Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Позивачі звернулися до Галицького районного суду м. Львова зі позовною заявою до Відповідачів, у якій просять виділити ідеальну частку у спільній сумісній власності. В обґрунтування позову зазначають, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 716596 від 20.07.2012 [PERSON] та додатку до нього серії АА №\~196306 від 20.07.2012 позивачі - [PERSON] , [PERSON] , відповідачі - [PERSON] , [PERSON] , а також [PERSON] , спадкоємцем якої є відповідачка - [PERSON] , є співвласниками земельної ділянки, площею 0,0075 га, кадастровий номер 4610136600:04:005:0011, для обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Окрім цього, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 716597 від 20.07.2012, виданого [PERSON] та додатку до нього серії АА № 196307 від 20.07.2012 позивачі - [PERSON] , [PERSON] , відповідачі - [PERSON] , [PERSON] , а також [PERSON] , спадкоємцем якої є відповідачка - [PERSON] , є співвласниками земельної ділянки, площею 0,0214 га, кадастровий номер 4610136600:04:005:0012, для обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Зазначені земельні ділянки були виділені для обслуговування належного сторонам у справі на праві власності житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі ухвали Львівської міської ради №\~719 від 14.07.2011. Однак, ці земельні ділянки були розділені, по суті, на дві зі зазначеними вище кадастровими номерами з огляду на те, що відповідно до ухвали Львівської міської ради №\~719 від 14.07.2011 зі змінами, внесеними ухвалою Львівської міської ради №\~952 від 10.11.2011, земельну ділянку площею 58,5 кв.м. вирішено залишити у спільному користуванні для забезпечення проїзду без права загородження. Таким чином, земельні ділянки площею 0,0075 га, кадастровий номер 4610136600:04:005:0011 та площею 0,0214 га, кадастровий номер 4610136600:04:005:0012, для обслуговування житлового будинку є по факту однією земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , але були технічно розділені і оформлені окремо, під окремими кадастровими номерами з метою забезпечення проїзду згідно з ухвалою Львівської міської ради № 952 від 10.11.2011. Як вбачається зі свідоцтва про право власності №\~ [NUMBER] від 12.04.2006 (зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 25.04.2006) позивачі у справі, [PERSON] та [PERSON] володіють на праві приватної спільної сумісної власності частиною житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 94,9 кв.м. На підтвердження державної реєстрації цього права власності було видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №\~10476789 від 25.04.2006 (реєстраційний номер об?єкта 14570464). Зазначене право власності було зареєстроване на підставі розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 472 від 12.04.2006 «Про оформлення права власності на житловий будинок [ADDRESS] », згідно з яким було оформлене право власності на частину житлового будинку за позивачами - [PERSON] та [PERSON] , іншу частину житлового будинку було оформлено на праві власності за відповідачами - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Частка належна [PERSON] була успадкована її донькою - співвідповідачкою у справі - [PERSON] . Факт прийняття спадщини відповідачкою [PERSON] після смерті її матері [PERSON] підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №\~416630933 від 06.03.2025. З цієї довідки вбачається, що відповідачка [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 585 від 04.03.2016, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинською О.М. оформила право власності на 1/6 частку власності в житловому будинку [ADDRESS] . Згідно з рішенням Галицького районного суду м. Львова від 17.04.2008 у справі №\~2-414/08 з ухвалою про роз`яснення цього рішення від 05.06.2008 було виділено в натурі конкретні приміщення у житловому будинку відповідно до часток та з урахуванням висновку про визначення ідеальних часток в будинку між співвласниками від 30.03.2006 №\~3/12245, складеного ЛОДК БТІ та ЕО. З цього вбачається, що фактично у житловому будинку [ADDRESS] виділені частки його співвласників. Однак, земельна ділянка для його обслуговування перебуває у спільній сумісній власності усіх співвласників без виділених часток, що у свою чергу, порушує право позивачів на розпорядження цим нерухомим майном, адже без виділених часток у земельній ділянці, на якій цей будинок розміщений і яка виділена для його обслуговування, неможливо продати, подарувати або в інший спосіб відчужити це нерухоме майно. Відтак, виникла необхідність у позивачів звернутись з цим позовом з метою виділення ідеальних часток у земельних ділянках, виділених для обслуговування житлового будинку. Галицький районний суд міста Львова ухвалою від 10.03.2025 відкрив загальне судове провадження у справі. Окрім цього, суд за клопотанням представника Позивачів адвокат Коростильова В. А., ухвалою від 31.03.2025 витребував у приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Вишинської Ольги Мар`янівни копію спадкової справи, що відкрилась після смерті [PERSON] . Вказана спадкова справа надійшла на адресу суду 09.05.2025. Протокольною ухвалою від 26.05.2025 Галицький районний суд міста Львова закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду. Позивачі та їх представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечили. Відповідачка [PERSON] скерувала через канцелярію суду заяву, у якій позов визнала у повному обсязі та просила проводити розгляд справи у її відсутності. З дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства суд направив Відповідачам рекомендованим листом з повідомленням про вручення ухвалу про відкриття провадження разом з примірником позовної заяви у справі за зареєстрованим місцем проживання, отриманим за відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру у порядку ст.187 ЦПК України. Окрім цього, суд також повідомив Відповідачів про розгляд справи через оголошення на сайті на офіційному веб-порталі Судової влади України (через веб-сайт Галицького районного суду м. Львова). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У частинах 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України, особа звертається до суду за захистом свого порушеного права. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Суд вжив передбачених цивільним процесуальним законодавством заходів для повідомлення Відповідачів та створив умови для реалізації принципу змагальності сторін. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подали, будь-яких заяв чи клопотань до суду не скерували, а тому суд, на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, а тому суд приходить до переконання про наявність законних підстав для вирішення спору по суті з ухваленням заочного рішення. При цьому суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. \~ \~ \~ \~ Враховуючи наведене, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Заслухавши доводи Позивачів та їх представника, дослідивши матеріали справи, у тому числі спадкову справу, інші докази у їх сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на таке. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 716596 від 20.07.2012 [PERSON] та додатку до нього серії АА № 196306 від 20.07.2012 позивачі - [PERSON] , [PERSON] , відповідачі - [PERSON] , [PERSON] , а також [PERSON] , спадкоємцем якої є відповідачка - [PERSON] , є співвласниками земельної ділянки, площею 0,0075 га, кадастровий номер 4610136600:04:005:0011, для обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а. с. 13-14). Окрім цього, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 716597 від 20.07.2012, виданого [PERSON] та додатку до нього серії АА № 196307 від 20.07.2012 позивачі - [PERSON] , [PERSON] , відповідачі - [PERSON] , [PERSON] , а також [PERSON] , спадкоємцем якої є відповідачка - [PERSON] , є співвласниками земельної ділянки, площею 0,0214 га, кадастровий номер 4610136600:04:005:0012, для обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а. с. 15-16). Зазначені земельні ділянки були виділені для обслуговування належного сторонам у справі на праві власності житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі ухвали Львівської міської ради № 719 від 14.07.2011 (а. с. 17). Однак, ці земельні ділянки були розділені, по суті, на дві зі зазначеними вище кадастровими номерами з огляду на те, що відповідно до ухвали Львівської міської ради № 719 від 14.07.2011 зі змінами, внесеними ухвалою Львівської міської ради № 952 від 10.11.2011, земельну ділянку площею 58,5 кв.м. вирішено залишити у спільному користуванні для забезпечення проїзду без права загородження (а. с. 21). Таким чином, земельні ділянки площею 0,0075 га, кадастровий номер 4610136600:04:005:0011 та площею 0,0214 га, кадастровий номер 4610136600:04:005:0012, для обслуговування житлового будинку є по факту однією земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , але були технічно розділені і оформлені окремо, під окремими кадастровими номерами з метою забезпечення проїзду згідно з ухвалою Львівської міської ради № 952 від 10.11.2011. Як вбачається зі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 12.04.2006 (зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 25.04.2006) позивачі у справі, [PERSON] та [PERSON] володіють на праві приватної спільної сумісної власності частиною житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 94,9 кв.м. (а. с. 22). На підтвердження державної реєстрації цього права власності було видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №\~10476789 від 25.04.2006 (реєстраційний номер об?єкта 14570464) (а. с. 23). Зазначене право власності було зареєстроване на підставі розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 472 від 12.04.2006 «Про оформлення права власності на житловий будинок [ADDRESS] », згідно з яким було оформлене право власності на частину житлового будинку за позивачами - [PERSON] та [PERSON] , іншу частину житлового будинку було оформлено на праві власності за відповідачами - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а. с. 24). Частка належна [PERSON] була успадкована її донькою - співвідповідачкою у справі - [PERSON] . Факт прийняття спадщини відповідачкою [PERSON] після смерті її матері [PERSON] підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №\~416630933 від 06.03.2025 (а. с. 25-26). З цієї довідки вбачається, що відповідачка [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 585 від 04.03.2016, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинською О.М. оформила право власності на 1/6 частку власності в житловому будинку [ADDRESS] . Згідно з рішенням Галицького районного суду м. Львова від 17.04.2008 у справі № 2-414/08 з ухвалою про роз`яснення цього рішення від 05.06.2008 було виділено в натурі конкретні приміщення у житловому будинку відповідно до часток та з урахуванням висновку про визначення ідеальних часток в будинку між співвласниками від 30.03.2006 № 3/12245, складеного ЛОДК БТІ та ЕО (а. с. 27-29). З цього вбачається, що фактично у житловому будинку [ADDRESS] виділені частки його співвласників. Однак, земельна ділянка для його обслуговування перебуває у спільній сумісній власності усіх співвласників без виділених часток, що у свою чергу, порушує право позивачів на розпорядження цим нерухомим майном, адже без виділених часток у земельній ділянці, на якій цей будинок розміщений і яка виділена для його обслуговування, неможливо продати, подарувати або в інший спосіб відчужити це нерухоме майно. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, у частині 1\~ст. 355 ЦК України\~передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з частинами 1,2 ст.369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У частинах 1, 2 ст. 357 ЦК України встановлено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної сумісної власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Разом з тим, відповідно до\~ст. 370 ЦК України,\~співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, у вказаній статті встановлюється презумпція рівності часток співвласників. Окрім того, згідно з положеннями\~ст. 372 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. Таким чином, оцінивши надані та здобуті докази, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що з метою забезпечення належної реалізації права власності співвласника у спільному сумісному майні, позов підлягає задоволенню, тому слід виділити частки позивачів у спільній сумісній власності. Судові витрати слід залишити за позивачами.

Outcome: approved