Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним вище позовом, який обґрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] перебули у офіційно зареєстрованому шлюбі з 30.08.2008 року. Спільне життя з Відповідачем не склалося, сторони розлучилися. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва у справі № 759/6551/22 від 09.11.2022 року шлюб було розірвано. За час перебування сторін у шлюбі в Позивача та Відповідача народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що Відповідач, протягом тривалого проміжку часу жодним чином не займається вихованням дитини, не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами доньки, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. У Відповідача фактично відсутній «батьківський» інстинкт, інтерес до доньки та фактично Відповідач самоусунувся від виховання дитини. Батько - відсутній на всіх цих етапах. У всіх офіційних документах відомості про батька як контактну особу або законного представника дитини - відсутні. Також всі витрати на утримання доньки, оплату освітніх послуг, репетиторів, занять здійснює виключно матір дитини. Особливо заслуговує на увагу відношення Відповідача до дитини. Крім того, що Відповідач абсолютно не займається вихованням дитини, то він навпаки грубо та зневажливо відноситься до доньки. Наразі дитина страждає від психологічного та емоційного насильства, яке проявляється у наступному: ворожі стосунки з дитиною, безпідставні звинувачення, наклепи, приниження, погрози, приписування негативних характеристик дитині, суперечливе спілкування з дитиною, не сприйняття або невизнання індивідуальності дитини та психологічних кордонів між батьком та дитиною. Позивач надала до суду перелік документів, яким підтверджує, що батько не приймає жодної участі у процесі здобуття дочкою повної загальної середньої освіти, не цікавить процесом навчання, а мати все здійснює одноосібно. Батько - відсутній на всіх цих етапах. У всіх офіційних документах відомості про батька, як контактну особу або законного представника дитини - відсутні. На підставі цього просила стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , додаткові витрати на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 30296.37 гривень. А також позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 жовтня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ірпінського міського суду від 23 грудня 2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлені належним чином. Через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримують та просили їх задовольнити. Представник третьої особи Орган опіки та піклування -Виконавчий комітет Бучанської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. Рішення просили винести в інтересах дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Відзив на позов та клопотання від відповідача не надходили. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до поштових повідомлень, судова повістка про виклик до суду, яка направлялась за місцем реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] , повернулись на адресу суду з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання». Через відсутність від відповідача клопотань та відзиву на позов, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 26.04.2010 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області, [PERSON] народилася [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Встановлено, що відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09 листопада 2022 року по справі 759/6551/22, було розірвано шлюб [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 30.08.2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області. Після розірвання шлюбу прізвище позивача [PERSON] відновлено на дошлюбне [PERSON] . Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 25.10.2024 року за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Житло розташоване на 7 поверсі 9 поверхового будинку, складається з 2 кімнат. Вся комунікація централізована та в наявності. Умови проживання добрі. В оселі чисто охайно. Наявні сучасні меблі, побутова техніка для комфортного проживання. Дитина має окрему кімнату обладнану відповідно до її віку та потреб. Забезпечена усім необхідним речами, одягом. Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира за адресою [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві власності. Встановлено, що відповідно до відповіді Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації №40-1563 від 24.07.2024 року, до Служби не надходили будь-які звернення від громадянина [PERSON] щодо встановлення графіку у спілкуванні з малолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] . Відповідно до відповіді відділу служби у справах дітей та сім`ї Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради Київської області №04-03/1924 від 23.07.2024 року встановлено, що [PERSON] до відділу служби у справах дітей та сім`ї Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради Київської області станом на 23.07.2024 року з питанням, що стосується неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , не звертався. В матеріалах справи наявна заява від сусідки [PERSON] - [PERSON] від 09.08.2024 року, в якій остання повідомляє, що [PERSON] разом зі своєю донькою [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] , з 2017 року. Зазначено, що [PERSON] одноосібно виховує свою доньку та займається її вихованням. Дівчинка гарна, охайна, привітна та ввічливо поводиться. Ніколи матір або дитина не були помічені у поганих чи сумнівних компаніях. В той же час батька дитини жодного разу [PERSON] жодного разу не бачила з лютого 2022 року. Також встановлено, що відповідно до довідки № ТОВ00000046 від 22.07.2024 року [PERSON] працює в ТОВ «Серв`є Україна» з 01.08.2011 року. На даний момент займає посаду провідного фахівця з управління якості підрозділу з управління якостю. В грудні 2023 року [PERSON] застрахувала свою доньку [PERSON] згідно Договору добровільного медичного страхування та добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби № 0235м3фо0001 від 21.11.2023 року з АТ «СК «АРКС». Вартість річного страхового платежу складала 26 185,49 грн., 50% вартості було компенсовано за рахунок компанії, а інші 50% було утримано з заробітної плати [PERSON] рівними частинами в період з грудня 2023 по лютий 2024 року. Відповідно до довідки АТ «Страхова компанія «АРКС» від 23.07.2024 року встановлено, що між АТ «Страхова компанія «АРКС» та ТОВ «Серв`є Україна» укладено Договір добровільного медичного страхування № 0235м3фо0001 від 21.11.2023 року в інтересах застрахованої особи [PERSON] , [INFO] . Суд встановив, що відповідно до судового наказу Святошинського суду міста Києва від 04.10.2022 року було стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , у розмірі частини заробітку платника аліментів, щорічно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.08.2022 року. Відповідно до довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричного огляду,у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин №1085 від 09.08.2024 року, у [PERSON] відсутні психіатричні, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказань. Також відповідно до витягу з інформаціно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей» встановлено, що [PERSON] , [INFO] станом на 06.08.2024 є особою, стосовно якої відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, про наявність незнятої чи непогашеної судимості, про розшук - відсутні. Встановлено, що відповідно до Декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, № 0001-8МТМ-Р9А0 позивачка, [PERSON] є законним представником пацієнта [PERSON] . Також відповідно до копій консультативних висновків лікарів період з 25.03.2023 року по 15.07.2024 рік, договору №804 про надання медичних послуг від 15.05.2023 року, копії актів наданих послуг та чеків про оплату лікування в період з 18.04.2023 року по 16.05.2023 рік, виписки із медичної картки хворого від 16.05.2023 року, встановлено, що позивачка, [PERSON] без участі батька дитини турбується про здоров`я своєї доньки, приводить її на періодичні огляди до лікарів та супроводжує її в лікарню. Суд встановив, що відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування встановлено, що в період з січня 2024 року по лютий 2024 року позивач [PERSON] отримала дохід в розмірі 217 327,95 грн., таким чином матеріальний стан позивача дає можливість повним чином забезпечити нормальне життя своєї доньки. Відповідно до характеристики з місця роботи №573 від 23.07.2024 року видана [PERSON] , 1987 року народження, про те, що вона дійсно працює в ТОВ «Серв`є Україна» з 01.08.2011 року та обіймає посаду провідного фахівця з управління якістю підрозділу з управління якістю відділу з регуляторних питань та управління якістю. Протягом періоду роботи на зазначеній посаді співробітниця [PERSON] зарекомендувала себе як відповідальний та дисциплінований співробітник, який сумлінно виконує свої посадові обов`язки та приймає виважені рішення в межах питань, які стосуються її професійної діяльності. Порушень правил внутрішнього трудового розпорядку та умов трудового договору не було зафіксовано протягом її роботи. [PERSON] самостійно виховує доньку [PERSON] . Вихованню дитини приділяє багато уваги, систематично оформлює додаткову відпустку як мати, яка самостійно виховує дитину, для того, щоб приділити час донці. Відповідно до Договору про надання туристичних послуг №42335від 23.05.2024 року та листа бронювання, суд встановив, що [PERSON] , забезпечує відпочинок та туристичні послуги для дитини, тим самим турбується про нормальний розвиток. Суд встановив, що відповідно до характеристики [PERSON] [INFO] учениці 9-Е класу Бучанського ліцею №4, вона навчається у Бучанському ліцеї №4 з другого класу. Зарекомендувала себе як старанна та дисциплінована учениця. Володіє учбовим матеріалом на високому та достатньому рівнях. Навчаається в повну міру своїх сил. Добре запам`ятовує матеріал. На уроках завжди уважна, активна, вчасно виконує домашні завдання. Має добрий загальний розвиток. Батько дівчинки, [PERSON] , не приймає ніякої участі як у вихованні, так і в житті дівчини з лютого 2022 року. Жодного разу в школі не з`явився, батьківські збори не відвідував. Вихованням дочки займається мама, [PERSON] . Відповідно до інформації наданої психологом вбачається, що [PERSON] неодноразово зверталася за психологічною допомогою до психолога. В процесі діагностики та консультування виявлено, що у дівчини поєднання втоми і пасивності з вираженим почуттям внутрішнього протесту проти обставин, що склалися, неприйняття ситуації, що зачіпає самолюбство і блокує нагальні потреби особистості. Потреба у звільненні від гнітючих обставин, несправедливості. Поряд із зниженим фоном настрою та активності - емоції гніву. Стрес, викликаний конфліктом між надією та необхідністю. Нездійсненні надії та тривога за майбутнє викликали реакцію «втечі». Пригніченість, емоційне насильство з боку батька породжує у [PERSON] відчуття безнадійності, туги та власної нікчемності. А також страх перед невідомістю. Судом встановлено, що батько [PERSON] спілкуючись зі своєю дитиною [PERSON] , дозволяє собі використовувати нецензурну лексику по відношенню до останньої, повідомляє, що не вважає її своєю донькою та принижує, що підтверджується записом розмови батька з донькою. Також судом встановлено, що відповідно до висновку органу опіки та піклування Бучанської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до заяви [PERSON] від 16.12.2024 року встановлено, що останній відомо про те, що її матір`ю [PERSON] подано позовну заяву до суду про позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення з нього додаткових витрат на утримання дитини. [PERSON] проживає разом з мамою за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] повністю самостійно займається вихованням та навчанням доньки, піклується про її здоров`я та розвиток. [PERSON] зазначила, що її батько в телефонних розмовах та в смс повідомленнях, неодноразово її ображав нецензурними та лайливими словами. Тому вона не проти того, щоб компетентні органи та суд прийняли рішення про позбавлення батьківських прав її батька, [PERSON] відносно неї [PERSON] . За підсумками розгляду матеріалів справи встановлено, що відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки, що є достатньою підставою для позбавлення його батьківських прав відносно дитини. Батьківські обов`язки стосовно дитини- виконує лише мати. В сім`ї панує доброзичлива атмосфера, дитина зростає та розвивається в любові та повазі, для неї створені всі умови для повноцінного розвитку та виховання. Батько проживає окремо, з донькою спілкується в грубій манері та стверджує, що вона не його донька, не виявляє до доньки батьківської уваги, турботи. Відповідач не займається вихованням дитини, не цікавиться її життям, не виконує батьківських обов`язків, не має наміру бачитись з дитиною, не цікавиться її станом здоров`я та навчанням. Зазначені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Вирішуючи питання щодо вимог позивача про позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходить з такого: Пунктом 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 року у справі № 211/559/16-ц). Європейський суд з прав людини зазначив, що між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків (рішення від 07.12.2006 по справі «HUNT v. UKRAINE», № 31111). Суд вважає висновок органу опіки та піклування обґрунтованим, у ньому наведено достатньо підстав та аргументів, які вказують на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, а також позитивного впливу такого рішення на інтереси дитини. Сам відповідач не з`явився ані до суду для розгляду цієї справи, ані до комісії з питань захисту прав дитини. На думку суду, така його поведінка свідчить про байдуже ставлення до долі дитини. При розгляді цього спору суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України», яким встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач без поважних причин свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, передбаченими ст. 150 СК України, за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, без поважних причин залишив її без батьківської уваги та турботи, при цьому наявна відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною, а отже поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками. З наведених вище обставин, суд вважає, що наявні підстави, передбачені п. 2 ч.1 ст.164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав щодо його доньки, що сприятиме захисту якнайкращих інтересів дитини. На думку суду, за відсутності доказів щодо наявності між дитиною та батьком зв`язку, який визначається як сімейне життя, відсутність взагалі протягом тривалого часу будь-якого контакту внаслідок такої свідомої поведінки відповідача, позбавлення його батьківських прав не становитиме втручання в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у право відповідача на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8 цієї Конвенції. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і при дотриманні такої рівноваги особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Батьківські права засновані на спорідненості батьків з дітьми, водночас ухилення від виконання батьківських обов`язків є в силу закону підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Судом роз`яснюється, що відповідно до ч. 1 ст. 169 ЦПК України мати, батько, позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. З урахуванням задоволення позову, відповідно до ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 968,96 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 750 гривень. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved