Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 25 січня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №4231638107, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит на споживчі потреби з річною відсотковою ставкою за кредитом 0,01 %. Загальний розмір кредиту 13776,06 грн. На виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, ТОВ «ФК «ЦФР» було видано кредит відповідачу, що підтверджується випискою по рахунку. В свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості загальний розмір заборгованості становить 30530,60 грн. 26 червня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення прав вимоги №20190626, за умовами якого права вимоги за кредитним договором №4231638107 від 25 січня 2017 року до відповідача перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Таким чином, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 25 січня 2017 року, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] 29 травня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу, на підставі якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором №4231638107 від 25 січня 2017 року. Враховуючи наведене, просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь\~ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 30530,60 грн., сплаченого позивачем судового збору в розмірі 3028,00 грн., а також 9200, 00 грн. витрат на правничу професійну правову допомогу адвоката. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 09 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін та встановлено відповідачу термін для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористався. 07 травня 2025 року від представника позивача ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» надійшла заява про уточнення позовних вимоги, в якій посилаючись на допущену технічну описку в позовній заяві, згідно якої було вказано заборгованість в розмірі 30530,60 грн. замість вірного 28133,56 грн., що підтверджується наданими до суду документами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просив провести розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходила, відзив не подавав. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив, а також те, що представник позивача надіслав до суду клопотання згідно якого просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а також зазначив, що не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 25 січня 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] уклали кредитний договір у вигляді заяви №4231638107 на отримання кредиту, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит на споживчі потреби з річною відсотковою ставкою за кредитом 0,01%. Загальний розмір кредиту 13776,06 грн., строк на який надається кредит 24 місяців. Договором також передбачені щомісячні проценти 3,49% від суми кредиту згідно з графіком платежів та пеня 0,3% від загальної суми заборгованості. Згідно графіку платежів граничний термін погашення заборгованості 25 січня 2019 року (а.с.5). 26 червня 2019 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», було укладено договір відступлення прав вимоги № 201906626, відповідно до якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» відступило ТОВ «ФК«Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, а ТОВ «ФК«Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» права вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників (а.с. 8). Відповідно до виписки з додатку №1 до договору відступлення прав вимоги №20190626 від 26 червня 2019 року, ТОВ «ФК«Європейська агенція з повернення боргів»\~набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4231638107 від 25 січня 2017 року загальним залишком заборгованості 28\~133, 56 грн. (а.с.9). 29 травня 2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», було укладено договір факторингу № 29/05/2024, відповідно до якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» права вимоги до боржників, а ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» прийняло належні ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників вказаними у реєстрі заборгованостей (а.с. 10-13). Згідно акту прийому-передачі Реєстру Заборгованостей за договором факторингу № 29/05/2024 від 29 травня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» прийняло оригінал реєстру заборгованостей від боржників (а.с.14). Згідно акту прийому-передачі інформації Реєстру Заборгованостей в електронному вигляді за договором факторингу № 29/05/2024 від 29 травня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» прийняло інформацію, яка надана в електронному вигляді на флеш-носії (а.с.15). Відповідно до виписки з додатку до договору факторингу №29/05/24 від 29 травня 2024 року, ТОВ «ФК«Еліт Фінанс»\~набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4231638107 від 25 січня 2017 року загальним залишком заборгованості 28\~133, 56 грн. (а.с.15). Із довідки підписаної генеральним директором ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» Моложава О.М. за вих. №3481011-SG від 16 липня 2019 року вбачається, що [PERSON] дійсно оформив кредит у ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» кредитний договір №4231638107 від 25 січня 2017 на загальну суму 13776,06 грн. (а.с.17). Згідно наданого розрахунку станом на 26 червня 2019 року у відповідача [PERSON] виникла заборгованість у розмірі 28133,56 грн. (а.с.18). За приписом ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 2 ст.\~13\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 516 ЦК України\~визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. За змістом цієї норми заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень\~статті 517 ЦК України\~первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Договір відступлення прав вимоги № 201906626, укладений 26 червня 2019 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», та договір факторингу № 29/05/2024, укладений 29 травня 2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», є дійсними та чинними, відомості про те, що вони оскаржувалися в судовому порядку, відсутні. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України, вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Судом досліджені надані позивачем докази видачі відповідачу кредиту, користування ним кредитними коштами, що доведено відповідними розрахунками, враховано, що зазначені докази відповідачем не спростовано, що є його процесуальним обов`язком. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач доказів щодо погашення заборгованості за кредитним договором не надав, не спростував документально нарахований позивачем розмір заборгованості, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»» заборгованість за кредитним договором у розмірі 28133,56 гривень. Щодо витрат на професійну правничу (правову) допомогу адвоката судом встановлено наступне. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою\~статті 15 ЦПК України\~встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктами 1, 2 частини другої\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до частини восьмої\~статті 141\~ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 9200 грн. На підтвердження надання правничої допомоги та визначеного розміру на її оплату, до матеріалів справи, зокрема, долучено копії таких документів: договір №03-07/24 про надання правничої допомоги від 03 липня 2024 року, акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 15 липня 2024 року, платіжну інструкцію №4938 від 01 жовтня 2024 року, свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю серії КС №9438/10. Вартість правничої допомоги, згідно детального опису наданих послуг, становить 9200 грн. 00 коп. Згідно п. 1 ч. 2 ст.\~137\~та ч. 8 ст.\~141 ЦПК України, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 02.12.2020 року у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі № 753/1203/18. Таким чином, суд приходить до висновку, що надані стороною позивача документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які позивач поніс на оплату професійної правничої допомоги у цій справі. Відповідно до ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц. Верховний Суд у постанові від 25 липня 2023 року у справі №340/4492/22 прийшов до висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям. З урахуванням встановлених обставин, на думку суду, у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 9200 грн., не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів частини 4 пункту 4 статті 137 ЦПК України та є не співмірним з огляду на те, що предмет спору в цій справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, розгляд справи відбувся у спрощеному провадженні, та представником позивача було подано клопотання про розгляд справи без його участі, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн., які підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»», оскільки позовні вимоги останнього про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Згідно ч. 1\~ст. 141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при пред`явленні позовних вимог сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн., в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору.

Outcome: partial