Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

У квітні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить позбавити відповідача батьківських прав - [PERSON] , відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] . 08 травня 2018 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Донька проживає разом з матір`ю з самого народження, мати інтересу до дитини не проявляла, жодним чином не допомагала з утриманням дитини, не навідувалась до неї та не піклувалась про неї. Відповідач не виконує свій обов`язок щодо утримання дитини, позивач не отримує аліментів. Посилаючись на наведені обставини позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 30.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Надала суду нотаріально завірену заяву [PERSON] про відмову від виховання та утримання доньки [PERSON] . Відповідач у судове засідання не з`явилась по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На адресу суду направили заяву про розгляд справи за відсутності представника. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Суд дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного. Судом встановлено, що позивач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , а/з № 1178, матір`ю дитини зазначена відповідачка - [PERSON] . (а.с.34) 08 травня 2018 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Центральним районним судом м.Миколаєва був виданий судовий наказ про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , від 15.12.2023 року, проте судовий наказ відповідач не виконує , аліменти на утримання доньки не сплачує. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 14.12.2023 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , за цією ж адресою зареєстрована [PERSON] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 25.08.2023 року. (а.с. 36, Згідно з відомостями наданими третьою особою при обстеженні житлово - побутових умов виявлено, що дитина постійно проживає з проживає з батьком, [PERSON] , бабусею [PERSON] , та дідусем [PERSON] , в будинку [ADDRESS] . На час складання акту батько перебуває у лавах ЗСУ. На час відсутності батька за дитиною доглядає бабуся та дідусь.(а.с. 86) Відповідно до листа УПП в Миколаївській області, наданого на адвокатський запит від 21.02.2024, [PERSON] неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, ч.1 ст178 КУпАп, ч.1 ст.175-1 КУпАп.( а.с.76) Відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків відносно своєї дитини, утриманням та вихованням дитини відповідач не займається, не утримує матеріально, не цікавився її життям, не бачиться з нею. Згідно висновку органу опіки і піклування № 15476/02.02.01-22/06/12/24 від 10.09.2024, орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні доньки, [PERSON] , [INFO] . З наведеного висновку вбачається, що мати дитини ухиляється від своїх батьківських обов`язків, утриманням та вихованням дитини не займається, не піклується донькою, не купує одяг, не допомагає матеріально. В соціально-психологічному висновку Миколаївського міського центру соціальних служб на [PERSON] вказано, що стосунки дитини з мамою є невизначеними, оскільки дівчинка досить тривалий час з нею не спілкується, відчуває до неї образу та неприязнь через те, що вона не приймає участі у її вихованні та не піклується про неї. З боку мами не відчуває любові, захисту, підтримки та зацікавленості її життям. Має прив`язаність до батька. Нотаріально завіреною заявою відповідачка [PERSON] заявила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав та надала вільну відмову від виховання та утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Статтею 150 СК України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно частини четвертої статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частина перша стаття 164 СК України). Відповідно до ст. 165 СК України передбачено право особи з якою проживає дитина на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). Враховуючи, що відповідач тривалий час мешкає окремо від дитини, опікується сином його батько та бабуся, відсутність доказів участі відповідача у вихованні та матеріальному утриманні сина, що з урахуванням наявних у справі доказів свідчить про її ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а також виходячи з інтересів дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved