Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

30.01.2025 до суду звернувся представник позивача - голова Чернеччинської сільської ради Бублик Р.Ю. і просить позбавити батьківських прав громадян [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно їх малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Стягнути з відповідачів аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що відповідачі перебували в незареєстрованому шлюбі і є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . 24.05.2023 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] і переїхав проживати в с. Корабельське Охтирського району разом з дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 29.05.2024 члени сім`ї були зняті з реєстрації у с. Корабельське, одна продовжували проживати на території громади. Відносини між мачухою [PERSON] та дітьми відповідача склалися складні, найбільш неприязні відносини між мачухою та малолітнім [PERSON] . За фактом вчинення домашнього насильства відносно [PERSON] , [PERSON] була притягнена до адміністративної відповідальності судом 13.06.2024. Листом Пологівської гімназії №33 від 27.05.2024, де навчався [PERSON] у 6 класі, було повідомлено відділ «Служба у справах дітей» Чернеччинської сільської ради, що на навчанні [PERSON] був відсутній, батьки не володіють інформацією з приводу місця перебування дитини. Як вдалося з`ясувати працівникам Служби напередодні в сім`ї відбувся конфлікт між дитиною та мачухою [PERSON] , після якого малолітній [PERSON] в нічний час пішов з дому до сусідки [PERSON] . (письмові пояснення батька, дитини, сусідки з цього приводу додаються) Після цього [PERSON] написав заяву про поміщення свого сина до Хоружівського центру соціально психологічної реабілітації дитини області у зв`язку із складними життєвими обставинами. Згідно Акту прийому дітей до Центру з 18.06.2024 [PERSON] перебуває у Хоружівському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей області. Заявою від 30.09.2024 батько [PERSON] надав згоду на евакуацію сина з Центру. Бажання забирати дитину додому у батька відсутнє. У матеріалах справи мається висновок практичного психолога Хоружівського центру соціально психологічної реабілітації дитини області, що додається, згідно якого [PERSON] повністю відсторонений від батька. Причиною цього є ухиляння батька від дітей, небажання його займатися їх вихованням, відсутністю матеріальної підтримки дітей. Дитина неодноразово зазнавала фізичного та психологічного насильства з боку мачухи [PERSON] , а батько при цьому усунувся від виховання дітей. Ці висновки підтверджується фактами, що відбулись у листопаді 2021 року, коли мачуха [PERSON] нанесла тілесні ушкодження у вигляді синців малолітньому [PERSON] (судова справа № 583/465/22), а батько [PERSON] не створив безпечні умови проживання для дітей, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків за ст.184 КУпАП. На засіданні комісії із захисту прав дитини Чернеччинської сільської ради [PERSON] у присутності членів комісії виразив своє небажання забирати дитину із Центру, так як не знає, як знайти з ним спільну мову. Піклуватися про нього не бажає, спілкування з сином не підтримує. Мати [PERSON] - [PERSON] усунулася від виконання батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина з 2019 року. На контакт із відділом «Служба у справах дітей» Чернеччинської сільської ради не виходить, згідно із Витягу з Реєстру територіальної громади її проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації, отриманої від Охтирського районного відділу поліції в Сумській області неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за розпивання алкогольних напоїв, виготовлення та зберігання самогону. Зв`язок із сином не підтримує, не цікавиться його фізичним та духовним розвитком, не підтримує зв`язку із закладом освіти, де навчається її малолітня дитина. Усі ці факти, на думку позивача, свідчать про те, що відповідачі систематично ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що є причиною звернення до суду з вказаним позовом про позбавлення їх батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Просить суд з урахуванням всього вищевикладеного задовольнити вимоги та позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх дитини [PERSON] та стягнути аліменти на його утримання та покласти на них судові витрати. 04.02.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. 29.04.2025 ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник третьої особи [PERSON] повідомила суду, що відповідачка [PERSON] зареєстрована в м. Охтирка, однак місце її перебування на даний час невідомо, про відносини відповідачки з сином [PERSON] інформація відсутня. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, кореспонденція, направлена на адресу їх місця реєстрації повернута суду без вручення з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». За таких обставин, беручи до уваги згоду представника позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Допитана у суді свідок [PERSON] повідомила суду, що перебувала в дружніх стосунках з відповідачем та його дружиною, тобто мачухою [PERSON] - [PERSON] , однак на ґрунті жорстокого ставлення до дітей з боку мачухи та бездіяльності [PERSON] по припиненню такого ставлення до дітей, відносини були припинені. Свідок вказує, що мачуха виганяла дітей голими на огород, щоб вони рвали бур`ян, як покарання за неслухняність. Також в цій сім`ї їжу треба було заробити. Свідок вказала, що у 2021 у листопаді до неї прибіг [PERSON] і він був побитий мачухою, а батько за нього не вступився в той час коли мачуха била його палкою. Свідок поклала спати дитину в себе вдома, чекала, що дитину будуть шукати батьки, але цього не сталося. Вранці [PERSON] подзвонила в поліцію та у службу у справах дітей. Після цього дитину вилучили з сім`ї, він був в соціальному центрі в Хоружівці, на початку повномасштабного вторгнення дітей з центру евакуювали за кордон, потім знову повернули в Хоружівку, а через деякий час вернули у сім`ю. Наприкінці травня 2024 року пізно вночі до неї додому прибіг [PERSON] , сказав, що його знову ображає мачуха, а батько нічого їй не каже. Свідок залишила хлопця в себе вдома ночувати, а зранку повідомила про цей випадок дільничного інспектора та службу у справах дітей Чернеччинської сільської ради. Також вказала, що і на даний час спілкується з хлопчиком по телефону, слідкує за подіями в його житті. Також зазначила, що мати дитини зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя і де вона взагалі проживає на даний час невідомо. Свідок [PERSON] повідомила в суді, що є начальником відділу служби у справах дітей Чернеччинської сільської ради. В межах своїх повноважень вона знає, що родина перебуває на обліку. Діти перебувають на обліку як такі, що потрапили в складні життєві умови. У 2021 мачуха [PERSON] побила [PERSON] палкою, а батько підтримав мачуху, після цього випадку дитину помістили до соціального закладу, де він перебував на час повномасштабного вторгнення. Потім діти були евакуйовані за кордон, повернулися, [PERSON] був повернутий в сім`ю у 2023. Однак вже у травні 2024 повідомили зі школи, що [PERSON] був відсутній два дні у школі. Як виявилося потім, він був у сусідки, до якої прибіг вночі, бо був покараний мачухою за те, що без дозволу взяв цукерки. Вона поставила його на коліна в куток, як тільки вона заснула, то він утік з дому. [PERSON] та його молодша сестра були направлені в соціальний центр у Хоружівку. Коли батьки приїздили провідувати туди дітей, то не цікавилися [PERSON] , а гостинці привозили лише меншій дитині. 19.03.2025 [PERSON] був направлений у патронатну сім`ю у м. Лебедин. В розмові з батьком [PERSON] він вказав, що не заперечує, щоб [PERSON] забрали, що він йому не потрібен. Матір дітей свідок бачила лише один раз, вона не проживає з дітьми з 2019 року. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, свідка, дослідивши докази у справі, проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з такого. Відповідно до ст. ст. 51, 52, 55 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. В преамбулі до Конвенції про права дитини, зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно з ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою Україною 27.02.1991, що набрала чинності для України 27.09.1991, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до положень ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, але всупереч зазначеним вимогам закону відповідач свої зобов`язання щодо виховання та розвитку дитини не здійснює. Статтею 164 СК України визначені підстави позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У ч. 2 п. 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с. 24). Відповідно до повідомлення Пологівської гімназії №33 від 27.05.2024, [PERSON] , учень 6 класу, не з`явився на навчання до закладу. У ході розмови з мачухою хлопця [PERSON] з`ясувалося , що дитини немає вдома. [PERSON] пояснила, що вночі [PERSON] пішов з дому, і зараза вона з батьком хлопця [PERSON] займається його пошуком ( а.с. 10). Як вбачається з характеристики на учня 6 класу Пологівської гімназії Чернеччинської сільської ради [PERSON] , батьки приділяють увагу вихованню сина, але методи виховання вторі тарні, які виражаються в обмеженні самостійності дитини, у вимозі неухильно виконувати їхні вказівки. Основний стиль виховання - погрози та покарання, психологічний тиск. Відповідно, і дитина ставиться до батьків неприязно ( а.с. 10 зворот). Встановлено, що 29.05.2024 [PERSON] написала заяву олові Чернеччинської сільської ради про те, що 26.05.2024 о 01.30 год. ночі прибіг [PERSON] та пояснив свій вчинок постійним фізичним та психологічним насильством зі сторони мачухи [PERSON] ( а.с. 15 зворот) та заяву, в якій просила тимчасово помістити [PERSON] в її сім`ю для збереження життя і здоров`я дитини ( а.с. 15). Із письмових пояснень [PERSON] вбачається, що 26.05.2024 син [PERSON] пішов з дому пізно ввечері через те, що він взяв без дозволу цукерки, а мачуха його покарала і поставила на колінах в куток ( а.с. 14). В своїх письмових поясненнях [PERSON] пояснив, що 26.05.2024 він пізно ввечері пішов з дому через те, що без дозволу узяв цукерки, а це помітила мачуха, почала на нього кричати, висловлюватися нецензурно та поставила на колінах в кутом. Мачуха лягла спати о 23 год., а він стояв у кутку до 00.30 год., а потім пішов до сусідки [PERSON] , в якої переночував. 27.05.2024 до школи не пішов, був у сусідки, а потім пішов додому ( а.с. 14 зворот). Як вбачається з рішення виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради №316 від 20.12.2021 [PERSON] був поставлений на облік дітей, які проживають у сім`ях, що перебувають у складних життєвих обставинах, а рішенням виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради №382 від 19.12.2023 [PERSON] був знятий з обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах ( а.с. 18-19, 20). 30.05.2024 відповідно до наказу №31 відділу «Служби у справах дітей» Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , узято на облік дітей, які потрапили в складні життєві обставини, у відділі «Служба у справах дітей» Чернеччинської сільської ради ( а.с. 9). Згідно з актом прийому дітей до Центру, 18.06.2024 [PERSON] , [INFO] , був поміщений до Хоружівського цетру соціально - психологічної реабілітації дітей області. Причиною влаштування є повідомлення про факт вчинення домашнього насильства психологічного характеру громадянкою [PERSON] по відношенню до свого пасинка ( а.с. 8 зворот). Рішенням виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради від 09.01.2025 №12 затверджено висновок, що в інтересах малолітнього [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітнього сина [PERSON] ( а.с. 21 зворот -23). Відповідно до частин 4 та 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Так, з висновку органу опіки і піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради від 09.01.2025 №12, вбачається про доцільність позбавлення батьківський прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] ( а.с. 21). Таким чином, суд вважає, що зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідачі не цікавляться життям та здоров`ям свого малолітнього сина, не відвідують, не спілкуються з ним, не піклуються про фізичний і духовний розвиток, таким чином ухиляються від своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, а тому приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення [PERSON] , [PERSON] батьківських прав, так як це відповідатиме найкращим інтересам дитини. Суд вважає доведеним, що [PERSON] самоусунулася від виховання і утримання дітей, оскільки з 2019 року не спілкується з ними взагалі, місце її проживання не відомо, а [PERSON] неодноразово допускав сімейне насильство з боку своєї дружини [PERSON] відносно свого малолітнього сина [PERSON] , після його вилучення до соціального центру не цікавиться його здоров`ям, умовами проживання, навчанням, а тому наявні підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачам можливість поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки та ставлення до дитини. За приписами ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 Сімейного Кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням викладеного, суд вирішує стягнути з відповідачів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 всіх видів їх заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з кожного, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved