Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

До суду звернувся представник позивача з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача в порядку відшкодування матеріальної шкоди (збитків), завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди, кошти у розмірі 525208,78 грн. та витрати зі сплати судового збору. Вимоги обґрунтовує\~тим,\~що [PERSON] \~04.07.2023\~року о\~18\~год.\~30\~хв.\~у м.\~Одесі,\~вул.\~Св.\~Ріхтера,125 керуючи автомобілем Аudi A4, д.н.з. [NUMBER] , при виїзді з дворової території буд. 134 не надав дорогу т/з Аudi A6, д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався по вул. Св. Ріхтера та здійснив з ним зіткнення, після чого виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем Тоуоtа Согоlа, д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , т/з Renault Kangoo, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та т/з I-VAN А07А-22, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Водій [PERSON] порушив вимоги п. 10.2, 2.3.6 ПДР України. За даним фактом, інспектором патрульної поліції відносно [PERSON] складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 089197 від 04.07.2023 року заст. 124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілих не було, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Внаслідок ДТП, яка сталася з вини [PERSON] , був пошкоджений службовий автомобіль Renault Kangoo, д.н.з. [NUMBER] , власником якого є Державне підприємство обслуговування повітряного руху України. Державним підприємством обслуговування повітряного руху України було замовлено оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу та згідно висновку експерта оцінювача [PERSON] №255/03-24 від 13.03.2024, вартість відновлювального ремонту пошкодженого в результаті ДТП транспортного засобу на дату здійснення оцінки визначена у розмірі 381 488,78 грн., вартість матеріального збитку склала - 143 720,00 грн. За результатами розгляду адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 за кваліфікуючою ознакою: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, Малиновським районним судом м. Одеси було винесено постанову від 04.08.2023 у справі №521/18430/23 про визнання винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, застосування адміністративного стягнення у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 грн. та судовий збір. Постанова Малиновського районного суду м. Одеси від 04.08.2023 у справі №521/18430/23 набрала законної сили 15.08.2023. Позивач зазначає,\~що внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~яка сталася\~з вини\~відповідача,\~позивачу завдано\~матеріальну шкоду\~у розмірі\~525\~208,78\~грн,\~що підтверджується\~експертним висновком.\~Оскільки позивач\~є власником\~транспортного засобу,\~тому має\~право вимагати\~відшкодування шкоди,\~завданої автомобілю\~марки Renault Kangoo, д.н.з. [NUMBER] , пов`язаної з відновленням вказаного транспортного засобу, що являє собою витрати, які він змушений зробити для відновлення свого порушеного права та витрати, які являють собою вартість матеріального збитку та відновлювального ремонту транспортного засобу. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про слухання справи сповіщена належним чином та своєчасно. Надала заяву про слухання справи у відсутності сторони позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся судом відповідно до вимог\~ст. 128 ЦПК України, причини своєї неявки суду не сповістив, у встановлений судом строк відзиву на позов не надав. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07 липня 1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Хаджибейського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР. Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку\~статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 223 ЦПК України. Згідно\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] 04.07.2023 року о 18 год. 30 хв. у м. Одесі, вул. Св. Ріхтера,125 керуючи автомобілем Аudi A4, д.н.з. [NUMBER] , при виїзді з дворової території буд. 134 не надав дорогу т/з Аudi A6, д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався по вул. Св. Ріхтера та здійснив з ним зіткнення, після чого виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем Тоуоtа Согоlа, д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , т/з Renault Kangoo, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та т/з I-VAN А07А-22, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Водій [PERSON] порушив вимоги п. 10.2, 2.3.6 ПДР України. За даним фактом, інспектором патрульної поліції відносно [PERSON] складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 089197 від 04.07.2023 року заст. 124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілих не було, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Внаслідок ДТП, яка сталася з вини [PERSON] , був пошкоджений службовий автомобіль Renault Kangoo, д.н.з. [NUMBER] , власником якого є Державне підприємство обслуговування повітряного руху України. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 15.02.2013, власником транспортного засобу марки Renault Kangoo, д.н.з. [NUMBER] є позивач. Відповідно довідки Одеського РСП Украероруху №21.8-23/80 від 16.04.2024 транспортний засіб марки Renault Kangoo, д.н.з. [NUMBER] на дату скоєння ДТП і на теперішній час перебуває на балансі Одеського РСП - структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України. Державним підприємством обслуговування повітряного руху України було замовлено оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу та згідно висновку експерта оцінювача [PERSON] №255/03-24 від 13.03.2024, вартість відновлювального ремонту пошкодженого в результаті ДТП транспортного засобу на дату здійснення оцінки визначена у розмірі 381 488,78 грн., вартість матеріального збитку склала - 143 720,00 грн. Вина водія [PERSON] підтверджується зібраними в адміністративний справі №521/18430/23 доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 089197 від 04.07.2023 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди. За результатами розгляду адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 за кваліфікуючою ознакою: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, Малиновським районним судом м. Одеси було винесено постанову від 04.08.2023 у справі №521/18430/23 про визнання винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, застосування адміністративного стягнення у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 грн. та судовий збір. Постанова Малиновського районного суду м. Одеси від 04.08.2023 у справі №521/18430/23 набрала законної сили 15.08.2023. Відповідно до приписів ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За правилами ст.15\~та ч.1 ст.16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно\~ст.22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності до\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частин 1 та 2\~ст.1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно висновку експерта оцінювача Баранкова В.О. №255/03-24 від 13.03.2024, вартість відновлювального ремонту пошкодженого в результаті ДТП транспортного засобу на дату здійснення оцінки визначена у розмірі 381 488,78 грн. без урахування фізичного зносу вузлів та деталей, вартість матеріального збитку склала - 143 720,00 грн. Ринкова вартість КТЗ без урахуванням аварійних пошкоджень на дату події 04.07.2023 року становить 143720,00 грн. Відновлення пошкодженого авто є економічно недоцільним. Автомобіль підлягає утилізації. За приписами п.1.2. Методики вона встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту. Пункт 1.3. Методики передбачає, що вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. З понять, визначених в п.1.6. Методики вбачається, що економічна доцільність ремонту КТЗ (складової частини) - принцип оцінки, який передбачає, що відновлювальний ремонт КТЗ (складника) є доцільним лише за умови, що вартість відновлювального ремонту КТЗ (складника) підвищує його ринкову вартість, проте не перевищує її; експлуатаційний знос - утрата елементами конструкції КТЗ своїх початкових технічних характеристик, споживчих властивостей або придатності внаслідок дії умов експлуатації та впливу навколишнього природного середовища. Відповідно до п.2.3. Методики вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ, а п.2.4. визначено, що вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Згідно п.7.38 Методики значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів; 5 років - для мототехніки. За змістом п.п.8.2, 8.3 розділу VIII Методики вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, визначається на момент пошкодження транспортного засобу, а в інших випадках вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ (Сврз) та величини ВТВ. Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію автомобіля Renault Kangoo, д.н.з. [NUMBER] , рік випуску 2003, а тому на час ДТП строк експлуатації автомобіля позивача перевищував 10 років, відтак експерт Баранков В.О., складаючи експертний висновок №255/03-24 від 04.07.2023 року, при визначенні вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, безпідставно не врахував коефіцієнт фізичного зносу вузлів і деталей на момент проведення дослідження, та визначив вартість відновлювального ремонту, заподіяного власнику вказаного транспортного засобу внаслідок ДТП, що сталася 04.07.2023 року, в сумі 381488,78 грн. Згідно зі абз.2 ч.1\~ст.1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими\~статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ч.1\~ст.110 ЦПК України). Отже, у цьому випадку порядок відшкодування завданої позивачу шкоди повинен відбуватися у порядку, визначеному\~ст.30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~як транспортного засобу, відновлення якого є економічно недоцільним Відповідно, позивач має право на компенсацію за рахунок [PERSON] 143720,00 грн. у відшкодування шкоди, пов`язаної з економічною недоцільністю ремонту автомобіля Renault Kangoo, д.н.з. [NUMBER] . Аналогічний підхід до розрахунку викладений ВС у постанові від 14.04.2022 року, справа №205/7747/18. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням наведених обставин та підтверджуючих дані обставини документів, з огляду норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положень ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з\~п.3 ч.2\~ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову - судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається ,що при зверненні до суду позивачем був\~сплаченийсудовийзбіру сумі 7878,13 грн. Враховуючи часткове задоволення позовної заяви, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1437,20 грн. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку\~ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі викладеного та

Outcome: partial