Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Представник позивача ПАТ «Страхова група «ТАС», адвокат Сечко С.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. Позовна заява мотивована тим, що 30.11.2022р. о 15 год. 00 хв. на 67 км. автодороги Бориспіль-Дніпро [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 210430-20, н.з. [NUMBER] , з причіпом «ПВ 01Б», н.з. [NUMBER] , не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу, внаслідок чого, під час руху у причепі відірвалося ліве колесо та пошкодило автомобіль марки «Ford Fiesta», н.з. [NUMBER] . У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. Згідно постанови Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15.12.2022 року по справі №373/2043/22 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Вказаною постановою суду було встановлено, що ДТП сталося внаслідок невідповідності технічного стану транспортного засобу, що мало наслідком спричинення ДТП. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ 210430-20, н.з. [NUMBER] та причепа «ПВ 01Б», н.з. [NUMBER] була застрахована в АТ «СГ «ТАС» полісами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за №АТ/2347960 та №АТ/2360861. Власник пошкодженого автомобіля Ford Fiesta, н.з. [NUMBER] звернувся до АТ «СГ «ТАС» із повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування. АТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування на користь власника автомобіля Ford Fiesta, н.з. [NUMBER] в розмірі 51\~156 грн. 09 коп., що підтверджується платіжним дорученням №308509 від 28.12.2022р. Таким чином страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування, однак, оскільки дорожньо-транспортна пригода стала наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху, представник позивача, посилаючись на норми пп. «г» пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вважає, що у позивача наявне право вимагати від відповідача відшкодування сплачених коштів в порядку регресу. За цих підстав позивач звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою судді від 28.08.2024 відкрито провадження в справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, визначено дату проведення судового засідання, роз`яснено відповідачу право на подання відзиву. У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи без участі представника. Позов підтримує повністю. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов суду не надав. У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений відповідач не з`явився в судове засідання, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 30.11.2022 о 15 год. 00 хв. на 67 км а/д Бориспіль-Дніпро, [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 210430-20, н.з. [NUMBER] , з причіпом «ПВ 01Б», н.з. [NUMBER] , перед початком руху не забезпечив технічно справний стан автомобіля, в наслідок чого, під час руху у причепі відірвалося ліве колесо та пошкодило автомобіль марки Ford Fiesta, н.з. [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Такими діями [PERSON] порушив п. 2.3 «а» ПДР України. Вказана обставина встановлена постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15.12.2022 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того, із змісту вказаної постанови вбачається, що [PERSON] брав участь у розгляді справи та свою вину і обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення визнав повністю. Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України,\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оскільки постанова суду від 115.12.2022 року набрала законної сили 26.12.2022 року, встановлені нею обставини є обов`язковими для суду в межах встановлення характеру дій (бездіяльності), що потягнули за собою настання негативних правових наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілій стороні. Відповідно до полісу №АТ/2360861, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу (причепу) ПВ 01Б, н.з. [NUMBER] , на дату настання дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена з АТ «СГ «ТАС». Представник власника пошкодженого у ДТП транспортного засобу Ford Fiesta, н.з. [NUMBER] , звернувся до позивача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі та у відповідності до ремонтної калькуляції №20661_34 від 09.12.2022, страхового акту №23114/34/922 від 26.12.2022, власнику пошкодженого транспортного засобу П «Азенко» А ЕС СІ, 26627038 було виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 51\~156,09 грн., платіжною інструкцією в національній валюті від 28.12.2022 року №308509. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Згідно із ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. У відповідності до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно з пп. «г» п. 38.1.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам\~Правил дорожнього руху. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток". Відтак, за змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Право страховика подати регресний позов до страхувальника регламентовано положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23 вересня 2020 року, справа № 199/1100/19. Зважаючи на ту обставину, що причиною дорожньо-транспортної пригоди став неналежний технічний стан транспортного засобу, який знаходився під керуванням відповідача, страховик, який здійснив страхове відшкодування, згідно ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», наділений правом щодо подання регресного позову. Регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. Заявлена позивачем сума страхової виплати, яка була виплачена потерпілій особі, її нарахування та розмір, підтверджуються зазначеними вище доказами, які надані позивачем. Останні судом перевірені та не містять обставин, які викликали сумніви у суду щодо їх належності, допустимості та достовірності. Вказані докази є достатніми та в повній мірі підтверджують обставини на які посилається позивач. Таким чином, сума, що підлягає стягненню з відповідача у якості відшкодування в порядку регресу, складає 51 156,09 грн. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд, враховує вимоги\~ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Позивачем надано обґрунтовані та правові докази, натомість відповідачем жодних доказів на протилежне не представлено. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь в порядку регресу страхового відшкодування у заявленому ним розмірі. Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог,інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,у разі задоволення позову покладаються на відповідача. По справі в якості судових витрат позивачем заявлено оплату судового збору в розмірі 3028 грн., оскільки позов задоволено в повному обсязі, судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved