України від 20.05.2024 № 312 «Про оголошення догани» позивачу було оголошено догану за неналежне виконання посадових обов`язків щодо організаційного та науково-інформаційного забезпечення проведення Загальних зборів Відділення економіки НАН України, зокрема несвоєчасну підготовку та оформлення рішення Загальних зборів Відділення економіки НАН України від 23.04.2024. Як підставу для оскарження розпорядження Президії НАН України від 20.05.2024 № 312 «Про оголошення догани», позивач наводить ст. 139, 141, 147 та 149 КЗпП України, зазначаючи, що притягнення його до дисциплінарної відповідальності є незаконним, оскільки жодних порушень трудової дисципліни ним не вчинялось, а дії Відповідача упереджені та фактично мають ознаки мобінгу. Розпорядженням Президії НАН України від 03.06.2024 № 334 «Кадрове питання» в редакції розпорядження Президії НАН України від 04.06.2024 № 344 «Про внесення змін до розпорядження Президії НАН України від 03.06.2024 № 334» [PERSON] (позивача) 21.06.2024 переміщено з посади ученого секретаря Відділення економіки НАН України на посаду ученого секретаря Сектору суспільних наук Науково-організаційного відділу Президії НАН України без зміни істотних умов праці. Оскаржуючи розпорядження Президії НАН України від 03.06.2024 № 334 «Кадрове питання» в редакції розпорядження Президії НАН України від 04.06.2024 № 344 «Про внесення змін до розпорядження Президії НАН України від 03.06.2024 № 334» позивач стверджує, що відповідачем порушено норми ст. 32 КЗпП України та Положення про Відділення НАН України, а саме, що замість переміщення фактично без його згоди та попередження відбулось переведення на іншу роботу. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. 26.08.2024 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. На думку сторони відповідача, позивач у своїй позовній заяві не довів порушення Національною академією наук України норм трудового права під час трудових відносин з [PERSON] , а оскаржувані розпорядження прийнято в межах компетенції та відповідно до чинного законодавства, а отже підстави для задоволення позову відсутні. 17.09.2024 від представника позивача на адресу суду надійшли письмові пояснення щодо відзиву. 27.02.2025 від представника відповідача на адресу суду надійшли додаткові пояснення. В судовому засіданні представник позивача обґрунтовував позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що розпорядженням Президії НАН України від 06.05.2024 № 285 «Про скасування надбавки» позивачу було скасовано надбавку за високі досягнення в праці з 01.05.2024. Підставами для прийняття зазначеного розпорядження стала службова записка Начальника Науково-організаційного відділу Президії НАН України О. Кубальського від 02.05.2024 4/420 та протокол засідання постійно діючої комісії Президії НАН України з розгляду питань про преміювання працівників апарату Президії НАН України, встановлення надбавок до посадових окладів та надання матеріальної допомоги від 02.05.2024 № 10. Розпорядженням Президії НАН України від 20.05.2024 № 312 «Про оголошення догани» позивачу було оголошено догану за неналежне виконання посадових обов`язків щодо організаційного та науково-інформаційного забезпечення Загальних зборів Відділення економіки, зокрема підготовки та оформлення рішення Загальних зборів Відділення економіки від 23.04.2024. Догану було застосовано на підставі службової записки начальника Відділу наукових і керівних кадрів Президії НАН України до віцепрезидента НАН України В.Л. Богданова . Розпорядженням Президії НАН України від 03.06.2024№ 334 «Кадрові питання» в редакції розпорядження Президії НАН України від 04.06.2024 № 344 «Про внесення змін до розпорядження Президії НАН України від 03.06.2024 № 334». Вказаним розпорядженнями позивача з 21.06.2024 переміщено з посади ученого секретаря Відділенням економіки НАН України на посаду ученого секретаря Сектору суспільних наук Науково-організаційного відділу Президії НАН України без зміни істотних умов праці з посадовим окладом у розмірі 15 050 грн на місяць з надбавкою за стаж праці наукової роботи у розмірі 30% посадового окладу (4 515 грн) та доплатою за науковий ступінь доктора економічних наук у розмірі 25% посадового окладу (3 762 грн), а разом 23 327 грн на місяць. Підставою для такого переміщення стала службова записка начальника Науково-організаційного відділу Президії НАН України від 31.05.2024 № 9/Н-12. Позивач просить суд скасувати вищевказані розпорядження як незаконні та стягнути з відповідача спричинену моральну шкоду. Щодо Розпорядження Президії НАН України від 06.05.2024 № 285 «Про скасування надбавки» суд зазначає наступне. Як підставу для оскарження розпорядження Президії НАН України від 06.05.2024 № 285 «Про скасування надбавки», позивач зазначає ст. 103 КЗпП України та ст. 