Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

І. Описова частина Короткий зміст позовних вимог До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 09.04.2025 надійшла позовна заява, в якій [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який був зареєстрований 16.09.2023 у Фортечному відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), під актовим записом № 706. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 16.09.2023 у зазначеному відділі вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що вчинено актовий запис № 706. Від спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , народжена [INFO] , та [PERSON] , народжена [INFO] . За час спільного проживання взаємовідносини між подружжям не склалися через відсутність порозуміння, тому сімейні відносини не підтримуються. За таких обставин [PERSON] вважає, що їхній шлюб є формальним, і вважає доцільним його розірвати. Позивачка у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце його проведення. Вона подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності і повністю підтримує позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином. Надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та просив строк для примирення не надавати. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14.04.2025 було відкрито провадження та призначено судове засідання. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 16.09.2023, виданого Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.09.2023, актовий запис № 706 (а.с. 5). Від спільного проживання у подружжя є донька: [PERSON] , народжена [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.11.2017, виданим Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, а також донька: [PERSON] , народжена [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.07.2020, виданим Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 67). З пояснень позивачки, викладених у позовній заяві, встановлено, що причина її звернення до суду полягає у тому, що час спільного проживання та взаємовідносини між подружжям не склалися через різні погляди на життя. Тому вони не проживають разом та не підтримують сімейних відносин. За таких обставин [PERSON] вважає, що їхній шлюб є формальним і доцільним його розірвати. З поданої позивачкою заяви вбачається, що остання не бажає примиритися. Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування З`ясувавши фактичні взаємовідносини між сторонами і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України, у якій вказано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а документальне існування шлюбу між сторонами у справі не відповідає поняттю «сім`ї», як соціального інституту сучасного суспільства. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно з вимогами ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з`ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, а також інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, а тому позовну вимогу про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Відповідно до п.9 ст. 7 Сімейного Кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності відповідно до моральних засад суспільства. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 605,60 грн, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені нею витрати на сплату судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, тобто 605, 60 гривень.

Outcome: approved