Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про скасування відомостей про речове право та припинення права власності. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. На підставі рішення Барського районного суду Вінницької області від 01.09.2014 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . З метою оформлення договору купівлі-продажу квартири позивач звернулась до державного нотаріуса Барської державної нотаріальної контори Вінницької області надавши усі необхідні документи, але за результатами розгляду поданих документів нотаріусом було прийнято рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.12.2024р. Так, при перевірці відсутності податкової застави, заборони відчуження або арешту майна, шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було встановлено відповідні суперечності, а саме, що на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відкрито два розділи та право власності зареєстровано за двома різними особами. У зв`язку з вищевикладеними обставинами, порушуються права позивача як власника домоволодіння в [ADDRESS] , оскільки накладена заборона на відчуження об`єктів нерухомого майна не дозволяє її розпоряджатись квартирою на власний розсуд та значно обмежує її законні права, позивач позбавлений можливості продати своє майно. У зв`язку з вищевикладеними обставинами, порушуються права позивача як власника домоволодіння в [ADDRESS] , оскільки накладена заборона на відчуження об`єктів нерухомого майна не дозволяє її розпоряджатись квартирою на власний розсуд та значно обмежує її законні права, позивач позбавлений можливості продати своє майно. Тому, позивач [PERSON] змушена звертатися до суду з позовом та просила скасувати відомості про речове право на нерухоме майно із закриттям розділу Державного реєстру прав та припинити право приватної власності [PERSON] на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , а саме: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 50426705202, номер відомостей про речове право: 800935, дата державної реєстрації: 25.04.2013р., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 1976573 від 25.04.2013р. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, відзиву на позовну заяву не надіслала, у зв`язку з чим, зі згоди позивача, та на підставі ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення, на підставі наявних доказів. Згідно із вимогами ч.2 ст.191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного. Відповідно до рішення Барського районного суду Вінницької області від 01.09.2014 року в справі № 125/2203/14-ц визнано нікчемним правочин купівлі - продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] дійсним. Визнано за [PERSON] право приватної власності на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про право власності: 7074279 від 22.09.2014 р. зареєстровано право власності за [PERSON] , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 15950414 від 22.09.2014 р. \~ \~ \~ \~ Технічний паспорт № 19 від 12.01.2024 р. на квартиру [ADDRESS] виготовлено на ім`я позивача - [PERSON] . Підставами набуття права власності (які йменуються ще титулами власності) є наприклад, договір купівлі-продажу, заповіт, рішення суду; способами набуття права власності є передання речі, державна реєстрація правочину або права тощо. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ст. 328 ЦК України). Позивач [PERSON] , під час оформлення договору купівлі-продажу квартири, виявила що на цю квартиру досі зареєстровано право власності за [PERSON] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 50426705202, номер відомостей про речове право: 800935, дата державної реєстрації: 25.04.2013р., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 1976573 від 25.04.2013 р. на підставі договору дарування квартири, серія та номер: 418 від 25.04.2013р. З метою оформлення договору купівлі-продажу позивач звернулась до державного нотаріуса Барської державної нотаріальної контори Вінницької області надавши усі необхідні документи, але за результатами розгляду поданих документів нотаріусом було прийнято рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.12.2024р. Так, при перевірці відсутності податкової застави, заборони відчуження або арешту майна, шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було встановлено відповідні суперечності, а саме, що на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відкрито два розділи та право власності зареєстровано за двома різними особами. Відповідно до абзацу другого частини 6 пункту 1 статті 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі наявності в Державному реєстрі прав двох і більше розділів на один об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості в результаті допущення технічної помилки закривається розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа, відкриті пізніше. Закритий розділ повинен містити посилання на діючий розділ відповідного об`єкта. Діючий розділ повинен містити посилання на закрити розділ відповідного об`єкта. Абзацом четвертим пункту 6 статті 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі якщо у зв`язку з наявністю в Державному реєстрі прав двох і більше розділів на один об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості внаслідок допущення технічної помилки виявлено суперечності між зареєстрованими речовими правами, закриття розділу Державного реєстру прав здійснюється виключно на підставі судового рішення. Тобто у зв`язку з тим, що наявні суперечності в наданих позивачем документах з інформацією, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, питання повинно вирішуватися в судовому порядку. Відповідно до п.9 ч. І ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень (набуття, зміна, припинення) проводиться державним реєстратором зокрема на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. У зв`язку з вищевикладеними обставинами, порушуються права позивача як власника домоволодіння в [ADDRESS] , оскільки накладена заборона на відчуження об`єктів нерухомого майна не дозволяє її розпоряджатись квартирою на власний розсуд та значно обмежує її законні права, позивач позбавлений можливості продати своє майно. Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону з своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі викладеного і

Outcome: approved