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», за нормами яких про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни, а у період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених частиною третьою статті 32 та статтею 103 КЗпП України, здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов. Статтею 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами. Аналогічне визначення заробітної плати міститься й у статті 1 Закону України «Про оплату праці». Підприємства самостійно встановлюють умови та розміри оплати праці, в тому числі перелік надбавок та доплат, у колективному договорі з дотриманням законодавства, генеральної, галузевої угод (стаття 15 Закону України «Про оплату праці», стаття 97 КЗпП України). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» у структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати. Так, основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Отже, надбавки призначаються працівнику за результатами його роботи, не відносяться до гарантованої основної заробітної плати та є додатковими заходами матеріального стимулювання, які застосовуються з метою підвищення рівня показників ефективності у роботі. Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 23 грудня 2019 року у справі № 757/26722/17, встановлення надбавки за інтенсивність праці не є безумовним та залежить від виконання працівником трудових обов`язків. Така надбавка не відноситься до гарантованої основної заробітної плати і залежить від виконання працівником більш складної і відповідальної роботи у порівнянні з іншими працівниками, обсягу навантаження на працівника та інтенсивності виконуваної ним роботи. Тому прийняття керівником підприємства в межах своєї компетенції рішення про зменшення розміру надбавки, позбавлення працівників надбавок повністю або частково, не можна кваліфікувати як погіршення умов оплати праці. У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 16 березня 2020 року у справі № 357/9161/17. Відповідно до статті 98 КЗпП України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів. Аналогічні положення містяться у ст. 13 Закону України «Про оплату праці». Так, згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 8 травня 2001 р. № 488 «Про умови оплати праці працівників президії Національної академії наук та її апарату» президентові Національної академії наук в межах коштів, передбачених кошторисом доходів і видатків на утримання працівників президії та її апарату, надано право встановлювати науковим працівникам, керівникам структурних підрозділів, їх заступникам, спеціалістам і службовцям може встановлюватись надбавка, зокрема, за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи (на термін її виконання) - до 50 відсотків посадового окладу. У разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни ці надбавки скасовуються або зменшуються. На виконання зазначеної постанови Кабінету Міністрів України було прийнято розпорядження Президії НАН України від 25.04.2005 №264 «Про умови оплати праці працівників Президії Національної академії наук України та її апарату», згідно з пунктом 2 якого президентові Національної академії наук в межах коштів, передбачених кошторисом доходів і видатків на утримання працівників президії та її апарату, надано право встановлювати науковим працівникам, керівникам структурних підрозділів, їх заступникам, спеціалістам і службовцям може встановлюватись надбавка, зокрема, за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи (на термін її виконання) - до 50 відсотків посадового окладу. У разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни ці надбавки скасовуються або зменшуються. Єдиний порядок встановлення надбавок до посадових окладів працівників Президії НАН України та її апарату встановлений Положенням про порядок преміювання працівників Президії НАН України та її апарату, встановлення надбавок та надання матеріальної допомоги, затвердженим розпорядженням Президії НАН України від 28.04.2014 № 261 (далі - Положення про порядок преміювання). Відповідно до п.1.2 Положення про порядок преміювання премії та надбавки є формою матеріального стимулювання сумлінної праці на високому професійному рівні та кваліфікованого виконання функціональних обов`язків і окремих доручень керівництва Президії НАН України. Преміювання працівників, встановлення їм надбавок або зміна їх розміру, надання матеріальної допомоги здійснюється розпорядженням Президії НАН України. Для попереднього розгляду питань преміювання працівників Президії НАН України та її апарату, встановлення надбавок до посадових окладів та надання їм матеріальної допомоги і подання відповідних висновків керівництву Президії НАН України створюється постійно діюча комісія, склад якої затверджується розпорядженням Президії НАН України. Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 надбавка до посадового окладу за високі досягнення у праці встановлюється керівником, науковим працівникам, професіоналам, фахівцям, службовцям і робітникам Президії НАН України та її апарату незалежно від виду трудового договору (робота на постійній основі, за строковим трудовим договором (контрактом), за сумісництвом) за сумлінне, кваліфіковане професійне виконання службових обов`язків та окремих доручень керівництва Президії НАН України в межах фонду оплати праці, передбаченого кошторисом на утримання працівників Президії НАН України та її апарату. Встановлення цієї надбавки або зміна її розмірів здійснюється розпорядженням Президії НАН України за поданням керівника структурного підрозділу на підставі рішення комісії, узгодженого з профспілковим комітетом Президії НАН України. Згідно із пунктом 3.5 Положення про порядок преміювання у разі несвоєчасного виконання завдань, зменшення обсягів або погіршення якості роботи, порушення трудової дисципліни ця надбавка скасовується або зменшується з першого числа місяця, у якому відбулося порушення. Рішення про скасування або зменшення розміру надбавки приймається у тому самому порядку, що й про її встановлення. У службовій записці начальника Науково-організаційного відділу Президії НАН України Олега Кубальського від 02.05.2024 № 4/420, яка стала підставою для проведення засідання постійно діючої комісії Президії НАН України з розгляду питань преміювання працівників апарату Президії НАН України, встановлення надбавок до посадових окладів та надання матеріальної допомоги, зазначено, що «ученим секретарем Відділення економіки НАН України членом-кореспондентом НАН України [PERSON] як секретарем Загальних зборів Відділення економіки НАН України, що відбулися 23 квітня 2024 р., було допущено необґрунтовану затримку оформлення рішень Загальних зборів Відділення економіки НАН України з питання щодо позбавлення статусу дійсного члена (академіка) НАН України [PERSON] , статусу члена-кореспондента НАН України [PERSON] та виключення зазначених осіб зі складу НАН України, а також несвоєчасно подано відповідні документи до Відділу наукових і керівних кадрів НАН України, зокрема «У зв`язку із зазначеним прошу розглянути питання щодо скасування ученому секретарю Відділення економіки НАН України члену-кореспонденту НАН України [PERSON] з 01.05.2024 надбавку за високі досягнення у праці.» Підставою для прийняття розпорядження Президії НАН України від 06.05.2024 № 285 «Про скасування надбавки» став протокол засідання комісії Президії НАН України з розгляду питань преміювання працівників апарату Президії НАН України, встановлення надбавок до посадових окладів та надання матеріальної допомоги від 02.05.2024 № 10, у відповідності до п. 2 якого було одноголосно прийнято таке рішення: «Скасувати [PERSON] , вченому секретареві Відділення економіки НАН України, надбавку за високі досягнення в праці з 01 травня 2024 року.». Отже, скасовуючи позивачу надбавку за високі досягнення у праці відповідач діяв у межах своїх повноважень та у відповідності до положень законодавства і нормативних актів НАН України. У постанові від 03.10.2018 у справі №807/2352/15, предметом розгляду якої, зокрема, було питання зменшення надбавки за виконання особливо важливої роботи як зміни істотних умов праці, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виснував, що «рішення про зменшення надбавки за виконання особливо важливої роботи, по своїй суті, є застосуванням встановлених відповідно до законодавства умов оплати праці і не може кваліфікуватися як їх зміна в розумінні частини 3 статті 32, статті 103 КЗпП України» (п. 37). Отже, обумовлена постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 2001 р. № 488 «Про умови оплати праці працівників президії Національної академії наук та її апарату», розпорядженням Президії НАН України від 25.04.2005 № 264 «Про умови оплати праці працівників Президії Національної академії наук України та її апарату» та Положенням про порядок преміювання працівників Президії НАН України та її апарату, встановлення надбавок та надання матеріальної допомоги, затвердженим розпорядженням Президії НАН України від 28.04.2014 № 261, надбавка за високі досягнення у праці не носить обов`язкового характеру, а її скасування не може кваліфікуватися як зміна істотних умов праці в розумінні частини 3 ст. 32 та ст. 103 КЗпП України. У постанові від 25.02.2021 у справі №420/3204/20 Верховний Суд зазначив: «51. Перелік істотних умов праці, передбачений у частині третій статті 32 КЗпП України, не є вичерпним і може доповнюватися стосовно кожного конкретного випадку. Тому можна стверджувати, що істотні умови праці є оціночним поняттям у трудовому праві. 52. Верховний Суд наголошує, що, незважаючи на це, вказаний термін ("істотні умови праці") не підлягає довільному тлумаченню і повинен застосовуватись під час вирішення питання віднесення тих чи інших умов праці до істотних чи неістотних, виходячи з системного аналізу норм законодавства, які стосуються цієї сфери правового регулювання». Отже, скасування надбавки за високі досягнення у праці не є зміною істотних умов праці, оскільки така надбавка не носить обов`язкового характеру, а її встановлення та скасування залежить від своєчасного виконання завдань, обсягу та якості роботи, дотримання трудової дисципліни. Частина 4 ст. 97 КЗпП України, яка забороняє власникові приймати одностороннє рішення з питань оплати праці, що погіршує умови, встановлені у відповідному порядку, не стосується випадків, коли власник застосовує встановлені на підприємстві відповідно до законодавства умови оплати праці. Прийняття керівником підприємства на основі положення про преміювання і в межах своєї компетенції рішення про зменшення розміру премій, позбавлення працівників премій повністю або частково не можна кваліфікувати як погіршення умов оплати праці, про яке працівник повинен бути заздалегідь попереджений. Зазначене підтверджується відповідною судовою практикою, зокрема, Постанова ВС від 15.05.2017 р. у справі № 6-2790цс16; Постанова ВС від 16.03.2020 у справі № 357/9161/17. Отже, скасування надбавки за високі досягнення у праці Позивачу за розпорядженням Президії НАН України від 06.05.2024 № 285 «Про скасування надбавки» було проведено в установленому порядку, зокрема з дотриманням положень ст. 103 КЗпП України та ст. 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», оскільки відміна (скасування) надбавки за високі досягнення у праці не є зміною істотних умов праці чи дисциплінарним стягненням, про що позивач зазначає у своєму позові. Щодо Розпорядження Президії НАН України від 20.05.2024 № 312 «Про оголошення догани», суд дійшов наступних висновків. Позивачу було оголошено догану за неналежне виконання посадових обов`язків щодо організаційного та науково-інформаційного забезпечення проведення Загальних зборів Відділення економіки НАН України, зокрема несвоєчасну підготовку та оформлення рішення Загальних зборів Відділення економіки НАН України від 23.04.2024. Як підставу для оскарження розпорядження Президії НАН України від 20.05.2024 № 312 «Про оголошення догани», позивач наводить ст. 139, 141, 147 та 149 КЗпП України, зазначаючи, що притягнення його до дисциплінарної відповідальності є незаконним, оскільки жодних порушень трудової дисципліни ним не вчинялось, а дії Відповідача упереджені та фактично мають ознаки мобінгу. Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір. Згідно із ст. 141 КЗпП України роботодавець повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, здійснювати заходи щодо запобігання та протидії мобінгу (цькуванню), уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту. Відповідно до ст. 22 КЗпП України мобінг (цькування) - систематичні (повторювані) тривалі умисні дії або бездіяльність роботодавця, окремих працівників або групи працівників трудового колективу, які спрямовані на приниження честі та гідності працівника, його ділової репутації, у тому числі з метою набуття, зміни або припинення ним трудових прав та обов`язків, що проявляються у формі психологічного та/або економічного тиску, зокрема із застосуванням засобів електронних комунікацій, створення стосовно працівника напруженої, ворожої, образливої атмосфери, у тому числі такої, що змушує його недооцінювати свою професійну придатність. Формами психологічного та економічного тиску, зокрема, є: створення стосовно працівника напруженої, ворожої, образливої атмосфери (погрози, висміювання, наклепи, зневажливі зауваження, поведінка загрозливого, залякуючого, принизливого характеру та інші способи виведення працівника із психологічної рівноваги); безпідставне негативне виокремлення працівника з колективу або його ізоляція (незапрошення на зустрічі і наради, в яких працівник, відповідно до локальних нормативних актів та організаційно-розпорядчих актів має брати участь, перешкоджання виконанню ним своєї трудової функції, недопущення працівника на робоче місце, перенесення робочого місця в непристосовані для цього виду роботи місця); нерівність можливостей для навчання та кар`єрного росту; нерівна оплата за працю рівної цінності, яка виконується працівниками однакової кваліфікації; безпідставне позбавлення працівника частини виплат (премій, бонусів та інших заохочень); необґрунтований нерівномірний розподіл роботодавцем навантаження і завдань між працівниками з однаковою кваліфікацією та продуктивністю праці, які виконують рівноцінну роботу. Вимоги роботодавця щодо належного виконання працівником трудових обов`язків, зміна робочого місця, посади працівника або розміру оплати праці в порядку, встановленому законодавством, колективним або трудовим договором, не вважаються мобінгом (цькуванням). Позивачем не наведено доказів застосування до нього зі сторони відповідача будь-яких форм психологічного чи економічного тиску, а застосування у встановленому законодавством порядку до позивача заходу дисциплінарного стягнення з метою подальшого належного виконання позивачем трудових обов`язків не може не вважатись мобінгом (цькуванням). Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Скасування позивачу надбавки за високі досягнення в праці за розпорядженням Президії НАН України «Про скасування надбавки» від 06.05.2024 № 285 за затримку та несвоєчасне оформлення рішень Загальних зборів Відділення економіки НАН України не належить до заходів дисциплінарних стягнень, передбачених законодавством. А відтак, до позивача за порушення трудової дисципліни, а саме за неналежне виконання посадових обов`язків щодо організаційного та науково-інформаційного забезпечення проведення Загальних зборів Відділення економіки НАН України, було застосовано лише один вид дисциплінарного стягнення - догану, як і встановлено ст. 147 та ч. 2 ст. 149 КЗпП України. Відповідно до пунктів 5.11. та 5.18. Статуту НАН України, ухваленого Загальними зборами Національної академії наук України, постанова від 27.05.2021 №1, зареєстрованого Міністерством юстиції України 21.07.2021, наказ №2591/5 (далі - Статут НАН України) вибори дійсних членів (академіків), членів-кореспондентів та іноземних членів НАН України проводяться у два етапи - на сесії загальних зборів відділень НАН України, а потім - на сесії Загальних зборів НАН України. Дійсний член (академік), член-кореспондент, іноземний член НАН України може бути позбавлений свого статусу та виключений зі складу НАН України у разі неодноразового грубого порушення вимог цього Статуту або вчинення інших дій, що завдали значної шкоди авторитетові НАН України. Рішення про позбавлення статусу дійсного члена (академіка), члена-кореспондента чи іноземного члена НАН України приймається Загальними зборами НАН України за поданням відповідного відділення НАН України або Президії НАН України. При позбавленні статусу члена НАН України (виключенні члена НАН України з її складу) діють процедура та порядок голосування, передбачені для їх обрання. Згідно із п. 3.5. Статут НАН України секції та відділення НАН України здійснюють свою діяльність згідно з положеннями, що затверджуються Президією НАН України. Відповідно до пункту 3.2.7. Положення про відділення Національної академії наук України, затвердженого постановою Президії НАН України від 22.12.2021 № 416 (далі - Положення про Відділення), Загальні збори Відділення приймають за наявності підстав, передбачених Статутом НАН України, рішення про звернення до Загальних зборів НАН України щодо виключення дійсних членів (академіків), членів-кореспондентів та іноземних членів НАН України зі складу НАН України. Згідно із пунктом 3.8. Положення про Відділення Загальні збори відділення НАН України скликаються щонайменше один раз на рік. Головою загальних зборів відділення є, як правило, академік-секретар відділення чи інша визначена загальними зборами відділення особа зі складу членів відділення. Секретарем загальних зборів відділення є учений секретар відділення чи інший визначений загальними зборами член відділення. Відповідно до пункту 7.1. Положення про Відділення учений секретар відділення НАН України здійснює науково-організаційне забезпечення діяльності відділення, відповідає за оформлення документації відділення. У своїй діяльності учений секретар відділення НАН України підпорядкований академіку-секретарю відділення та керівнику відповідного сектору Науково-організаційного відділу Президії НАН України. Відповідно до пункту 2.1 Посадової інструкції ученого секретаря Відділення економіки НАН України [PERSON], затвердженої начальником Науково-організаційного відділу Президії НАН України 30.11.2012 (далі - Посадова інструкція ученого секретаря Відділення), основним завданням ученого секретаря Відділення економіки НАН України є організаційне, науково-аналітичне, методичне та науково-інформаційне забезпечення, зокрема, підготовки та проведення Загальних зборів Відділення, засідань Бюро Відділення, науково-організаційних нарад, розробка проектів їх рішень та рекомендацій. Відповідно до п.п.3.8 та 4.1.6 Положення про Відділ наукових і керівних кадрів НАН України, затвердженого постановою Бюро Президії НАН України від 14.07.2016 № 165, Відділ наукових і керівних кадрів НАН України бере участь в організаційному забезпеченні проведення виборів до складу НАН України та виборів членів Президії НАН України, готує проекти рішень Президії НАН України з усіх питань проведення виборів до складу НАН України, організовує публікацію у пресі оголошення про вибори, список висунутих кандидатів та список новообраних членів Академії; здійснює в установленому порядку реєстрацію кандидатів у члени НАН України, оформляє їхні особові справи та готує інші матеріали, необхідні керівництву Президії НАН України, загальним зборам відділень та Загальним зборам НАН України. Так, позивача з 01.02.2003 було зараховано виконувачем обов`язків ученого секретаря Відділення економіки НАН України (розпорядження Президії НАН України від 24.02.2003 № 111) та з 01.05.2003 призначено ученим секретарем Відділення економіки НАН України (розпорядження Президії НАН України 02.06.2003 № 342). До того ж п. 4.4 Посадової інструкції ученого секретаря Відділення економіки НАН України встановлено, що учений секретар, серед іншого, повинен знати нормативно-правові засади кадрової роботи у НАН України, а також відповідно до п.6 Посадової інструкції ученого секретаря Відділення економіки НАН України - має координувати свою роботу та діяльність Відділення, зокрема, з Відділом наукових і керівних кадрів НАН України. Згідно з пунктом 3.3 Посадової інструкції ученого секретаря Відділення економіки НАН України учений секретар Відділення економіки НАН України несе відповідальність: - за якісне і своєчасне виконання Відділенням економіки НАН України своїх функцій; - за належний науковий та науково-методичний рівень підготовлених ним матеріалів і пропозицій; - за невиконання обов`язків і невикористання прав, наданих цією інструкцією. Відтак, можна зробити висновок, що позивач свідомо зволікав з виконанням своїх посадових обов`язків як ученого секретаря Відділення економіки НАН України щодо оформлення документації Відділення, а саме підготовки та оформлення протоколу та рішення Загальних зборів Відділення економіки НАН України від 23.04.2024 стосовно позбавлення статусу та виключення зі складу НАН України дійсного члена (академіка) НАН України [PERSON] та члена-кореспондента НАН України [PERSON] , у зв`язку з наявністю в нього (Позивача) «окремої думки», як члена Відділення економіки НАН України, відносно даного питання, а не відсутністю вказівки академіка-секретаря Відділення про необхідність оформлення такого протоколу (рішення), як те зазначає позивач, що свідчить про наявність вини позивача у скоєному дисциплінарному проступку. Також слід відмітити, що наявність «окремої думки» позивача чи будь-якого члена відділення НАН України не може бути підставою для не оформлення позивачем належним чином протоколу та вже прийнятого (проголосованого) рішення Загальними зборами Відділення економіки НАН України. Отже, позивачем з власної вини та з порушенням посадових обов`язків було допущено бездіяльність щодо оформлення документації Відділення (протоколу та рішення Загальних зборів Відділення економіки НАН України від 23.04.2024 стосовно позбавлення статусу та виключення зі складу НАН України дійсного члена (академіка) НАН України [PERSON] та члена-кореспондента НАН України [PERSON] ), причиною якої була наявність у позивача «окремої думки», як члена Відділення економіки НАН України, відносно питання позбавлення статусу дійсного члена (академіка) та члена-кореспондента НАН України і виключення зі складу НАН України, яке мало б бути висвітлене в цій документації. Згідно із ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до ст. 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Слід звернути увагу, що інших додаткових вимог щодо порядку застосування дисциплінарного стягнення, підстав чи змісту наказу роботодавця про оголошення дисциплінарного стягнення, окрім передбачених ст. 149 КЗпП України, чинним законодавством не встановлюється. Позивачем на ім`я в.о. головного вченого секретаря НАН України В.Л. Богданова було подано Пояснювальну записку від 14.05.2024 стосовно несвоєчасного виконання посадових обов`язків щодо оформлення протоколу та рішення Загальних зборів Відділення економіки НАН України від 23.04.2024 стосовно позбавлення статусу та виключення зі складу НАН України дійсного члена (академіка) НАН України [PERSON] та члена-кореспондента НАН України [PERSON] . З порушеного питання було надано також пояснення академіком-секретарем Відділення економіки НАН України академіком НАН України [PERSON] від 17.05.2024 та віцепрезидентом НАН України академіком НАН України [PERSON] від 17.05.2024, що також підтвердили наявність обставин дисциплінарного проступку. Відтак, підставою для розпорядження Президії НАН України від 20.05.2024 № 312 «Про оголошення догани» стали: - службова записка начальника Відділу наукових і керівних кадрів НАН України від 23.04.2024; - пояснення Позивача від 14.05.2024; - службова записки від академіка-секретаря Відділення економіки НАН України академіка НАН України [PERSON] від 17.05.2024; - службова записки від віцепрезидента НАН України академіком НАН України [PERSON] від 17.05.2024, які в сукупності вказують на наявність дисциплінарного проступку, здійсненого Позивачем. З огляду на зазначене, розпорядження Президії НАН України від 20.05.2024 № 312 «Про оголошення догани» прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, тому відсутні правові підстави для визнання його незаконним та скасування. Щодо Розпорядження Президії НАН України від 20.05.2024 № 312 «Про оголошення догани», суд зазначає наступне. Розпорядженням Президії НАН України від 03.06.2024 № 334 «Кадрове питання» в редакції розпорядження Президії НАН України від 04.06.2024 № 344 «Про внесення змін до розпорядження Президії НАН України від 03.06.2024 № 334» [PERSON] 21.06.2024 перемістили з посади ученого секретаря Відділення економіки НАН України на посаду ученого секретаря Сектору суспільних наук Науково-організаційного відділу Президії НАН України без зміни істотних умов праці. Оскаржуючи розпорядження Президії НАН України від 03.06.2024 № 334 «Кадрове питання» в редакції розпорядження Президії НАН України від 04.06.2024 № 344 «Про внесення змін до розпорядження Президії НАН України від 03.06.2024 № 334» позивач стверджує, що відповідачем порушено норми ст. 32 КЗпП України та Положення про Відділення НАН України, а саме, що замість переміщення фактично без його згоди та попередження відбулось переведення на іншу роботу. За приписами частин 1 та 2 ст.32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або обладнанні у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Роботодавець не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров`я. Так, згідно із розпорядженням Президії НАН України від 03.06.2024 № 334 «Кадрові питання» в редакції розпорядження Президії НАН України від 04.06.2024 № 344 «Про внесення змін до розпорядження Президії НАН України від 03.06.2024 № 334» відбулось переміщення Позивача у межах його спеціальності, кваліфікації та посади, обумовленої трудовим договором без зміни істотних умов праці. Статтею 31 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» визначено посади наукових працівників. Зокрема пунктом 7 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» передбачено посаду «учений секретар (їх заступники);». Також Національний класифікатор України «Класифікатор професій» ДК 003:2010, затверджений наказом Держспоживстандарту України від 28 липня 2010 року № 327 (чинний від 01 листопада 2010 року) у розділі другому містить професію «учений секретар», код класифікатора професій - 1237.2. Відповідно до кваліфікаційних вимог, визначених пунктом 5 Посадової інструкції ученого секретаря Відділення: «5.1. На посаду ученого секретаря Відділення економіки НАН України призначається особа, яка має вищу освіту, науковий ступінь кандидата економічних наук, досвід науково-організаційної роботи, володіє комп`ютерною технікою. 5.2. Відповідно до високих вимог щодо рівня здійснюваної науково-організаційної, науково-аналітичної та науково-методичної роботи учений секретар Відділення економіки НАН України має право на встановлення йому надбавки до заробітної плати за науковий ступінь, вчене звання тощо.». Відповідно до кваліфікаційних вимог, визначених пунктом 5 Посадової інструкції ученого секретаря Сектору суспільних наук Науково-організаційного відділу Президії НАН України, затвердженої начальником Науково-організаційного відділу Президії НАН України 31.05.2024, «5.1. На посаду ученого секретаря Сектору суспільних наук НОВ Президії НАН України призначається особа, яка має вищу освіту, науковий ступінь у галузі суспільних або гуманітарних наук, досвід науково-організаційної роботи, володіє комп`ютерною технікою. 5.2. Відповідно до високих вимог щодо рівня здійснюваної науково-організаційної, науково-аналітичної та науково-методичної роботи учений секретар Сектору суспільних наук НОВ Президії НАН України має право на встановлення йому надбавки до заробітної плати за науковий ступінь, вчене звання.». З порівняльного аналізу зазначених кваліфікаційних вимог ученого секретаря Відділення економіки НАН України та ученого секретаря Сектору суспільних наук НОВ Президії НАН України вбачається, що перебування Позивача на посаді ученого секретаря Сектору суспільних наук НОВ Президії НАН України не вимагає від Позивача наявності додаткової кваліфікації чи спеціальності. Позивач має науковий ступінь доктора економічних наук, а також його у 2021 році було обрано членом-кореспондентом НАН України. Економічні науки, в свою чергу, належать до суспільних наук. Слід зазначити, що відповідно до розпоряджень Президії НАН України від 14.05.2014 № 314 «Кадрові питання» та від 30.04.2015 №332 «Кадрові питання» Позивач у період з 12.05.2014 по 30.04.2015 виконував обов`язки керівника Сектору суспільних наук НОВ Президії НАН України, що також свідчить про наявність у нього відповідної спеціальності та кваліфікації. Переведенням на іншу роботу вважається доручення працівникові роботи, яка не відповідає спеціальності, кваліфікації чи посаді, визначеній у трудовому договорі (п. 31 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року № 9). Переміщення позивача відбулося з дотриманням вимог частини другої статті 32 КЗпП України в межах його посади, обумовленої трудовим договором - «ученого секретаря», із збереженням істотних умов праці, і не потребувало попередньої згоди працівника. Частина 2 ст. 32 КЗпП України трактує поняття «переміщення» у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Вона передбачає у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором, зміну: робочого місця (тобто місця безпосереднього виконання роботи); структурного підрозділу у тій самій місцевості; роботи на іншому механізмі або агрегаті. Переміщення може здійснюватися тільки за умови, що не змінюється жодна з істотних умов трудового договору працівника. Виходячи зі змісту частини третьої статті 32 КЗпП України, зміна істотних умов праці включає зміну системи та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших. Перелік істотних умов праці не є вичерпним. Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 6-1471 цс 17. Разом з тим у пункті 52 постанови від 25.02.2021 у справі №420/3204/20 Верховний Суд наголошує, що, термін «істотні умови праці» не підлягає довільному тлумаченню і повинен застосовуватись під час вирішення питання віднесення тих чи інших умов праці до істотних чи неістотних, виходячи з системного аналізу норм законодавства, які стосуються цієї сфери правового регулювання. При цьому, переміщення позивача з посади ученого секретаря Відділення економіки НАН України на посаду ученого секретаря Сектору суспільних наук Науково-організаційного відділу Президії НАН України здійснено в межах зазначеного Сектору, у зв`язку з постійним збільшенням обсягів робіт в апараті Президії НАН України, пов`язаних із виконанням доручень органів державної влади та керівництва НАН України за профілем діяльності Секції суспільних і гуманітарних наук НАН України, та з метою посилення кадрового складу і забезпечення більш ефективної роботи Сектору суспільних наук Науково-організаційного відділу Президії НАН України, на підставі подання керівника Науково-організаційного відділу Президії НАН України за погодженням з академіком-секретарем Відділення економіки НАН України академіком НАН України [PERSON] та віцепрезидентом НАН України академіком НАН України [PERSON]. Відтак відбулося законне переміщення позивача відповідно до частини другої ст. 32 КЗпП України і підстави для визнання незаконними та скасування розпорядження Президії НАН України від 03.06.2024 № 334 «Кадрове питання» в редакції розпорядження Президії НАН України від 04.06.2024 № 344 «Про внесення змін до розпорядження Президії НАН України від 03.06.2024 № 334» відсутні. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оскільки позивач на обґрунтування спричинення йому моральної шкоди посилається саме на незаконність розпоряджень, які судом визнано такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, а отже така похідна вимога як відшкодування моральної шкоди також не підлягає задоволенню. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed