Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову [PERSON] , Служба (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Матір`ю дитини є [PERSON] , з якою позивач не перебував у зареєстрованому шлюбі. За спільною заявою, поданою до органу державної реєстрації актів цивільного стану, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 125 СК України, він визнав себе батьком [PERSON] . З відповідачкою він не вів спільне господарство, проживав окремо, мали різні витрати на проживання. До червня 2022 року донька проживала з позивачем за адресою реєстрації. Внаслідок військових дій та окупації Пологівського району Запорізької області через військову агресією російської федерації проти України, він разом із донькою були вимушені покинути місце свого проживання та евакуюватися до м. Запоріжжя. На цей час він з донькою проживають разом. Відповідачка також мала намір виїхати із зони окупації, але, чи виїхала йому невідомо. До 2020 року та після 2020 року мати донькою не цікавилася взагалі, як і де вона навчається, який стан її здоров`я, який її рівень матеріального забезпечення. Утримував, забезпечував та піклувався про доньку тільки він. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2022 року по цивільній справі № 334/3492/22 з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини, які відповідач не сплачує, порушено виконавче провадження. На підставі викладеного, просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 30.07.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі із розглядом в порядку загального позовного провадження, розпочате підготовче провадження, призначене підготовче судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи, а також витребувано у Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, як органу опіки та піклування, письмовий висновок щодо розв`язання спору, та витребувано у Міністерства соціальної політики України інформацію на підтвердження (спростування) в ЄІБД ВПО про взяття на облік громадянки України [PERSON] . Ухвалою суду від 10.09.2024 року залучено до участі у справі у якості третьої особи районну адміністрацію Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування. Витребувано у районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, як органу опіки та піклування, письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до доньки - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 10.09.2024 року витребувано від Міністерства соціальної політики інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб стосовно [PERSON] , [INFO] , останнє відоме зареєстроване місце проживання: є [ADDRESS] , а саме:- загальні відомості про особу (прізвище, ім`я, по батькові, дата і місце народження);- дані про останнє зареєстроване та фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи на території, де виникли обставини, зазначені у статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»;- дані про фактичне місце проживання особи на дату звернення;- адреса, за якою із внутрішньо переміщеної особи може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції, та номер телефону; - відомості про смерть внутрішньо переміщеної особи або визнання її безвісно відсутньою, в разі наявності. Витребовано у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетинання державного кордону, починаючи з 24.02.2022 року, громадянкою України [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] . 25.09.2024 від Міністерства соціальної політики України надійшла відповідь, згідно до якої витребувана інформація відсутня. 15.10.2024 та 30.10.2024 від Державної прикордонної служби України надійшла витребувана інформація, згідно до якої відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином [PERSON] , [INFO] , в період з 24.02.2022 року по 11.10.2024 в базі даних не виявлено. Ухвалою суду від 11.12.2024 року клопотання районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, як органу опіки та піклування, про залучення третьої особи задоволено. Залучено до участі у справі у якості третьої особи - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області. Витребувано у Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області висновок щодо розв`язання спору про позбавлення батьківських прав [PERSON] ( [INFO] , адреса: [ADDRESS] ) по відношенню до доньки - [PERSON] ( [INFO] , зареєстрована на адресою: [ADDRESS] , фактична адреса: [ADDRESS] ). Продовжено районній адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, як органу опіки та піклування, строк для надання висновку щодо розв`язання спору про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до доньки - [PERSON] , [INFO] , до 12.01.2025 року. 20.12.2024 року через підсистему «Електронний суд» від органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району надійшов висновок про недоцільність позбавлення відповідачки батьківських прав. Ухвалою суду від 17.02.2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Задоволено клопотання представника позивача про допит свідка [PERSON] . Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася судом належним чином згідно з ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошень про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки в судові засідання відповідач не повідомив, відзив на позов не подав. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, з підстав наведених у висновку органу опіки. Представники третіх осіб Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області в судове засідання не з`явилися, про день та час судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку. Заслухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Дитина на даний час проживає разом із позивачем. Позивач разом із донькою взяті на облік як внутрішньо переміщені особи за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями довідок Управління соціального захисту населення районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району від 01.07.2022 № 2303-5001820654, № 2303-5001820757 (а.с. 8, зворот арк. 11). Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2022 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.08.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з положеннями ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійний характер. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. У пункті 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), які надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач посилався на показання свідків та письмові докази. В судовому засіданні допитаний свідок [PERSON] , донька відповідача, пояснила, що мати перебуває на окупованій території, з 2019 року проживала окремо з іншим чоловіком, вживала алкогольні напої, вихованням дітей не займалась. В судовому засіданні допитаний свідок [PERSON] , сусідка сторін, пояснила суду, що їй відомо, що відповідачка вихованням дітей не займалась, зловживала алкогольними напоями, з 2019 року проживала окремо з іншим чоловіком. Показання свідків не є належними доказами у даній справі, оскільки не можуть слугувати підтвердженням ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків відносно своєї доньки. Позивачем в якості доказу ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків надано довідку та характеристику дитини [PERSON] з місця навчання - ДНЗ „Запорізьке вище професійне училище моди і стилю". З характеристики від 04.06.2024 випливає, що [PERSON] навчається у вказаному закладі з 01.09.2022 року, під час навчання проявляє себе здібною ученицею, набуває необхідних знань та навиків за професією. Має достатній рівень успішності з навчальних дисциплін. Постійно працює над підвищенням свого освітнього рівня. За характером скромна, врівноважена, спокійна, розсудлива, коректна у поведінці та спілкуванні. Зарекомендувала себе як відповідальна, дисциплінована, трудолюбива учениця. Завжди виходить на зв`язок та відповідає на уроках. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Зараз [PERSON] проживає: [ADDRESS] , з батьком [PERSON] , [INFO] . З початку повномаштабного вторгнення [PERSON] разом з батьком виїхала до міста Запоріжжя. Мати [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , залишилась на окупованій території. За час навчання [PERSON] , мати на зв`язок з майстром та класним керівником не виходила. Не цікавиться, не турбується, не приділяє увагу до навчання доньки. В побуті [PERSON] характеризується з позитивної сторони. До батька ставиться з повагою. Веде здоровий спосіб життя, шкідливих звичок не має. Батько [PERSON] ([NUMBER]) приділяє належну увагу вихованню [PERSON] , завжди цікавиться успіхами дівчини у навчанні, її морально-психологічним станом під час проведення уроків, відповідально ставиться до навчання [PERSON] , прививає найкращі моральні якості: повагу до дорослих, ввічливість, доброту та порядність. З довідки виданої виконавчим комітетом Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області №245 від 22.05.2024 року, слідує що [PERSON] , [INFO] , фактично зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 25.10.2007 року, але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , має на утриманні доньку [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 25.10.2007 року, але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Також, у позові позивач посилався на наявність заборгованості у відповідачки зі сплати аліментів, присуджених рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2022 року, за яким державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження [NUMBER] згідно з постановою від 12.07.20244 (а.с. 15). Разом з цим, позивачем не надано розрахунок заборгованості [PERSON] , складеного державним виконавцем вказаного Відділу, відомості про розмір заборгованість [PERSON] по аліментам на утримання дитини матеріали справи не містять. Та обставина, що відповідачка наразі перебуває на тимчасово окупованій території, не свідчить про свідоме ухилення нею від виконання батьківських обов`язків. Отже, сукупність вищезазначених доказів підтверджує, що відомості, зазначені позивачем щодо ухилення відповідачки від сплати аліментів, а також виконання батьківських обов`язків з виховання, освіти та утримання дитини не ґрунтуються на фактичних обставинах справи. Відповідно до положень ч.ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. На виконання ухвали суду від 10.09.2024 органом опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району надано висновок щодо розв`язання спору у цій справі. Орган опіки та піклування дійшов наступного висновку. Мати - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Батько - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . Між громадянами шлюб укладено не було, родина мешкала цивільною сім`єю. Від цих стосунків народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (серія [NUMBER] ) виданим виконкомом Чапаєвської сільської ради Пологівського району Запорізької області 13.11.2007 року (актовий запис за № 34). Спеціалісти відділу служби спільно з інспектором СЮП ВП ЗРУП ГУНП в Запорізькій області відвідали родину [PERSON] (без попередження) за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] . Здійснити акт обстеження умов проживання родини не виявилося можливим, оскільки ніхто двері не відчинив. Були залишені письмові запрошення прийти на засідання комісії, однак жодної реакції на них не отримано, до відділу та на комісію гр. [PERSON] , не з`явився та не зателефонував. 05.12.2024 в приміщенні районної адміністрації відбулася комісія з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району (далі - комісія). Батько на засіданні комісії не з`явився та не повідомив (письмово або через засоби телефонного зв`язку) про поважність причин неявки. Розгляд питання надання висновку до суду для вирішення справи по суті перенесено на наступне засідання комісії, яке відбудеться 19.12.2024 о 10:00 в приміщенні районної адміністрації. Члени комісії звернули увагу на недостатність документів у матеріалах справи, а саме: всі документи зібрані після евакуації з Пологівського району до м. Запоріжжя (з липня 2022 року). В матеріалах справи відсутні докази, які б доводили винну поведінку матері. Позивачем по справі не надано належних доказів ухилення гр. [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, що давало б підстави для можливості застосування до неї такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав. Враховуючи вищевикладені обставини, орган опіки та піклування дійшов висновку, з метою захисту прав та інтересів дитини, вважати недоцільним позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Вивчивши зміст висновку органу опіки та піклування від 19.12.2024 № 17.01/01-27/1085, суд вважає цей висновок обґрунтованим, таким, що відповідає вимогам щодо належності, допустимості, достатності і достовірності доказів, та не знаходить законних підстав для його неврахування під час розгляду цієї справи. Суд зауважує, що при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю обов`язків по вихованню, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Жодної з цих обставин на час розгляду судом справи та ухвалення судового рішення не встановлено. Позивач в підтвердження позовних вимог про позбавлення батьківських прав, послався на те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків, пов`язаних з утриманням та вихованням дитини, а саме: не цікавиться дитиною, не піклується про неї, не приймає участь у вихованні, не утримує дитину. Разом із тим, з урахуванням доказів, досліджених безпосередньо судом в судовому засіданні, оцінка яким надана судом вище, так і не було встановлено, що відповідачка є особою, яка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Крім того, озвучена в судовому засіданні думка дитини не є єдиною підставою, яка враховується під час вирішення питання про позбавлення батьківських прав, оскільки думка дитини не завжди може відповідати її інтересам, може бути висловлена під впливом певних зовнішніх факторів, яким вона через малолітній вік неспроможна надавати правильну оцінку, чи інших можливих факторів впливу на неї (постанова Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 705/3040/18 (провадження № 61-19878св21)). За таких обставин, суд критично ставиться до викладених у позові та в судовому засіданні пояснень позивача, щодо негативної характеристики відповідачки як матері, яка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні іншими належними та допустимими доказами. Ухиленням від виконання обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена положеннями п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачки відносно своєї доньки в матеріалах справи відсутні. Позивачем не доведено, що поведінка відповідачки відносно доньки є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). У справі «Савіни проти України» (№ 39948/06 від 18.12.2008, п.п. 47-49) Європейський суд з прав людини вказує, що право батьків і дітей бути поряд одне з одним становить основоположний складник сімейного життя, а розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. У справі «Мамчур проти України» (рішення від 16 липня 2015 року, заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п. 100). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ, передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі відсутні жодні докази застосування до відповідачки будь-яких заходів впливу з боку органів внутрішніх справ, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав відповідачки відносно доньки не забезпечуватиме інтересів самої дитини. Позивач не довів та не надав суду доказів, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення її матері по відношенню до неї батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачкою від виконання батьківських обов`язків відносно дитини. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є недоцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити повністю. На підставі ст. 141 ЦПК України витрати зі сплати судового збору слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed