Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Представник позивача Павленко С.В. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 26.06.2021 року у розмірі 55354 грн. 77 коп., яка складається із загального залишку заборгованості за тілом кредиту. Мотивував позовні вимоги тим, що банк запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ Універсал Банк опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 26.06.2021 року відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав встановлений кредитний ліміт у розмірі 60000 грн. на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Зазначає, що у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань утворилася заборгованість за тілом кредиту у розмірі 55354 грн. 77 коп. З огляду на вказане, просив позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 29 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 27 травня 2024 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, згідно мотивів якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказав, що в анкеті-заяві відсутні посилання на встановлений кредитний ліміт на умовах кредитування та визначена сума кредитного ліміту. Крім цього, при підписанні анкети-заяви йому не були відомі умови кредитування, а у роздруківці з умов та правил обслуговування рахунків фізичної особи з тарифами відсутній його підпис. 27 травня 2024 року відповідачем [PERSON] подано зустрічну позовну заяву до АТ «Універсал Банк», згідно якої просив визнати укладений між ним та банком договір про надання банківських послуг від 26 червня 2021 року недійсним. Мотивував зустрічну позовну заяву тим, що укладений договір не відповідає положенням законодавства. Вказав, що АТ «Універсал Банк» під виглядом договору про надання банківських послуг (комплексного банківського обслуговування) приховав по своїй суті договір споживчого кредитування. З огляду на вказане, зазначений договір суперечить принципу сумлінності, що в свою чергу є наслідком істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків на погіршення становища клієнта (споживача). Зауважив, що умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» не були доведені до його відома, а відтак просив позовні вимоги задовольнити. 28\~травня 2024\~року від\~відповідача [PERSON] \~надійшла заява,\~згідно мотивів\~якої висловив\~своє заперечення\~щодо розгляду\~справи в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~без повідомлення\~(виклику)\~сторін,\~просив дану\~цивільну справу\~призначити до\~розгляду за\~правилами загального\~позовного провадження,\~що дасть\~можливість детально\~дослідити долучені\~докази. Ухвалою від 28 травня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача [PERSON] про призначення до розгляду цивільної справи за правилами загального позовного провадження, а зустрічну позовну заяву [PERSON] до АТ «Універсал Банк» про визнання недійсними договору банківських послуг залишено без руху, позивачу за зустрічним позовом надано десятиденний строк для усунення недоліків описаних у такій. 11 червня 2024 року від відповідача [PERSON] надійшла заява, якою усунуто недоліки зустрічної позовної заяви. Ухвалою від 12 червня 2024 року прийнято зустрічний позов [PERSON] до АТ «Універсал Банк» про визнання недійсними договору банківських послуг. Розгляд цивільної справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Підготовче судове засідання 04.11.2024 року о 09 год. 00 хв. не відбулось у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному. Розгляд справи відкладено на 03.02.2025 року о 09 год. 30 хв. 13 січня 2025 року представником позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом АТ «Універсал Банк» Ушакевич М.П. подано письмові поясненні у справі, згідно мотивів яких просила первісні позовні вимоги задовольнити, відмовивши у задоволенні зустрічних позовних вимог. Вказала, що зустрічні позовні вимоги є необґрунтованими і безпідставними та такі спрямовані на уникнення цивільно-правової відповідальності. Зазначила, що в момент вчинення правочину дотримано вимоги ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Як на момент укладення кредитного договору, так і в період користування кредитними коштами, [PERSON] влаштовували умови кредитування. Крім цього, відповідач був належним чином ознайомлений з усіма умовами договору та погодився на них, оскільки як ним самостійно зазначено, активація банківської картки «Monobank» не можлива без погодження з «Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк». Таким чином, при укладенні договору про надання банківських послуг від 26 червня 2021 року сторони дотримались усіх вимог, шляхом підписання відповідної анкети-заяви. Вказала, що долучений до матеріалів цивільної справи розрахунок заборгованості підтверджує активацію картки, отримання на картковий рахунок грошових коштів та рух кредитних коштів по ній, фіксуючи користування особи, зняття та погашення сум кредитних коштів. Підготовче судове засідання 03.02.2025 року о 09 год. 30 хв. не відбулось у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному. Розгляд справи відкладено на 21.04.2025 року о 09 год. 30 хв. Ухвалою від 21 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання 21 травня 2025 року не з`явились усі учасники розгляду справи, хоча про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд такої у їх відсутності не подали. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг. Для реалізації зазначеної цілі підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 26 червня 2021 року. У заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення. На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту 60000 грн. Згідно наданої довідки про рух коштів по картці від 10 січня 2025 року вбачається, що [PERSON] протягом часу з 29.06.2021 року до 04.04.2024 року активно користувався наданими банком грошовими коштами з метою забезпечення своїх споживчих потреб, а також сплачував відсотки та поповнював рахунок банківської карти, в тому числі приймав грошові кошти від інших осіб. Згодом [PERSON] не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, порушивши вимоги ст. 629 ЦК України. Розрахунком заборгованості за договором № б/н від 26 червня 2021 року стверджується, що станом на 04 березня 2024 року у відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом перед АТ «Універсал Банк» виникла заборгованість за тілом кредиту у сумі 55354 грн. 77 коп. На даний час [PERSON] продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Універсал Банк». Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Зі змісту ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. В силу\~вимог ч.ч.\~3,\~4,\~6\~ст.\~11\~ЗУ «Про\~електронну комерцію»\~електронний договір\~укладається шляхом\~пропозиції його\~укласти (оферти)\~однією стороною\~та її\~прийняття (акцепту)\~другою стороною.\~Пропозиція укласти\~електронний договір\~(оферта)\~може бути\~зроблена шляхом\~надсилання комерційного\~електронного повідомлення,\~розміщення пропозиції\~(оферти)\~у мережі\~Інтернет або\~інших інформаційно-телекомунікаційних\~системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] , в тому числі Умови і правила надання банківських послуг, тарифи, таблиця обчислення вартості кредиту, які були надані банком позичальнику через мобільний додаток, підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису самого відповідача, що підтверджується п. 4 анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 26 червня 2021 року. У підписаній анкеті-заяві відповідач засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватись ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. [PERSON] визнав, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису. Слід вказати, що у випадку, коли особа не дає згоди з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку «Monobank» шляхом накладення електронного підпису, тоді застосунок «Monobank» не переходить на наступний етап входу у головне меню застосунку «Monobank». Проведення будь-яких операцій без такого підтвердження не є можливим. Тобто лише шляхом попереднього погодження з Умовами і правилами надання банківських послуг можливий вхід у головне меню застосунку «Monobank» та подальше проведення банківських операцій і у тому числі отримання кредиту. Без погодження у мобільному застосунку «Monobank» з Умовами і правилами надання банківських послуг не є можливий вхід у головне меню застосунку «Monobank» жодна особа не може перейти далі у головне меню застосунку. Без переходу у головне меню застосунку жодна особа не має технічної можливості проводити будь-які фінансові операції, у тому числі отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Отже, заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту в редакції від 26 травня 2021 року, яка набрала чинності з 28 травня 2021 року та діяла станом на 26 червня 2021 року, а також засвідчив що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови повідомлення, про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Вказане відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі №623/2936/19, які згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд має враховувати при виборі застосування норми права до спірних правовідносин. Відповідно до приписів частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які: дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), які обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Розрахунок заборгованості (долучений до матеріалів цивільної справи) відображає наявність у [PERSON] обґрунтованої заборгованості перед АТ «Універсал Банк». Виконаний банком розрахунок заборгованості є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом. Крім цього, користування грошовими коштами, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій, є тими діями, які свідчать про визнання ним умов кредитного договору та суми боргу. Верховний Суд у постанові від 24 лютого 2025 року у справі № 504/3085/20 (провадження № 61-17178сво23) вказав, що наявність підстав для визнання договору недійсним має встановлюватися судом на момент його укладення. Тобто недійсність договору має існувати в момент його укладення, а не в результаті невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, що виникли на підставі укладеного договору. Таким чином, невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, що виникли на підставі оспорюваного договору, не є підставою для його визнання недійсним. Судом не встановлено, а відповідачем не доведено, що на момент укладення оспорюваного договору, такий не відповідав вимогам ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, а наведені [PERSON] мотиви спрямовані на уникнення цивільно-правової відповідальності. Оцінивши в сукупності надані докази, суд прийшов до висновку, що відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом отримав кредитні кошти, користувався ними, однак не виконав грошового зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 55354 грн. 77 коп. за тілом кредиту. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що у даному випадку має місце порушення прав АТ «Універсал Банк», яке полягає у неналежному виконанні [PERSON] своїх зобов`язань щодо погашення заборгованості, а тому останній зобов`язаний сплатити позивачу суму боргу. Дані обставини справи стверджуються матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об`єктивності. За правилами статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісні позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню, проте мотиви зустрічного позову не знайшли свого підтвердження під час дослідження письмових доказів, а тому такі задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved