Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

22 квітня 2025 року до суду надійшла позовна заява представника [PERSON] адвоката Мороз Л.С. в якій вона зазначає, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 20.08.2014 позивач позбавлена батьківських прав, а рішеннями виконавчого комітету Глухівської міської ради від 17.10.2014 [PERSON] надано статус дитини-сироти та встановлено над ним опіку, опікуном призначено бабусю дитини [PERSON] [PERSON] є вихованцем Сумського обласного центру соціальної реабілітації дітей, з 05.02.2025 учнем Шосткинської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 11. Вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 12.05.2016 позивача [PERSON] було визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, і призначено їй покарання у виді 10 років позбавлення волі, а ухвалою Збараського районного суду Тернопільської області від 16.02.2023 [PERSON] була умовно-достроково звільнена. На даний час позивач проживає у Рівненській області, усвідомила свою поведінку, морально тяжко переносить розлуку з дитиною та бажає спілкуватись з сином, приймати участь в його житті, підтримує стосунки з дитиною лише в телефонному режимі. Позивач на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Тому просить суд надати їй право на побачення з неповнолітнім [PERSON] , щодо якого вона позбавлена батьківських прав, та встановити їй право на спілкування з [PERSON] в присутності одного з вчителів один раз в місяць, а саме, в останню неділю місяця на нейтральній території. Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 23.04.2025 року по справі відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Сторони в підготовче судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Мороз Л.С. в судовому засіданні позов підтримали з підстав, які у ньому викладені, просили задовольнити позовні вимоги. Від представника органу опіки та піклування Глухівської міської ради Топчій В.М. надійшла заява, у якій вона зазначає, що позовні вимоги підтримує, вважає доцільним надати [PERSON] право на побачення з неповнолітнім [PERSON] та просить справу розглядати без її участі (а.с. 47). Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Сумської обласної державної адміністрації повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, пояснень по справі не надав. Згідно з ч. 3\~ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд,\~ за наявності для того законних підстав,\~ ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до\~\~ст.\~2\~ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Рішеннями виконавчого комітету Глухівської міської ради № 230 та № 231 від 17.10.2014 [PERSON] , мати якого [PERSON] , рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 20.08.2014 позбавлена батьківських прав, надано статус дитини-сироти та встановлено над ним опіку, опікуном призначено [PERSON] (а.с.13,14). Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 16.02.2023 засуджена вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 12.05.2016 за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді 10 років [PERSON] позбавлення волі, була умовно-достроково звільнена (а.с.16,17). 24 лютого 2023 року [PERSON] звільнена з державної установи „Збаразька виправна колонія (№ 63) на підставі ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 16.02.2023 (а.с. 15). За довідками КНП „Острозька багатопрофільна лікарня [PERSON] на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 22). Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 29.01.2025 зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є: [ADDRESS] (а.с. 10). Неповнолітній [PERSON] на даний час є вихованцем Сумського обласного центру соціальної реабілітації дітей, з 05.02.2025 учнем Шосткинської ЗОШ І-ІІІ ступенів №11 (на дистанційній формі навчання) (а.с.19). Служба у справа дітей Глухівської міської ради Сумської області вважає за доцільне надати матері, громадянці [PERSON] , право на побачення з неповнолітнім [PERSON] та встановити дозвіл на спілкування з дитиною за згодою дитини в присутності одного з педагогів один раз на місяць, а саме, в останню неділю місяця, за умови, що спілкування з матір`ю не буде впливати на психоемоційний стан дитини (а.с. 46). Відповідно до\~ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства", дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Статтею 153 Сімейного кодексу України\~(далі СК України) передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до\~ст.\~168\~СК України мати,\~батько,\~позбавлені батьківських\~прав,\~мають право\~на звернення\~до суду\~із заявою\~про надання\~їм права\~на побачення\~з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. Тобто закон зберігає за батьками право на побачення з дитиною, щодо якої вони позбавлені батьківських прав, що свідчить про те, що позбавлення батьківських прав не означає все ж таки повного припинення сімейних правовідносин; цього права батьки не позбавляються незалежно від того, чи передана дитина на виховання в державний дитячий заклад, другому із батьків чи інших особам, але це право піддається суворому контролю. Згідно зі статями 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Як встановлено у судовому засіданні позивачка переглянула своє ставлення до виконання своїх обов`язків, усвідомила свою поведінку відносно дитини, має намір підтримувати зв`язок з сином, їздить на підробітки до країн Європи, в Україні не працевлаштована, але перебуває у пошуках роботи, має місце постійного проживання, веде домашнє господарство. Даних про те, що побачення позивача з сином можуть завдати шкоди життю, здоров`ю та моральному вихованню дитини, матеріали справи не містять і в судовому засіданні не встановлено. Беручи до уваги висновки органів опіки та піклування, з урахуванням інтересів дитини, суд вважає за можливе надати позивачу право на побачення з неповнолітнім сином, а позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved