Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Представник позивача\~ адвокат\~Ракоїд Л.В.\~звернулась до\~суду з\~позовом [PERSON] , у якому просила стягнути з відповідача на користь ПП «Скай Лайн» матеріальну шкоду в порядку регресу у розмірі 562299,70 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~вказує,\~що вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 грудня 2020 року у справі №711/1393/20 визнано винним [PERSON] у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки. Цивільні позови прокурора задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] на користь Черкаської обласної ради витрати, понесені КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради» на лікування потерпілих [PERSON] і [PERSON] у розмірі 14 371 грн.76 коп.; на користь Черкаської міської ради витрати, понесені КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги Черкаської міської ради» на лікування потерпілого [PERSON] у розмірі 3518 грн. 41 коп. Цивільний позов [PERSON] задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на його користь відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 20 486 грн. і відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 грн., а всього 120 486 грн., в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Цивільні позови потерпілих [PERSON] і [PERSON] задоволено частково, стягнуто на користь кожного із них на відшкодування моральної шкоди із Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» по 260 000 грн., із приватного підприємства «Скай Лайн» по 240 000 грн. Стягнуто на їхню користь із Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 69 072 грн. 19 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з обвинуваченого [PERSON] на користь держави процесуальні витрати у розмірі 3140 грн.20 коп., пов`язані із залученням експертів, на користь потерпілого [PERSON] витрати на залучення експерта у розмірі 10 152 грн. і витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн., а всього процесуальні витрати у розмірі 20 152 грн. Також скасовано арешт на автомобіль «ЗАЗ» реєстраційний номер [NUMBER] , накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 січня 2020 року., речовий доказ (автомобіль «ЗАЗ» реєстраційний номер [NUMBER] ) залишено у розпорядженні власника - ПП «Скай Лайн». Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 12 травня 2021 року апеляційну скаргу ПП «Скай Лайн» залишено без задоволення, а вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 грудня 2020 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 14 червня 2022 року вирішено ухвалу Черкаського апеляційного суду від 12 травня 2021 року стосовно [PERSON] в частині вирішення цивільного позову скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 12 вересня 2022 року вирішено вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 грудня 2020 року, щодо [PERSON] , в частині вирішення цивільних позовів - змінити, зменшити суму моральної шкоди стягнутої з ПрАТ «УПСК» на користь [PERSON] зі 100 000 грн. до 1024 грн. 30 коп.; зменшити розмір стягнення з ПрАТ «УПСК» на користь [PERSON] та [PERSON] суму моральної шкоди з 260 000 грн. до 28 338 грн. кожному з потерпілих. В решті частини вказане судове рішення в частині цивільних позовів - залишено без змін. [PERSON] був найманим працівником ПП «Скай Лайн» на посаді водія автотранспортного засобу на підставі наказу №273 о/с від 24 січня 2019 року. Згідно наказу №14/08 від 14 серпня 2019 року [PERSON] був закріплений за транспортним засобом «ЗАЗ» реєстраційний номер [NUMBER] ., який на праві власності належить ПП «Скай Лайн». Згідно платіжних доручень №: 3301, 3976, 4048, 4223, 4414, 4474, 4348, 4310, 4131, 4563 ПП «Скай Лайн» в рахунок виконання вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 грудня 2020 року у справі №711/1393/20 [PERSON] було виплачено 240 000 грн., а також згідно платіжних доручень №: 3901, 4415, 4475, 4564, 4224, 4049, 3977, 4349, 4311, 4132 ПП «Скай Лайн» в рахунок виконання цього вироку від 29 грудня 2020 року у справі №711/1393/20 [PERSON] було виплачено 240 000 грн. Крім того, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2022 року по справі №711/5047/22 задоволено позовні вимоги Приватного підприємства «Скай Лайн» до [PERSON] про стягнення шкоди в порядку регресу, стягнуто з [PERSON] на користь Приватного підприємства «Скай Лайн» в рахунок відшкодування шкоди 480 000 грн. та судовий збір в розмірі 7 200 грн. У подальшому Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10 червня 2024 року задоволено частково апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ПрАТ «УПСК» - адвоката Овчаренка Р.