Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

У березні 2025 року представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № S000004550 в розмірі 25 549,46 грн та судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Позов обґрунтовано тим, що 24.01.2021 між ПАТ «Банк Восток» та [PERSON] укладено заяву-договір про акцепт публічної пропозиції на укладення договору про комплексне банківське обслуговування № S000004550. Позивач зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти на умовах договору, однак відповідач порушив умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 27.02.2025 становить 25 549,46 грн, з яких: 20 000 грн - прострочена заборгованість за овердрафтом; 4 782,14 грн - прострочена заборгованість за відсотками; 767,32 грн - заборгованість за відсотками на прострочену заборгованість. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 13.03.2025 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні 24.04.2025. 17.03.2025 представник позивача звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи без його участі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, з відзивом (запереченнями) на позов до суду не зверталась, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось, суд перейшов до стадії ухвалення рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 24.01.2021 між ПАТ «Банк Восток» та [PERSON] укладено заяву-договір про акцепт публічної пропозиції на укладення договору про комплексне банківське обслуговування № S000004550, за умовами якого відповідачка акцептувавала публічну пропозицію банку та погодилася на відкриття їй поточного рахунку № [NUMBER] з видачею платіжної карти MC World Debit у валюті - гривня, зі встановленням тарифного пакету - «Банк Власний Рахунок», а також на здійснення розрахунково-касового обслуговування рахунку (п. 1 договору). Згідно із п. 3 договору відповідач погодилася на укладення договору про споживчий кредит та на встановлення (у т.ч. збільшення/зменшення в рамках максимального ліміту 100 000 грн/мінімального ліміту 1 грн), анулювання ліміту овердрафту/кредитного ліміту на поточному рахунку та просила встановити їй ліміт на умовах (відповідно до тарифів банку): продукт «Банк Власний Рахунок»/Програма кредитування продукт «Банк Власний Рахунок»; сума кредитного ліміту - 1 грн; строк кредитного ліміту - до 365 календарних днів; процентна ставка - 36% річних (фіксована); максимальний ліміт - 100 000 грн. З виписки про рух коштів по рахунку за період з 25.11.2021 по 13.02.2025 вбачається, що банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, перерахувавши кошти на рахунок відповідача в розмірі 20 000 грн. Остання користувалася кредитними коштами та частково погашала заборгованість за кредитом, в зв`язку з чим утворився борг. Позивачем на підтвердження вимог надано паспорт споживчого кредиту, картку банку, розрахунок суми заборгованості, копію паспорта та картки платника податків відповідача. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у статті 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З матеріалів справи вбачається, що позичальник свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, однак відповідач порушила взяті зобов`язання, оскільки за нею рахується заборгованість в розмірі 25 549,46 грн, яка складається: 20 000 грн - прострочена заборгованість за овердрафтом; 4 782,14 грн - прострочена заборгованість за відсотками; 767,32 грн - заборгованість за відсотками на прострочену заборгованість. Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинство. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини матеріали справи не містять. Таким чином, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми коштів та процентів за користування кредитом. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним зобов`язанням у заявленому позивачем до стягнення розмірі. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений за подачу позову судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved