Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Позивач ТОВ «СВЕА ФІНАНС» через підсистему "Електронний суд" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 22 581,41 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 01.06.2019 між АТ «Ідея Банк» та відповідачем укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С-606-015742-20-980, відповідно до умов якого банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 10 000 грн., процентна ставка 58.77 % річних. На виконання умов вищевказаного договору АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю, натомість відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Свеа фінанс» (до зміни найменування «Росвен інвест Україна») було укладено договір факторингу №01.02-31/23, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Свеа фінанс» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в реєстрі боржників, в тому числі було відступлено право вимоги за заборгованістю відповідача перед АТ «Ідея Банк» за кредитним договором № С-606-015742-20-980 від 01.06.2019 року в розмірі 22 581,41 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 11 лютого 2025 року прийнято справу до свого провадження, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Сторони в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання. Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, та не подав до суду відзив, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.06.2020 між АТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки № С-606-015742-20-980, відповідно до умов якого банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 10 000 грн, процентна ставка 58,8 % річних. Відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № С-606-015742-20-980 від 01.06.2020, станом на 25.07.2023 заборгованість відповідача становить 22 581,40 грн., яка складається з: 9 999,63 грн. - заборгованість за основним боргом, 12 581,78 грн. - заборгованість за відсотками. Між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Росвен інвест Україна» (теперішня назва ТОВ «Свеа фінанс») 25.07.2023 укладено договір факторингу №01.02-31/23, згідно з яким право грошової вимоги за Кредитним договором № С-606-015742-20-980 від 01.06.2020, укладеними між відповідачем та АТ «Ідея Банк», перейшло до ТОВ «Свеа фінанс». Згідно з п. 2.1. Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Свеа фінанс», а «Свеа фінанс» набуває права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених Договором. Відповідно до витягу з Реєстрів Боржників до Договору факторингу, ТОВ «Свеа фінанс» набуло права грошової вимоги за Кредитним договором № С-606-015742-20-980 від 01.06.2020. Відповідно до положень ч. ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.ст. 526,615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. (ст. 599 ЦК України) Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. (ст. 626 ЦК України) Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. (ст. 638 ЦК України) Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строки та умови надання грошових коштів у позику, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору на таких умовах. Угода, в якій відбувається заміна однієї зі сторін, є уступкою права вимоги. Факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), у якому відбувається заміна кредитора, є різновидом таких угод. Тобто, факторинг - це комплекс кредитно-фінансових операцій з продажу боргових прав одного підприємства іншому суб`єкту-фактору за плату (ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що факторинг є фінансовою послугою). Фактором можуть виступати банки, інвестиційні та кредитні організації, що мають ліцензію на надання кредитів іншим особам під відсотки. Поняттю продаж боргових прав тотожні поняття «продаж дебіторської заборгованості» та «продаж прав боргових вимог». Факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), відповідно до ст. 1077 ЦК України є операцією, у якій одна сторона (фактор) передає (або зобов`язується передати) кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає (або зобов`язується відступити) факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. В процесі розгляду справи позивачем надано належні докази на підтвердження, правонаступництва ТОВ «Свеа фінанс» стягувача за укладеним договором, боржником за якими є відповідач. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені ст.ст. 1050,625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору. Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. При цьому, факт отримання кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою по рахунку від 25.07.2023 за період з 01.06.2020 по 25.07.2023 р.р. Відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань. За таких обставин, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Свеа фінанс» про стягнення заборгованості із відповідача в розмірі 22 581,41 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved