Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області на підставі ухвали Баришівського районного суду Київської області від 15.01.2025 передано на розгляд за підсудністю цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] укладено Договір № 1589752. Укладення цього договору між позичальником та товариством здійснюється за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи товариства (далі - ІТС товариства), доступ до якої забезпечується позичальнику через офіційний Вебсайт товариства (інтернет-сторінка з доменним ім`ям, яка є частиною Інформаційно-телекомунікаційної системи товариства) та/або Мобільний додаток. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється позичальнику на номер мобільного телефону, повідомлений останнім товариству в ІТС товариства/зазначений в цьому договорі. На підставі умов зазначеного договору, товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки позичальника, реквізити якої надані позичальником товариству з метою отримання кредиту. Так, сторони зазначеного договору погодили, що товариство зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тіло кредиту (загальний розмір) складає: 7000.00 гривень. Строк кредиту 30 днів. Укладаючи договір, позичальник зобов`язався, у встановлений договором строк, повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором, а також виконувати інші обов`язки, передбачені договором, Правилами та чинним законодавством України. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором. Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 27.06.2022 було укладено договір № 27062022 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА Україна» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 1589752. 23.05.2024 було укладено договір № 23/05/24, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступило на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1589752. Таким чином, ТОВ Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 1589752 . Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №1589752 від 19.02.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 22960,00 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 7000,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 15960,00 грн. Отже, позивач просить суд стягнути з боржника яким є: [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором № 1589752 від 19.02.2021 у розмірі 22960,00 грн. Стягнути з боржника яким є: [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення позивач не заперечує. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 27.02.2025 прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження задоволено, розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 20.03.2025 ухвалою Березанського міського суду Київської області відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» Сердійчук Я.Я. про поновлення строку для подання клопотання про витребування доказів та про витребування доказів у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не направив свого представника (а.с. 133). У прохальній частині позовної заяви представник позивача просив суд на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення позивач не заперечує (а.с. 9). 02.04.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача Сердійчук Я.Я. надійшло письмове пояснення (зареєстровано канцелярією суду за вх. № 1323 від 03.04.2025), у якому остання просила позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості задовольнити в повному обсязі (а.с. 125-126). Відповідачу [PERSON] копія ухвали про відкриття провадження у справі, судові повістки про виклик до суду, були надіслані судом на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання. Копію ухвали про відкриття провадження у справі, судову повістку про виклик до суду на 20.03.2025 відповідач [PERSON] отримала за адресою її зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем прооживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 129). Конверт з судовою повісткою на 21.05.2025, надісланий за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем прооживання відповідача, повернувся до суду з відміткою органів поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 135-136). Копію ухвали про відкриття провадження у справі, судові повістки про виклик до суду на 20.03.2025, 23.04.2025, 21.05.2025 відповідач [PERSON] отримала за адресою її місця проживання, вказаною у позовній заяві, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 109; 122; 137). Тобто, відповідач є належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання в силу вимог ст. 128 ЦПК України. Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, а також надав сторонам строк для подачі відзиву, відповіді на відзив, заперечень. Кожен з учасників справи мав право безпосередньо знайомитися з матеріалами справи, аргументами іншої сторони та реагувати на них відповідно до вимог ЦПК України. Відповідач [PERSON] не скористалася своїм процесуальним правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, та не подала відзив на позовну заяву. Згідно з\~ч.\~3\~ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, для відкладення судом розгляду справи, суд не вбачає. В силу приписів ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як визначено ч. 1 ст. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на те, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явилася в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин такої неявки, не подала відзив, а позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про наявність усіх умов для проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими Главою 11 Розділу ІІІ ЦПК України (ч. 2 ст. 281 ЦПК України). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України закріплює право особи на захист цивільних прав та інтересів. Так, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). В силу приписів ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. За правилом частини першої ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Як закріплено у ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів врегульовані Законом України «Про електронну комерцію». Так, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти\~електронний договір\~(оферта)\~може бути\~зроблена шляхом\~надсилання комерційного\~електронного повідомлення,\~розміщення пропозиції\~(оферти)\~у мережі\~Інтернет або\~інших інформаційно-комунікаційних\~системах. (ч. 3, 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа, що закріплено в ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму (Постанова першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 561/77/19). Судом встановлено, що 19.02.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] уклалаи договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1589752, відповідно до п. 1.1 якого укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства (а.с. 11-20). Як передбачено п. 1.2-1.4 договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1589752 від 19.02.2021 на умовах, встановлених договором, Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту складає: 7000,00 гривень. Строк кредиту: 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є додатком № 1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в розділі 4 цього договору. Тип процентної ставки: фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгшація, відповідно до п. 4.2 договору Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 693,50 % річних; за зниженою ставкою 693,50 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 10\~990,00 гривень; за зниженою ставкою 10\~990,00 гривень (п. 1.5-1.6 договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1589752 від 19.02.2021). Відповідно до п. 2.1 договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1589752 від 19.02.2021 кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № 47хххххххххх6214 або на іншу платіжну картку клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту. Відповідно до п. 4.2.1 договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1589752 від 19.02.2021 сторони домовились, що у випадку, якщо у клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п. 4.1.1.-4.1.6 договору, за цим договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту. Згідно з п. 4.2.2 договору, клієнт, підписуючи цей договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження дії договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п. 1.3, п. 4.1.5 договору) ще на 15 календарних днів. Загальна кількість автопролонгацій за цим договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 днів (включаючи період, визначений в п. 1.3 договору та періоди пролонгацій (п. 4.2.5 договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1589752 від 19.02.2021). Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1589752 від 19.02.2021 підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Деркач О.М. А403 19.02.2021 о 13:23:17. Додатком № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1589752 від 19.02.2021 є Графік платежів до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1589752, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором А403 від 19.02.2021 [PERSON] (копію якого долучено до позовної заяви) (а.с. 21). Крім того, 19.02.2021 одноразовим ідентифікатором А403 [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту, що містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (а.с. 22-24). Додатком № 2 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1589752 від 19.02.2021 є додатковий договір від 21.03.2021 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1589752, відповідно до п. 2 якого у зв`язку з неможливістю у повному обсязі та у встановлений строк виконати клієнтом зобов`язань за договором відповідно до розділу 4 договору клієнт ініціював продовження строку користування кредитом. Сторони цим додатковим договором погоджують наступні умови продовження користування кредитом: строк користування кредитом за договором продовжується на строк 30 днів. Дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 21.04.2021. Сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом протягом строку, встановленого в п. 3.1 цього додаткового договору: 1,90 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (а.с. 25-26). Додатковий договір до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1589752 підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором А403 Деркач О.М. 21.03.2021 о 10:04:23 (а.с. 26). Як вбачається з копії паспорта споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) [PERSON] підписала його електронним підписом А403 21.03.2021 о 10:04:23 (а.с. 27-29). До позовної заяви долучено копію роздруківки Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА Україна» (нова редакція) (а.с. 30-35). Згідно з копією листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» за вих. № 1-0103 від 01.03.2024, останнє повідомило ТОВ «ЛІНЕУРА Україна», що ТОВ «Універсальні платіжні рішення» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене в державний реєстр фінансових установ та отримало ліцензію Національного банку України № 3 від 11.11.2013. Між ТОВ «УПР» та ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» укладено договір на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 19.02.2021 13:25:05 на суму 7000,00 гривень, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 80852391, призначення платежу: зарахування 7000,00 гривень на картку [NUMBER] (зворот а.с. 36). На підтвердження наявності у [PERSON] перед ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» заборгованості за договором № 1589752 від 19.02.2021 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 27.06.2022 позивач надав копію розрахунку заборгованості, відповідно до якого загальна сума заборгованості становить 22950,00 гривень, з яких: 7000,00 гривень тіло кредиту; 15960,00 гривень проценти за користування кредитом (а.с. 36-39). Згідно з копією розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1589752 від 19.02.2021 за період з 27.06.2022 по 20.12.2024, здійсненого ТОВ «Факторинг Партнерс», станом на 20.12.2024 [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 1589752 від 19.02.2021 у розмірі 22\~960,00 гривень (а.с. 40). Відповідно до копії договору факторингу № 27062022 від 27.06.2022, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА Україна» (клієнт) уклали договір факторингу, згідно з п. 1.1 якого за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою) та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 41-42). Згідно з копією витягу з Додатку № 1 до договору факторингу № 27062022 від 27.06.2022 - реєстру боржників, клієнт відступив фактору право вимоги до боржника, зокрема, № 2116, [PERSON] , сума: 22960,00 гривень (а.с. 43-45). 23.05.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (клієнт) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (фактор) уклали договір факторингу № 23/05/24, згідно з п. 1.1, 1.2 якого за цим договором фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей (додаток № 1 до цього договору), в розмірі портфеля заборгованості. До фактора переходять права клієнта у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували (передбачені кредитним (первісним) договором) на момент переходу цих прав. Права вимоги, які відступаються клієнтом фактору згідно цього договору, не обмежуються лише розміром заборгованості кожного боржника перед клієнтом, що зазначається в реєстрі боржників. За кожним кредитним договором, вказаним в реєстрі боржників, фактор має право нарахувати кожному боржнику штрафи, пені та будь-які інші суми до сплати за кредитним договором, якщо нарахування таких сум передбачено кредитним договором та/або законодавством, незалежно від того, чи здійснював нарахування таких сум клієнт і не зважаючи на те, чи зазначені такі суми в реєстрі боржників (а.с. 46-48). До позовної заяви долучено копію акту прийому-передачі реєстру заборгованості в електронному вигляді за договором факторингу № 23/05/24 від 23.05.2024 та копію реєстру заборгованостей № 5 від 23.05.2024, з якого вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступило фактору - Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» - право вимоги заборгованостей, передбачених договором факторингу № 23/05/24 від 23.05.2024, під номером 1201 боржник [PERSON] , номер кредитного договору: 1589752 від 19.02.2021, сума заборговансоті разом: 22960,00 гривень, з яких: сума заборговансоті за основною сумою боргу: 7000,00 гривень; сума заборгованості за відсотками: 15960,00 гривень (а.с. 50-52; 55). Відповідно до копії додаткової угоди № 1 від 20.12.2024 до договору факторингу № 23/05/24 від 23.05.2024, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (клієнт) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (фактор) у зв`язку із виявленням технічної помилки (описки) сторони вирішили внести зміни в реєстри заборгованостей, що є додатками до договору факторингу № 23/05/24 від 23.05.2024 (а.с. 53-54). Матеріали справи містять копію витягу із Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (а.с. 57-59). Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Законодавством передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Так, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~1077\~ЦК України\~за договором\~факторингу (фінансування\~під відступлення\~права грошової\~вимоги)\~одна сторона\~(фактор)\~передає або\~зобов`язується\~передати грошові\~кошти в\~розпорядження другої\~сторони (клієнта)\~за плату\~(у\~будь-який\~передбачений договором\~спосіб),\~а клієнт\~відступає або\~зобов`язується\~відступити факторові\~своє право\~грошової вимоги\~до третьої\~особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт існування у [PERSON] перед позивачем заборгованості за вищевказаним кредитним договором, яка нею добровільно не сплачується. Станом на час розгляду справи відповідач не надала доказів сплати нею зазначеної суми заборгованості за кредитом. [PERSON] допустила неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість. [PERSON] не скористалася своїми процесуальними правами, несучи ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, не подала відзиву на позов, не надала будь-яких заперечень проти позову чи доказів на спростування позиції позивача, не навела обставин, які мають значення для справи і на які вона б послалася як на підставу своїх заперечень, не надала контррозрахунку заборгованості. Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, і питання як розподілити між сторонами судові витрати. Позивач при пред`явленні позову до суду сплатив судовий збір в сумі 2422,40 гривень (а.с. 1). Таким чином, з огляду на задоволення позовних вимог, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача 2422,40 гривень на відшкодування понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору. Крім того, у порядку розподілу судових витрат позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 гривень. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Як встановлено ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування в справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу до позовної заяви додано копію договору про надання правової допомоги № 02-09/2024-5 від 02.09.2024, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (який, як вбачається з даних Єдиного реєстру адвокатів України, є адвокатом) з додатками (а.с. 61-66); копію заявки на надання юридичної допомоги № 14 від 01.11.2024 за договором про надання правової допомоги № 02-09/2024-5 від 02.09.2024 по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , послуги: 1.3 письмова (вивчення документації клієнта з посиланням на нормативно-правові акти та підготовкою аналітичної довідки щодо судової практики): вартість: 3000,00 гривень; 2.1 позовна заява, вартість: 6000,00 гривень (а.с. 67); копію витягу з акту № 3 про надання юридичної допомоги від 29.11.2024 (а.с. 68); копію роздруківки тарифів на послуги фізичної особи-підприємця [PERSON] (а.с. 69-70); копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 0481470003 від 13.12.2024 на суму 72000,00 гривень, платник: ТОВ «Факторинг Партнерс», отримувач: ФОП [PERSON] , призначення платежу: надання правової допомоги згідно договору № 02-09/2024-5 від 02.09.2024 про надання правової допомоги (а.с. 71). При вирішенні питання про розподіл судових витрат на виконання вимог ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України суд враховує те, що ці витрати пов`язані з розглядом справи; розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, поведінку позивача, яка не призводила до затягування розгляду справи. На підставі викладеного вище, зважаючи на задоволення позову, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 9000,00 гривень на відшкодування понесених ним витрат на професійну правничу допомогу. На підставі наведеного та

Outcome: approved