Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

До Солом`янського районного суду м. Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» з позовом до [PERSON] (надалі текстом - відповідач), про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, зазначено, що між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 403917 від 06.09.2022 року. Згідно якого банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) у сумі 9 000 грн. 01.02.2024 року ТОВ «Селфі Кредит» та товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклади договір відступлення прав вимоги № 01022024-1, згідно вказаного договору позивач набув статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги в тому числі і за договором № 403917 від 06.09.2022 року. Відповідач в порушення умов договору зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує. У зв`язку з тим, що позичальник належним чином свої обов`язки не виконує, станом на 29.11.2024 року відповідач має заборгованість у розмірі 80 280 грн. з яких: 9 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 71 280 грн. - заборгованість за відсотками. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23 грудня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, дату і місце його проведення повідомлений належним чином. В позовній заяві представник позивача просив про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду та постановлення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення за останнім відомим місцем реєстрації. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Враховуючи викладене та вимоги ст. 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності учасників судового процесу, що не з`явились, та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням у справі заочного рішення. Датою рішення у відповідності до ч.5 ст. 268 ЦПК України та правової позиції ОП КЦС ВС у справі 1519/2-5034/11 від 05.09.2022, є дата складання повного судового рішення - 26.05.2025 року. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Станом на дату розгляду справи, на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 403917 від 06.09.2022 року. Згідно якого банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) у сумі 9 000 грн. 01.02.2024 року ТОВ «Селфі Кредит» та товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклади договір відступлення прав вимоги № 01022024-1, згідно вказаного договору позивач набув статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги в тому числі і за договором № 403917 від 06.09.2022 року. Згідно розрахунку заборгованості відповідача, станом на 29.11.2024 року відповідач має заборгованість у розмірі 80 280 грн. з яких: 9 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 71 280 грн. - заборгованість за відсотками. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник належним чином прийняті на себе зобов`язання по договору не виконував, що є порушенням Закону України «Про банки та банківську діяльність» та умов кредитного договору. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із частиною 2 статті 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У Постанові від 24.10.2018 року у справі № 279/4216/16-ц Верховний Суд зазначив, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Враховуючи те, що відповідач не виконав умов укладеного договору, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми кредитної заборгованості в загальному розмірі 80 280 грн., у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір, в розмірі 2 422,40 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved