Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

ПрАТ «Харківенергозбут» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь товариства заборгованість за електричну енергію за період з січня 2022 року по листопад 2022 року в розмірі 5060,87 грн., три відсотка\~річних за\~період з\~15.02.2022\~по 30.06.2024\~року в\~розмірі 282,66\~грн.,\~інфляційні втрати\~за період\~з квітня\~2022\~по липень\~2023\~року,\~з жовтня\~2023\~року по\~червень 2024\~року в\~розмірі 1011,55\~грн.відшкодувати судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.10.2018 року № 1268 «Про затвердження методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функцій універсальної послуги на закріпленій території», передбачено, що на території Харківської області таким постачальником визначено ПрАТ «Харківенергозбут». Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП [PERSON] припинив підприємницьку діяльність 20 січня 2017 року, про що свідчить запис №24800060008021050. Зокрема, згідно із ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст. 44 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 04 грудня 2013 року у справі 6-125цс13, постанові Верховного Суду України від 9 серпня 2017 року у справі № 3-788гс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 12-113гс18. Таким чином, станом на момент приєднання до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 012048 від 01.01.2019 [PERSON] припинив свою підприємницьку діяльність, тобто, не був фізичною особою-підприємцем. Відповідно до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 012048 від 01.01.2019 року постачальником є Приватне акціонерне товариство «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» споживачем є [PERSON] , договір вважається укладеним на умовах типового договору та комерційної пропозиції, що розміщені на сайті zbutenergo.kharkiv.ua. [PERSON] приєднався до умов Договору № 012048 за вказаним у заяві-приєднання об`єктом, що приєднаний до електричних мереж оператора системи розподілу AT «Харківобленерго» на умовах Комерційної пропозиції № 1 для малих непобутових споживачів. Порядок розрахунків за договором № 012048 визначається відповідно до Комерційної пропозиції № 1, яка є невід`ємним додатком до Договору № 012048. Крім того, постачання електричної енергії за Договору № 012048 здійснювалося за точкою комерційного обліку ЕІС-код 62Z8021033697229, що розташована за адресою [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки № 388865360 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідач [PERSON] є власником нежитлової будівлі літ. «А-1» загальною площею 37,9 кв. м. розташованої за адресою: [ADDRESS] . Підстава виникнення права власності: рішення суду, справа № 40/324-09, 22.12.2009 Господарський суд Харківської області, дата внесення запису 26.02.2010. За даною адресою за період з січня 2022 року по листопад 2022 року станом на 01.07.2024 за Відповідачем утворилася заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі всього разом з ПДВ 20 % 5 060,87 грн. Відповідач не сплатив суму боргу, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Крім того позивачем у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання зі сплати за спожиту електричну енергію нараховано 3% річних за період з 15.02.2022 по 30.06.2024 у сумі 282,66 грн. та інфляційні втрати за період з квітня 2022 року по липень 2023 року, з жовтня 2023 року по червень 2024 року у сумі 1 011,55 грн., тому Товариство було вимушене звернутися за захистом своїх прав та інтересів до суду. Ухвалою суду від 15 серпня 2024 року вказану справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява уповноваженого представника позивача Іващенко А.О. про розгляд справи без її участі, в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за адресою знаходження майна та зареєстрованим місцем проживання. Причини неявки відповідач суду не повідомляв, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від відповідача не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Згідно вимогам ст. ст. 223, 280-281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував представник позивача. Дослідивши надані стороною позивача і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до положень\~ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії визначені\~Законом України\~від 13\~квітня 2017\~року №\~2019-VIII\~«Про ринок\~електричної енергії» (далі - Закон № 2019-VIII). За визначенням, наведеним у\~статті 1 цього Закону, ринок електричної енергії - система відносин, що виникають між учасниками ринку під час здійснення купівлі-продажу електричної енергії та/або допоміжних послуг, передачі та розподілу, постачання електричної енергії споживачам; розподіл електричної енергії - транспортування електричної енергії від електроустановок виробників електричної енергії або електроустановок оператора системи передачі мережами оператора системи розподілу, крім постачання електричної енергії. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП)від 26 жовтня 2018 року № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території» постачальником універсальних послуг на території Харківської області визначено ПрАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ». ПрАТ «Харківенергозбут» має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19.06.2018 № 505). Пунктом 2 Постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 визначено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Згідно з п. 4.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ) розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. У відповідності з п. 4.7. ПРРЕЕ оплата електричної енергії здійснюється побутовим споживачем, виходячи з умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, і може, зокрема, бути у формі оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. Згідно з п. 4.8. ПРРЕЕ форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору). Згідно з ч. 4\~ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії»\~постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті. Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційна пропозиція, копія ліцензії на провадження відповідної діяльності та копії інших документів ПрАТ «Харківенергозбут» розміщені на його сайті для публічного доступу: zbutenergo.kharkov.ua. Відповідно до абзацу 5 п. 13\~р. ХVІІ Закону України "Про ринок електричної енергії"\~фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальних послуг та/або факт споживання електричної енергії. Разом з тим, у відповідності до п. 13\~Перехідних положень Закону України "Про ринок електричної енергії"\~передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам. Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті позивача. Такий договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей\~633,\~634,\~641,\~642 Цивільного кодексу України\~шляхом приєднання споживача до цього договору. Умови цього договору є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Відповідно до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 012048 від 01.01.2019 року постачальником є Приватне акціонерне товариство «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» споживачем є Фізична особа-підприємець [PERSON] , договір вважається укладеним на умовах типового договору та комерційної пропозиції, що розміщені на сайті zbutenergo.kharkiv.ua. Оскільки [PERSON] (відповідач, споживач) підписав заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 10.12.2018 на умовах договору про постачання електричної енергії/договору про користування електричною енергією № 012048 від 08.07.2010 за особивим рахунком № [NUMBER] бази данних абонентів постачальника за регульованим тарифом, фактично споживав електричну енергію, ним здійснювались оплати за спожиту електричну енергію за попередні періоди договір вважається укладеним. Відповідно до розділу 1 договору, цей договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами, з урахуванням статей\~633,\~634,\~641,\~642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання Споживача до умов цього договору, згідно із заявою-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору. За умовами п.2.1 договору, за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Згідно з п. 2.2 договору обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії. Побутовий споживач використовує електричну енергію виключно на власні побутові потреби, у тому числі для освітлення, живлення електроприладів тощо, що не включає професійну та/або господарську діяльність. Малі непобутові споживачі можуть використовувати електричну енергію для професійної, господарської, підприємницької та іншої діяльності. В п. 5.1 договору сторони визначили, що споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до методики, затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору. Пунктом 5.2 договору сторони узгодили, що спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Відповідно до п. 5.5 договору ціна на електричну енергію встановлюється з дотриманням вимог, передбачених\~Законом України «Про ринок електричної енергії»\~і ПРРЕЕ. Згідно з п. 5.6 договору інформація про діючу ціну на електричну енергію Постачальника має бути розміщена на офіційному вебсайті Постачальника не пізніше ніж за 20 днів до дати її застосування із зазначенням порядку її формування. Пунктом 5.7 договору передбачено, що ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися Постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни. Відповідно до 5.10 договору оплата рахунка Постачальника за цим договором має бути здійсненна Споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 3 до Договору. Відповідно до п. 6.2 Договору відповідач взяв на себе зобов`язання забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору. Пунктом 4 комерційної пропозиції № 1 встановлено, що рахунок за спожиту електричну енергію надається відповідачу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка відповідачем; рахунки на оплату надаються відповідачу у відповідних структурних підрозділах постачальника; в разі неотримання споживачем рахунків постачальник направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком; у такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення. Відповідно до п.11 комерційної пропозиції № 1 до договору договір укладається на 1 календарний рік та вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не пізніше ніж за 20 днів до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії. Пунктом 6.2 договору передбачено, що споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору, Згідно з п. 9.1 договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством. Відповідно до пункту 6 ч. 1\~статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-VIII від 09.11.2017, предметом регулювання якого, крім іншого, згідно статті 2, є також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії, індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно зі ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками регулюються "Правилами роздрібного ринку електричної енергії" від 14.03.2018, в яких визначені права, обов`язки та відповідальність сторін, обов`язкові як для енергопостачальника, так і для споживача електроенергії, а також\~Законом України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017. Порядок розрахунків на роздрібному ринку електричної енергії регулює розділ IV Правил. Відповідно до пункту 4.1. Правил розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Згідно з п. 4.7 Правил оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії. Відповідно до пункту 5.5.5 Правил споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. ПрAT "Харківенергозбут" забезпечило надійне постачання електричної енергії споживачу та виконало всі взяті на себе обов`язки. Суд зазначає, що укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов`язання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обов`язок щодо повної та своєчасної оплати спожитої електричної енергії у встановлений договором строк не виконав. Як вже було встановлено судом, було надано підписану заяву-приєднання до договору, у якій позивач визначився з точками комерційного обліку за об`єктом споживача (№ 62Z8021033697229). В матеріалах справи міститься витяг з реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам електропостачальника ПрАТ\~Харківенергозбут\~з січня 2022 року по листопад 2022 року, який підтверджує обсяги спожитої відповідачем електричної енергії. Зазначений витяг сформований на підставі інформації, яка отримується позивачем від третьої особи в порядку обміну даними комерційного обліку. Суд зауважує, що з боку відповідача будь-яких заперечень щодо фактичного обсягу спожитої ним електричної енергії в спірних періодах на адресу позивача не надходило, в матеріалах справи такі докази також відсутні та відповідачем не спростовані. Відповідач за спожиту електричну енергію не розрахувався у зв`язку з чим у нього перед позивачем утворилась заборгованість за спожиту\~електричну енергіюзгідно договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 012048 від 01.01.2019 за період з січня 2022 по листопад 2022 станом в розмірі 5060,87 грн, яка до теперішнього часу є не сплаченою, відповідно до розрахунку суми заборгованості наданого позивачем. Доказів, які б спростовували зазначену суму заборгованості або обов`язок щодо її погашення, відповідачем не надані. Відповідач належним чином не виконав зобов`язання по оплаті вартості за спожиту електричну енергію, та має заборгованість в розмірі 5060,87 грн., тому позов про стягнення з [PERSON] вказаної суми заборгованості є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачів 3% річних 282,66 грн. та інфляційних втрат в сумі 1011,55 грн., за договором № 012048 від 01.01.2019 року, суд зазначає наступне. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, слід зауважити, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» №530-ІХ від 17.03.2020, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (Соvid-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Відповідно до Постанови Кабінету\~Міністрів України\~№ 211\~від 11.03.2020 зі змінами «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу Соvid-19», з 12.03.2020 на всій території України запроваджено карантин. При цьому, в постанові від 21.07.2021 року в справі № 752/24896/20 Київський апеляційний суд зазначив, що нарахування та стягнення 3% річних та інфляційних втрат на суму боргу, який виник у період карантину, порушує норми матеріального права, оскільки під час карантину штрафні санкції не нараховуються в силу імперативної вказівки\~Закону № 530-IX. Крім того, з 24.02.2022 року відповідно до\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~в Україні введено режим воєнного стану. Постановою КМУ\~№ 206\~від 05.03.2022 встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022. Зважаючи на те, що на території України з 12.03.2020 року по 30.06.2023 року запроваджено карантин, на період дії якого заборонено нарахування та стягнення 3% річних, інфляційних втрат та неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, а також ураховуючи, що з 24.02.2022 року, в період воєнного стану, нарахування та стягнення судом пені, 3% річних та інфляційних втрат - також заборонено, тому нарахування позивачем за спірний період 3% річних та інфляційних втрат - є безпідставним та таким, що порушує норми матеріального права, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Так, з матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Харківенергозбут» звертаючись до суду з позовом, сплатило 3028,00 грн. судового збору. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з [PERSON] на користь КП «Харківенергозбут» підлягає стягненню судовий збір у сумі 2411,35 грн., з урахуванням часткового задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial