Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позову позивач зазначив, що 09.12.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» як кредитодавцем та [PERSON] як позичальником в електронній формі укладено договір №5032967, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 8000,00 грн. на строк 18 днів з 09.12.2021 р., дата повернення 27.12.2021 р., сума до повернення 13120,00 грн. Проценти за користування кредитом - 3600,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна процентна ставка становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Комісія за надання кредиту 1520,00 грн. нараховується одноразово за ставкою 19 % від суми кредиту за договором. Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договорами, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 26.07.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір № 26-07/24, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитним договором № 5032967. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділений правом вимоги до відповідача за договором № 5032967. Загальний розмір заборгованості відповідача за договором № 5032967 від 09.12.2021 року становить 36320,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту)\~8000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги\~26800,00 грн.; заборгованість за комісіями\~1520,00 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за договором №5032967 від 09.12.2021 року у розмірі 36320,00 гривень, понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 гривень та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 гривен. Представник позивача Сердійчук Я., що діє на підставі довіреності, надала клопотання в якому позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутність, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повідомлялася про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив. У відповідності до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої\~статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що встановлено судом 09.12.2021 р. між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 5032967, який був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора V16896, що підтверджено довідкою про ідентифікацію. Відповідно до п. 6.1 договору, згідно якого визначено, що вказаний кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно\~телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та /або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Окрім того, згідно п. 6.2 договору визначено про те, що проект договору розміщений у особистому кабінеті позичальника. Відповідь про прийняття пропозиції про укладення договору надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням на мобільний телефон позичальника, який в подальшому використовує позичальник для підписання цього кредитного договору. Таке електронне повідомлення може бути відправлене позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, месенджер або у смс повідомленні з мобільного номеру позичальника на номер 2277. У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Мілоан" в електронній формі. За умовами якого ТОВ "Мілоан" зобов`язався надати [PERSON] кредит у сумі 8 000,00 гривень на строк 18 днів зі сплатою за користування грошовими коштами у розмірі 2,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування грошовими коштами. Стандартна (базова) процента ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6 договору). Окрім іншого п. 1.5.1 узгоджено між сторонами і комісія за надання кредиту у сумі 1520,00 грн. яка нараховується за ставкою 19 % від суми кредиту одноразово. Із змісту анкети-заяви на кредит № 5032967 від 09.12.2021 р., вбачається, що [PERSON] з метою отримання грошових коштів у кредит сформувала відповідну заяву після проведення перевірки підтвердження змін умов, тощо 09.12.2021 р. був підписаний договір. Таким чином отримавши одноразовий ідентифікатор V16896 який прирівнюється до власноручного підпису, відповідачем було підписано кредитний договір, прийняв пропозицію Товариства про укладення цього договору та погодився з усіма додатками та невід`ємними його частинами (у т.ч. Правила, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів), в яких визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань кредитодавця. На виконання умов договору ТОВ "Мілоан" виконав своє грошове зобов`язання та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 8000,00 гривень. Вказана обставина підтверджується інформаційною довідкою ТОВ ФК "Елаєнс" від 08.11.2024 р. про перерахування грошових коштів через компанію ТОВ ФК "Елаєнс". Отримавши кошти відповідачем не вносив в рахунок погашення кредиту, у зв`язку із чим утворилась заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості за договором споживчого кредиту № 5032967 від 09.12.2021 р. станом на 06.12.2024 р. заборгованість [PERSON] складає 36320,00 грн., з яких: 8000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 26800,00 грн. - заборгованість за відсотками, 1520,00 грн. - заборгованість за комісією. Відповідно до договору факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024 р. укладений між ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" та ТОВ "Мілоан", згідно умов якого ТОВ ТОВ "Мілоан" передає (відступає) на користь ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" приймає належні ТОВ "Мілоан", права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно копії акту прийому-передачі від 26.07.2024 р. реєстру боржників за договором факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024 р. фактор ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" з однієї сторони та ТОВ "Мілоан" уклали даний акт про те, що на виконання договору факторингу 26-07/2024 від 26.07.2024 р., клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників від 26.07.2024 р., складеного за формою згідно із додатком №1 до договору. Відповідно до договору факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024 р. від клієнта до фактору переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості. Згідно копії реєстру боржників за кредитними договорами укладеними між позичальником та ТОВ "Мілоан" до договору факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024 р., серед переліку прізвищ боржників під номером [NUMBER] міститься прізвище відповідача [PERSON] . Згідно з Реєстром боржників від 26.07.2024 року до Договору факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право вимоги за Договором про споживчий кредит № 5032967 від 09.12.2021 року, укладеним з [PERSON] , загальна сума заборгованості 36320,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом\~8000,00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 26800,00 грн.; заборгованість по комісії за надання кредиту 1520,00 грн.\~ Згідно копії платіжної інструкції № 448090005 від 26.07.2024 року, ТОВ "Мілоан" отримало від ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" 3310395,81 грн. оплати за договором факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024 р. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідносинами, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як слідує зі змісту частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування"до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №496/3134/19 вказано, що Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України "Про електронну комерцію"). Правилами статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205,207 ЦК України). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, від 10.06.2021 у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог частини четвертоїстатті 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. З наведених обставин справи слідує, що кредитний договір на підставі якого позивачем заявлено про стягнення заборгованості був укладений в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора та наданням персональних даних відповідача, у такому випадку доводи відповідача з приводу відсутності її підпису на договорі не заслуговують на увагу, з огляду на підписання нею вказаного договору за допомгою одноразового ідентифікатора отриманого на її мобільний номер телефону з подальшим використанням його для укладення такого договору в результаті чого отримати кредитні кошти у бажаній нею суммі. Частинами першою та другою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частиною першою статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову шляхом стягнення з відповідача суми заборгованості у заявленому в позовній заяві розмірі, що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань відповідачем. Одночасно,

Outcome: approved