Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про оголошення [PERSON] , [INFO] , померлим, посилаючись на те, що перебувала в ним зареєстрованому шлюбі .Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . З 1999 року вона припинила шлюбні відносини з [PERSON] , разом не проживали і по теперешній час місце його преребування їй не відомо. З 1999 року [PERSON] ні з [PERSON] , ні зі своїм сином, ні будь з ким рідних, або знайомих [PERSON] , не спілкувався , будь яких листів, відомостей чи інших документів на адресу його останнього місця проживання не надходило з 1999 року. Шлюбні відносини були припинені, в результаті чого з [PERSON] стягувалися аліменти на утримання дитини. На той час [PERSON] перебував у розшуку у зв`язку із ухиленням від сплати аліментів, проте позитивних результатів він не дав, місце перебування чи проживання [PERSON] не встановлено. Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області у справі від 27 жовтня 2008 року [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Арциз, Одеської області, визнано безвісно відсутнім. Початком безвісної відсутності [PERSON] встановлено 01 листопада 1999 рік. З 2008 року, як було прийнято рішення про визнання [PERSON] безвісно відсутнім, та до теперешнього часу , ніяких відомостей про його місцеперебування не надходило ні заявниці,ні її знайомим. [INFO] , в ході виконання бойового завдання, син [PERSON] [PERSON] загинув, смерть якого настала в період проходження ним військової служби в Бахмутському районі, Донецької області. 31.10.2021 представником [PERSON] було вчинено ряд дій, спрямованих на встановлення відомостей щодо місця перебування , спростування або підтвердження будь якої інформації відносно [PERSON] , [INFO] ,за результатом яких не здобуто будь-яких відмостей щодо вказаної особи. Враховуючи, що загиблий син заявниці мав лише батьків, тобто матір [PERSON] та безвісно відсутнього батька [PERSON] , то відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» одноразову грошову допомогу мають право отримати обоє батьків в рівних частках. Оскільки, фактично, з 2008 року, відповідно до рішення суду, [PERSON] визнаний безвісно відсутнім та на сьогоднішній день відомостей щодо його місця знаходження так і не з"явилось , на думку позивача вірогідно [PERSON] помер Заявниця [PERSON] ,не може реалізувати право на отримання грошової допомоги від держави, у зв"язку зі смертю сина, який загинув при захисті Батьківщини під час бойових дій, а тому оголошення [PERSON] , [INFO] , померлим є необхідним для реалізації її права на отримання одноразової грошової допомоги в повному обсязі. В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник адвокат Рак А.С.заяву підтримали та просили про її задоволення. посилаючись на те, що починаючи з 1999р. [PERSON] не має відмостей про свого чоловіка [PERSON] . Після припинення між ними шолюбних відносин, [PERSON] залишив місце проживання і з того часу вони не сіплкувалися і не підтримували стосунків. Відомостей про місце перебування [PERSON] у заявниці не було. Рішенням Доманівського районного суду від 27.10.2008р. [PERSON] було визнано безвісті відсутнім. Однак, до теперешнього часу заявниці невідомо місце перебування [PERSON] . Ні друзям, ні близьким родичам не відомо місце знаходження [PERSON] . Вірогодно, що [PERSON] помер, інакше він би повідомив про своє існування близьким родичам. На даний час, син [PERSON] , який народився від шлюбних стосунків з [PERSON] , загинув, виконуючи бойове завдання. Заявниця не може отримати одноразову грошову допомогу в повному обсязі у зв"язку зі смертю сина, так як відомостей про батька дитини не має. Факт оголошення [PERSON] померлим необхідний заявниці для отримання грошової виплати у повному обсязі. Представник Доманівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області Савін Д.в судове засідання надав заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти задоволення заяви.. Доманівська державна нотаріальна контора надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Вознесенський відділ ДРАЦС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Заслухавши пояснення заявниці та її представника , дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з частиною 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно пункту 3 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до частини 1 статті 308 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] загинув [INFO] у м.Бахмут, про що свідчить копія свідоцтва про смерть. Відповідно до копії свідоцтва про народження батьками [PERSON] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Згідно рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 27.10.2008 , [PERSON] визнано безвісно відсутнім починаючи з 01.11.1999р. Заявниця повідомила суду, що після припинення з [PERSON] в 1999 році шлюбних стосунків, він залишив місце проживання і з того часу відомостей про його місце знаходження вона не має. Із зазначеного часу [PERSON] з нею та сином та спілкувався, про своє місце перебування нікому не повідомляв. З метою встановлення місця знаходження [PERSON] вона та її представник зверталися із запитами в різні інстанції як за місцем реєстрації, місцем народження та і за місцем проживання його батьків. Всі установи, до яких зверталася заявниця повідомили про відсутність відомостей відносно розшукуваної особи. Так, з довідки Доманівської селищної ради від 01.11.2024 за №84 вбачається,що відомостей щодо [PERSON] , [INFO] у Володимирівському старостинському округу, тобто за місцем проживання дружини та сина, не має. Відділом ведення реєстру ТГ м. Вознесенська УНАПА ВК Вознесенської міської ради від 06.11.2024 за №4249/01/05/07 повідомлено, що відповідно до реєстру Територіальної громади інформація щодо реєстрації місця проживання у Вознесенській ТГ на гр. [PERSON] відсутня. Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області від 06.11.2024 за №1400-0604-8/88365 повідомлено, що за ПІБ ( [PERSON] ) та датою народження на обліку, як одержувач будь-якого виду виплат від Пенсійного фонду України на території Миколаївської області зазначена особа не перебуває. Відповідно до відповіді на адвокатський запит до Ізмаїльського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо проживання/перебування громадянина [PERSON] , встановлено про відсутність актового запису про смерть [PERSON] . На виконання ухвали суду від 05.03.2025 про витребування доказів, Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби за вих.№19/20200-25 від 12.03.2025 , повідомлено,що надати інформацію неможливо. Відповідно до відповіді Арцизького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) №188/24.7-18 від 18.03.2025, встановлено,що відомостей про реєстрації шлюбу, розлучення, внесення змін, виправлення чи анулювання актових записів, зміни імені, прізвища, по батькові або смерті [PERSON] , в архіві не виявлено. З відповіді Арцизької міської ради про фактичне місце проживання, зареєстроване місце проживання, склад сім"ї, місце роботи [PERSON] ,встановлено,що така інформація відсутня. Від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшла відповідь від 20.03.2025 №1500-0306-7/65287 про те, що [PERSON] не перебуває на обліку в ПФУ та не отримує виплат соціального забезпечення (пенсійних, інших) виплат за період з 1999р. в межах території України по теперішній час. Згідно відповіді Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] ,1974р.н., знятий з реєстраційного обліку місця проживання 14.12.2016 за рішенням суду від 20.10.2016. Іншими відомостями щодо складу сім"ї, місця роботи ,проживання , міська рада не володіє.. Відповідно до копії заочного рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] , однак в даній квартирі не проживає, що підтверджується актами перевірок від 11.01.2016р., 28.04.2016р., 08.08.2016р. [PERSON] в судове засідання не з"явився, тому по справі був проведений заочний розгляд та прийнято рішення, яким [PERSON] визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . Головне управління Національної поліції в Одеській області за вих.№12212-2025 від 27.03.2025 повідомили,що [PERSON] до відповідальності не притягувався та в розшуку не перебуває. . З листа Міністерства оборони України від 09.04.2025 №220/13/19907 встановлено, що батько загиблого [PERSON] не реалізував своє право на отримання одноразової грошової допомоги, відповідна частка -1/2 допомоги не розподілена. Заявниця вважає, що існує велика вірогідність, що [PERSON] помер, так як протягом тривалого часу він ні з ким не спілкувався, відомостей про себе не повідомляв і навіть близькі родичі про нього нічого не знають. Статтею 46 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до статті 47 Цивільного кодексу України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України, при цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення" роз`яснено, що на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Враховуючи те, що відомості про місце перебування [PERSON] за останнім відомим місцем його реєстрації та проживання відсутні більше двадцяти років та встановити місце його знаходження не представляється можливим, існує вірогідність, що особа померла, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для оголошення його померлим. Відповідно до частини 3 статті 46 Цивільного кодексу України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. На підставі наведеного,

Outcome: approved