Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Стислий виклад позицій позивача, та заперечень відповідача. [PERSON] звернулася в суд з вищевказаним позовом. В обґрунтування вимог стверджувала те, що [INFO] помер її дядько [PERSON] . [INFO] , місцем його смерті є село Вижній Березів, Косівського району, Івано Франківської області. За життя дядько позивача [PERSON] не встиг розпорядитись своїм майном і не склав заповіт на випадок смерті. [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . На день смерті крім померлого більше ніхто за цією адресою зареєстрований не був. Отже, майно яке [PERSON] залишив після своєї смерті успадковується за законом. Померлому [PERSON] на день смерті належала земельна ділянка площею 0.004 га. Після смерті дядька позивач вступила в управління спадковим майном, а саме доглядала за житловим будинком та обробляла земельну ділянку. Таким чином, після смерті дядька [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку та житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: с. Нижній Березів. Косівського району, Івано-Франківської області. Позивач стверджує, що є племінницею померлого, а їхні родинні відносини встановлені рішенням Косівського районного суду від 05.12.2024 року (справа №З47/2479/24), згідно якого встановлено, що [PERSON] є племінницею [PERSON] . [PERSON] зазначає, що в межах шестимісячного строку, встановленого законом не звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, з поважних причинах, які пов`язані об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини, а саме: знаючи про те, що вона є єдиною спадкоємицею за законом то планувала оформлювати прийняття спадщини ближче до завершення встановленого строку 6 місяців, а саме в лютому місяці 2024 року, однак, несподіваною перешкодою для здійснення планів стала збройна агресія РФ, введення воєнного стану та вимушений її виїзд за кордон. Тим часом, шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини сплив, і виявилось, що оформити спадщину немає можливості в зв`язку з пропущенням строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач стверджує, що 18.09.2024 року як спадкоємець звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки та житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: с. Вижній Березів, Косівського району, Івано-Франківської області. Однак отримала відмову у зв`язку з тим, що шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини сплив, а також не були підтверджені родинні відносини з померлим дядьком. З цих підстав, [PERSON] просила визначити додатковий строк тривалістю в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідач Яблунівська селищна рада Косівського району Івано-Франківської області не скористалась правом на подання відзиву. Заяви, та клопотання учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явився, однак подала заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі (а.с. 30). Відповідач Яблунівська селищна рада Косівського району Івано-Франківської області подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без участі їхнього представника. Позовні вимоги підтримали на розгляд суду (а.с. 33). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 11.02.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Згідно ч.\~3\~ст.\~200\~ЦПК України,за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України судом проведено розгляд справи у відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України у формі айді картки, [PERSON] народилася [INFO] , місце народження с. Нижній Березів, Косівський район, Івано-Франківська область (а.с.6). Згідно копії витягу з реєстру Яблунівської територіальної громади, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про народження, Серія [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , її батькам записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] одружилися 19.10.2002 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , її батьки: [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , його батьки: [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с.12). Згідно з копією довідки від 06.09.2024 №225 виданою старостою села Вижній Березів Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . На день смерті крім померлого в цьому будинку ніхто не був зареєстрований. Заповіт від імені [PERSON] у Вижньоберезівській сільській раді не посвідчувався (а.с.13). Відповідно до копії виписки з рішення виконавчого комітету Вижньоберезівської сільської ради народних депутатів від 26.02.1992 року, за [PERSON] закріплено земельну ділянку згідно поданої ним заяви (а.с.14). Згідно копії виписки з рішення виконавчого комітету Вижньоберезівської сільської ради народних депутатів від 29.08.1991 року, [PERSON] відкрито окремий погосподарський номер на 0,5 житлового будинку та виділено 0,25 га орної землі з присадибної ділянки [PERSON] (а.с.15). Як вбачається з роз`яснення, наданого приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Маркуц У.М., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину з причини пропуску терміну для прийняття спадщини (а.с.16). Довідкою Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області від 12.09.2024 року № 231 надано інформацію про земельні ділянки, які обліковувалися за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.17-18). Рішенням Косівського районного суду від 05.12.2024 року (справа №З47/2479/24), встановлено, що [PERSON] є племінницею [PERSON] (а.с.19-21). Згідно копії закордонного паспорту № [NUMBER] [PERSON] протягом 2022-2023 років декілька разів здійснювала перетин кордону з Республікою Польща (а.с.50). Відповідно до копії Карти побуту Республіки Польща № RS5226268 [PERSON] отримала цей документ 25.07.2024 року (а.с.51). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування і неможливістю реалізації цього права через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами\~пропуску\~строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Крім того, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що рідний дядько позивача [PERSON] помер [INFO] . Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] був встановлений рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області. Померлий був зареєстрований та проживав один на день смерті в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Косівського району. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Позивач не прийняла спадщину у встановлений законодавством строк посилаючись на перебування за кордоном, а також необхідністю встановлення факту родинних відносин з дядьком у судовому порядку, що зайняло певний час. Проте, [PERSON] здійснює утримання господарства померлого дядька - доглядає за житловим будинком та обробляє земельну ділянку. Оцінюючи причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд зауважує, що перебування позивача за межами України, що підтверджується копією закордонного паспорту та копією Карти побуту Республіки Польща, а також встановлення факту родинних відносин з померлим у судовому порядку, є поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини та не звернення до нотаріуса з відповідною заявою. І пропущений строк є незначним. Таким чином, перевіривши доводи позовної заяви, суд доходить висновку, про поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. А відтак позов підлягає до задоволення, з наданням додаткового строку для прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. На підставі викладеного та

Outcome: approved