Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вище вказаною заявою, відповідно до якої він просив визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , на спадкове майно. Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від\~03 липня 2024 року було відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального провадження. Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від\~29 жовтня 2024 року було постановлено прийняти заяву про зміну предмета позову, подану позивачем, до розгляду. Позивач, з урахуванням вказаної вище заяви, просить суд встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини [PERSON] , [INFO] , з померлою [INFO] матір`ю [PERSON] ; встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 69-70). У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність, визнання позовної заяви та відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог. Представник Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність, за наявними матеріалами у справі. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що позивач проживав з народження в селі Заможне; до смерті батька навідував батьків, ближче до смерті матері проживав разом із нею, після смерті також проживав у будинку батьків вподовж певного періоду. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Батьками позивача є [PERSON] помер [INFO] та [PERSON] померла [INFO] (а.с. 7). [PERSON] до шлюбу із [PERSON] мала прізвище « [PERSON] » (а.с.8). Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру інформація щодо відкриття спадкової справи [PERSON] відсутня (а.с.16). Довідкою №03.4-10/64 від 12.04.2024 року підтверджується, що на день смерті [PERSON] проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.16 зворотна сторона). Водночас, за вказаною адресою проживав без реєстрації і [PERSON] , що підтверджується довідкою №03.4-10/65 від 12.04.2024 (а.с.17). Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Євдокимова Сергія Михайловича №59/01-26 від 17.06.2024 року, нотаріальну дію з видачі свідоцтва про право на спадщину не може бути вчинено у зв`язку з відсутністю доказів, які підтверджують факт прийняття спадщини у встановленій законом формі та встановлений законом строк [PERSON] після смерті його батька [PERSON] , та його його матері, [PERSON] (а.с.19). Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на таке. Відповідно до положень ст. ст.\~55,\~124 Конституції України,\~ст. 16 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК) та\~ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1\~ст. 1269 ЦК). Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У силу ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Із роз`яснень,\~викладених у\~п.\~п.\~2,\~23\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах спадкування», слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з за явою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцемна час відкриття спадщини. За змістом ч. ч. 1, 6ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Судом встановлено, що встановлення факту спільного постійного проживання необхідно заявнику для оформлення своїх спадкових прав після смерті [PERSON] . За таких обставин суд дійшов висновку про те, що поданими заявником доказами доведено, що [PERSON] постійно до часу відкриття спадщини проживав із спадкодавицею [PERSON] , відповідно до чого, позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню у частині встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем. Водночас, позивачем заявлена вимога про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] , після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Суд звертає увагу на те, що положення ст. 549 ЦК УРСР, який втратив чинність 01.01.2004 року, передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР). Водночас, положенням чинного Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 УК України), а також спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Тобто, як на момент звернення до суду, так і на момент смерті [PERSON] діяли чинні вимоги щодо умов прийняття спадщини спадкоємцем. Відтак, суд відмовляє позивачу у частині вимог про встановлення факту прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] у зв`язку тим, що чинним законодавством передбачені виключні умови для прийняття спадщини спадкоємцем.

Outcome: partial