В.; вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 грудня 2020 року щодо [PERSON] в частині вирішення цивільних позовів змінено та вирішено стягнути з ПрАТ «УПСК» на користь потерпілого [PERSON] у рахунок відшкодування моральної шкоди 1 024,30 грн; стягнути з ПрАТ «УПСК» на користь потерпілих [PERSON] та [PERSON] у рахунок відшкодування моральної шкоди по 28 338 грн. кожному з потерпілих: з ПП «СКАЙ ЛАЙН» на користь потерпілого [PERSON] у рахунок відшкодування моральної шкоди 98 975,70 грн.; на користь потерпілих [PERSON] та [PERSON] у рахунок відшкодування моральної шкоди по 231 662 грн. кожному. Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 17 лютого 2025 року вирішено заяву представника [PERSON] в інтересах потерпілих [PERSON] , [PERSON] про роз`яснення ухвали Черкаського апеляційного суду від 10 червня 2024 року задовольнити та роз`яснити, що указаною ухвалою не було зменшено загальний розмір відшкодування моральної шкоди спричиненої потерпілим [PERSON] та [PERSON] , яка визначена вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.12.2020 у розмірі 500 000 грн. кожному. На виконання ухвали Черкаського апеляційного суду від 10.06.2024 з ПП «Скай Лайн» на користь потерпілих [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню кошти у рахунок відшкодування моральної шкоди по 231 662 грн. кожному, без урахування раніше сплачених коштів ПП «Скай Лайн» потерпілим в сумі 240 000 грн. кожному. Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення. Фактично, ухвалою Черкаського апеляційного суду від 17 лютого 2024 року змінено загальну суму стягнення моральної шкоди з ПП «Скай Лайн» на користь [PERSON] та [PERSON] , збільшивши її до розміру 471 662 грн. кожному. Згідно платіжного доручення №: 176 від 28.02.2025 року [PERSON] було виплачено 231 662, 00 грн. ПП «Скай Лайн» в рахунок виконання рішення суду у справі № 711/1393/20. Згідно платіжного доручення № 177 від 28.02.2025 року [PERSON] було виплачено 231 662, 00 грн. ПП «Скай Лайн» в рахунок виконання рішення суду у справі № 711/1393/20. Згідно платіжного доручення №: 635 від 04.10.2024 року року [PERSON] було виплачено 98 975, 70 грн. ПП «Скай Лайн» в рахунок виконання рішення суду у справі №711/1393/20 . Оскільки [PERSON] керував джерелом підвищеної небезпеки - автомобілем «ЗАЗ» реєстраційний номер [NUMBER] на момент вчинення ДТП 09.01.2020 року, та шкода завдана діями, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку (вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 грудня 2020 року у справі №711/1393/20), він має відшкодувати матеріальну шкоду ПП «Скай Лайн» у повному обсязі в порядку регресу відповідно до п. 1 ст. 1191 ЦК України. На підставі викладеного, просить стягнути з [PERSON] на користь Приватного підприємства «Скай Лайн» матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 562 299, 70 грн., а також сплачений судовий збір. Ухвалою суду від 18.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засіданні представник позивача адвокат Ракоїд Л.В. не з`явилася, до початку розгляду подала до суду заяву від 26.05.2025, у якій просила розглядати справу за відсутності позивача та його представника, поданий позов підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, який повідомлявся судом у встановленому законом порядку про час, дату і місце судового засідання та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи положення чинного законодавства, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Судом з\~наданих матеріалів\~справи,\~зокрема копії\~ухвали Черкаського\~апеляційного суду\~ від\~10.06.2024,\~встановлено,\~що вироком\~Придніпровського районного\~суду м.\~Черкаси від\~29.12.2020\~у справі\~№711/1393/20\~ [PERSON] \~визнано винним\~у вчиненні\~кримінального правопорушення,\~передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки. Так, за обставинами події [PERSON] винний у тому, що він 09.01.2020 близько 17 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом «ЗАЗ», д.н.з. [NUMBER] , рухався у межах населеного пункту в м. Черкаси по вул. Сергія Амброса зі сторони вулиці Новопречистенської в напрямку вулиці Юрія Іллєнка, порушуючи вимоги п. 2.3 «б», 12.2, 12.3, 12.4 ПДР України, не будучи уважним і не стежачи за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну у вигляді появи на проїзній частині пішохода похилого віку [PERSON] , який переводив за руки через дорогу двох малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , 2015 року народження, які згідно із п. 4.7 ПДР переходили проїзну частину дороги вулиці С.Амброса по лінії тротуарів зліва направо відносно до руху автомобіля. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження від яких помер [INFO] о 09.45 год. у КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня». Вироком встановлено, що порушення обвинуваченим [PERSON] ПДР знаходяться у причинному зв`язку з ДТП та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілого [PERSON] та отримання тілесних ушкоджень [PERSON] та [PERSON] . На момент ДТП відповідач працював водієм у позивача згідно наказу № 273 о/с від 24.01.2019 і вчинив ДТП на службовому автомобілі, яке належить позивачу. Цим же вироком суду вирішено цивільні позови, у тому числі про стягнення з ПП «Скай Лайн» на користь потерпілих [PERSON] та [PERSON] в якості відшкодування моральної шкоди по 240\~000 грн. кожному. Крім того, кримінальне провадження щодо [PERSON] неодноразово розглядалось судами апеляційної та касаційної інстанцій. На виконання вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.12.2020р. у справі №711/1393/20 в період часу з вересня 2021р. по червень 2022р. позивачем було сплачено на користь потерпілих [PERSON] та [PERSON] 480\~000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП з вини відповідача та які в подальшому були стягнуті з відповідача [PERSON] у порядку регресу, що вбачається з наданої копії рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.12.2022. Разом з тим, ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10.06.2024 року за апеляційною скаргою цивільного відповідача ПрАТ «УПСК» вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.12.2020 щодо [PERSON] в частині вирішення цивільних позовів змінено та вирішено стягнути: з ПрАТ «УПСК» на користь потерпілого [PERSON] у рахунок відшкодування моральної шкоди 1 024,30 грн.; з ПрАТ «УПСК» на користь потерпілих [PERSON] та [PERSON] у рахунок відшкодування моральної шкоди по 28 338 грн. кожному з потерпілих.; з ПП «Скай Лайн» на користь потерпілого [PERSON] у рахунок відшкодування моральної шкоди 98 975,70 грн.; з ПП «Скай Лайн» на користь потерпілих [PERSON] та [PERSON] у рахунок відшкодування моральної шкоди по 231 662 грн. кожному. При цьому, ухвалою Черкаського апеляційного суду від 17.02.2025 роз`яснено, що ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10.06.2024 не було зменшено загальний розмір відшкодування моральної шкоди спричиненої потерпілим [PERSON] та [PERSON] , яка визначена вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.12.2020 у розмірі 500 000 грн. кожному. На виконання ухвали Черкаського апеляційного суду від 10.06.2024 з ПП «Скай Лайн» на користь потерпілих [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню кошти у рахунок відшкодування моральної шкоди по 231 662 грн. кожному, без урахування раніше сплачених коштів ПП «Скайн Лайн» потерпілим в сумі 240 000 грн. кожному. На виконання вищевказаної ухвали Черкаського апеляційного суду від 10.06.2024 з врахуванням ухвали про її роз`яснення від 17.02.2025, ПП «Скай Лайн» на користь потерпілих були виплачені кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди у справі № 711/1393/20, а саме: на підставі платіжного доручення № № 177 від 28.02.2025 - [PERSON] було виплачено 231 662, 00 грн.; на підставі платіжного доручення 176 від 28.02.2025 - [PERSON] було виплачено 231 662, 00 грн.; на підставі платіжного доручення № 635 від 04.10.2024 - [PERSON] було виплачено 98 975, 70 грн., копії яких знаходяться у матеріалах справи. Таким чином, позивачем ПП «Скай Лайн» було виплачено моральної шкоди у загальному розмірі 562299,70 грн. (231662,00+231662,00+98975,70=562299,70 грн.) Сплачені на користь потерпілих кошти є матеріальними збитками позивача, а тому він вимагає їх компенсації за рахунок відповідача, внаслідок чого звернувся до суду з даним позовом. Таким чином, між сторонами існує спір щодо порядку відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дій працівника, який регулюється нормами Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За змістом ч. 1 ст. 3 КЗпП трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЦК положення цього Кодексу застосовуються також до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Згідно ч. 1 ст. 130 КЗпП працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 134 КЗпП працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. За змістом ч. 3 ст. 136 КЗпП покриття шкоди, заподіяної працівником, провадиться шляхом подання роботодавцем позову до місцевого загального суду. Крім того, Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків», відповідальність несе організація, з якою він перебуває в трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу. По обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що ПП «Скай Лайн», як відповідальна особа за шкоду, завдану її працівником під час виконання ним трудових обов`язків, сплатило 562299,70 грн. на користь третіх осіб в якості відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дій відповідача, які визнані судом злочином, а отже підприємство зазнало збитків на таку суму коштів. Відповідач, як завдавач шкоди, зобов`язаний відшкодувати її в повному обсязі. Отже, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд звертає увагу, що такі витрати складаються з судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову у сумі 8434,49 грн. згідно платіжної інструкції кредитного переказу коштів № 221 від 18.03.2025. Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у 8434,49 грн. сплачений ними при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved