Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди в сумі 60000 грн., а також стягнути з відповідача на його користь сплачений ним судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29 серпня 2024 року о 21-40 год. на автодорозі в с. Нагірне Самбірського району Львівської області [PERSON] керуючи т.з. «Фольксваген Гольф» державний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху , не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Форд Транзіт» державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Спричинені його автомобілю механічні пошкодження потягли за собою необхідність його відновлення. Окрім матеріальної шкоди йому було завдано і моральну шкоду неправомірними діями відповідача, оскільки від удару він зазнав фізичного болю, перелякався. Було порушено його нормальний спосіб життя, він почав погано спати, нервуватися за те, що автомобіль довгий час не міг відремонтувати. З ним проживають неповнолітні онуки, яких він завжди возив до школи на своєму автомобілі. Крім того, з ним проживає його зять [PERSON] який отримав поранення на війні, є особою з інвалідністю, якого він також возив до медичних закладів та в аптеку за ліками. Відповідач добровільно на контакт з ним не йде. Вважає, що діями [PERSON] йому завдано моральну шкоду, яку оцінює в 60000 грн. та просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28 лютого 2025 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди направлено за підсудністю до Бориславського міського суду Львівської області. Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 02.04.2025р. відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам надано строк для подання заяв по суті спору. Під час судового розгляду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 жовтня 2024 року [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. В постанові суду зазначено, що 29 серпня 2024 року о 21-40 год. на автодорозі в с. Нагірне Самбірського району Львівської області [PERSON] керуючи т.з. «Фольксваген Гольф» державний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху , не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Форд Транзіт» державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Суду представлений Акт про узгодження розміру страхового відшкодування від 29 листопада 2024 року, з якого вбачається, потерпілому [PERSON] визначено розмір страхового відшкодування в сумі 60000 грн. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Постановою Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надано визначення моральної шкоди, під якою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні та з чого він при цьому виходить. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин справи. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Суд вважає, що позивачу, як потерпілій в ДТП особі діями відповідача заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав, та які виразились у негативних емоціях та психічних переживаннях, через те, що позивач був позбавлений права користування автомобілем значний період часу, порушився його звичайний спосіб життя, тому задовольняє позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: partial