Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

10.12.2024 позивачка звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 18.07.2015. Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 17.06.2022, яке набрало законної сили 17.07.2022, шлюб розірвано. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З моменту розірвання шлюбу та по теперішній час дитина фактично проживає разом з нею. Відповідач практично не спілкується з сином, у вирішенні будь-яких питань, що стосуються дитини, участі не бере, на прохання позивачки згоду на реєстрацію місця проживання сина разом з нею не дає, будь-яких обґрунтованих причин для відмови не зазначає. Така поведінка відповідача шкодить інтересам малолітньої дитини, тривалий час вона не може зареєструвати місце проживання сина. З метою захисту порушених прав вона вимушена звернутись до суду з цим позовом. Просить визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 04.11.2024 матеріали позовної заяви передано на розгляд за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.12.2024 матеріали позовної заяви передано на розгляд за підсудністю до Хортицького районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя суду від 22.01.2025 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за цим позовом та призначено підготовче судове засідання за участю сторін та третьої особи. Цією ж ухвалою витребувано з Полтавської районної військової адміністрації як органу опіки та піклування висновок щодо розв`язання даного спору. Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 12.02.2025 замінено неналежно залученутретю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, Полтавську районну військову адміністрацію як орган опіки та піклування на належну - виконавчий комітет Київської районної в м.Полтаві ради як орган опіки та піклування. Цією ж ухвалою витребувано з виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради як органу опіки та піклування висновок щодо розв`язання даного спору. 08.04.2025 до суду від представника третьої особи - виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради надійшов висновок органу опіки та піклування щодо вирішення цього спору, затверджений рішенням виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради від 25.03.2025 №64. Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 09.04.2025 витребувано з виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради як органу опіки та піклування документи, які підтверджують викладені у висновку обставини. Вказані документи надійшли до суду 29.04.2025. Ухвалою суду від 30.04.2025 підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Кононець Л.А в судове засідання не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просять його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Представник третьої особи - органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить ухвалити рішення на підставі наявних матеріалів в інтересах дитини та відповідно до закону. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін та представника третьої особи за наявними у суду матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст.141,150,155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.07.2015. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 17.06.2022, яке набрало законної сили 17.07.2022, шлюб розірвано. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу малолітній [PERSON] проживає з матір`ю - позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Позивачка зареєстрована за вказаною адресою з 1991 по теперішній час. Малолітній [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за вказаною адресою з 11.04.2017 до 06.09.2024. Згідно листа Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської області № 01-12-05.1-05/10822 від 12.09.2024, [PERSON] було відмовлено в реєстрації місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з відсутністю письмової згоди батька на реєстрацію. Відповідно до характеристики, складеної уповноваженими особами КУ «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №24» Полтавської міської ради, малолітній [PERSON] , [INFO] , навчається в цьому закладі з 01.09.2023, проживає за адресою: [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] , яка сама виховує сина, цікавиться його досягненнями, поведінкою, підтримує зв`язок з класним керівником, бере активну участь в житті класу. Дитина забезпечена усім необхідним для навчання та розвитку. Батько [PERSON] участі у житті сина не бере. Згідно з розрахунком державного виконавця Охтирського ВДВС в Охтирському р-ні Сумської області від 26.11.2024 заборгованість відповідача [PERSON] зі сплати аліментів на користь позивачки [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] (АСВП [NUMBER] ) станом на 01.12.2024 становить 42136,51грн. Відповідно до декларації №0001-Т52Е-6М00 від 28.03.2019 вона укладена в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , його законним представником [PERSON] з сімейним лікарем ТОВ «Медичний центр «Мій лікар», адреса проживання дитини: [ADDRESS] . Згідно з висновком органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради, затвердженим рішенням виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради №64 від 25.03.2025, ним визнано доцільним визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , за її місцем проживанням. До вказаного висновку додано: - акт обстеження умов проживання, складений 05.03.2025 спеціалістом служби у справах дітей виконкому Київської районної у м.Полтаві ради та фахівцем Полтавського міського центру соціальних служб, згідно з яким малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Будинок належить матері дитини та складається з двох кімнат, загальною площею 62 кв.м. Умови проживання задовільні, зроблений ремонт, є необхідні меблі та побутова техніка. Санітарно-гігієнічний стан відповідає нормам. Дитина має окрему кімнату, в якій облаштоване місце для навчання, відпочинку та сну, є необхідні меблі та техніка, наявний одяг та взуття. - акт оцінки потреб сім`ї/особи та висновок оцінки потреб сім`ї, складені 05.03.2025 спеціалістом Полтавського міського центру соціальних служб, малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Зі слів матері [PERSON] , дитини здорова, активна, відвідує гуртки та секції з карате, ліпки, вокалу, таквандо, англійської мови, ментальної арифметики. З батьком не спілкується. Мати дитини працює неофіційно, сторонньої допомоги не потребує. Житлово-побутові умови та санітарно-гігієнічні норми в задовільному стані. Для дитини облаштована окрема кімната, є місце для сну, навчання, дозвілля, наявний одяг та взуття за сезоном, іграшки, шкільне приладдя, канцтовари, продукти харчування. Для виховання та розвитку дитини в наявності є все необхідне. Складних життєвих обставин з якими родина не в змозі впоратися самостійно не виявлено. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. У разі, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо місця проживання малолітньої дитини, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При цьому, рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини, а вже тільки потім - права батьків. Тому, вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини, суди мають керуватися виключно інтересами дитини та переконатися в тому, що саме той з батьків, на чию користь буде прийнято рішення, створить для дитини належні умови для її морального, духовного та фізичного розвитку. Так, судом достовірно встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , після припинення шлюбних відносин між сторонами проживає разом з матір`ю - позивачкою [PERSON] у її власному житлі, де створені належні умови для проживання та розвитку дитини. Позивачка піклується про розвиток сина, його навчання та стан здоров`я, забезпечує побутові потреби, матеріально утримує. Дитина відвідує навчальний заклад, має укладену декларацію з сімейним лікарем. Відповідач [PERSON] проживає окремо, фактично участі у вихованні сина не приймає, має заборгованість зі сплати аліментів на його утримання. Вказані обставини відповідач не оспорював, подав до суду заяву про повне визнання позову [PERSON] і суд вважає, що таке визнання не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи та інтереси. Крім того, суд враховує висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини з позивачкою [PERSON] . Вказаний висновок є обґрунтованим, складений за результатами ретельної перевірки умов життя малолітньої дитини та її батьків, повністю узгоджується із обставинами, безпосередньо встановленими судом під час судового розгляду. З урахуванням сукупності усіх вищевказаних обставин, виходячи з принципу розумності та справедливості, з максимально можливим урахуванням інтересів малолітньої дитини, суд вважає необхіднимвизначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з матір`ю - позивачкою [PERSON] . На підставі вищевикладеного, позов [PERSON] слід задовольнити повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20грн. Крім того, відповідно до ст.137,141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00грн., здійснення яких підтверджується належними та допустимими доказами - ордером про надання правничої допомоги адвокатом Кононець Л.А., договором про надання правничої допомоги (юридичних послуг) №1 від 05.02.2025 між адвокатом Кононець Л.А. та позивачкою [PERSON] , додатком №1 до цього договору щодо розміру та порядку сплати гонорару за надані послуги, квитанцією до прибуткового касового ордеру №1 від 05.02.2025 про сплату позивачкою [PERSON] адвокату Кононець Л.А. 5000,00грн. за вищевказаним договором.

Outcome: approved