Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 7181896 від 19.10.2023 у розмірі 55\~994,25 грн, з яких 19\~920,40 грн - заборгованість за кредитом; 36\~073,85 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5 Кредитного договору та розрахунку заборгованості, а також судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 2\~422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10\~000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне, 19.10.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" (торгова марка "CreditPlus") та [PERSON] було укладено договір № 7181896 про надання споживчого кредиту. Відповідачка отримала кредит у розмірі 20 000 грн, строком на 360 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану в АТ "Райффайзен Банк" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора. Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". Відповідачка не повернула своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов кредитного договору, що має відображення в розрахунку заборгованості, що наданий первісним кредитором. 30.09.2024 між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "Укрглобал-Фінанс" укладено договір факторингу № 30.09/24-Ф, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 7181896 про надання споживчого кредиту від 19.10.2023 перейшло до ТОВ "ФК "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС". Відповідачка неналежним чином виконувала свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого перед позивачем у неї існує заборгованість в загальному розмірі 55\~994,25 грн, через що позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою від 30.01.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та витребувано документи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судові засідання не з`явився, у зв`язку з чим суд зазначає таке. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частина п`ята статті 128 ЦПК України). Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення (частина восьма статті 128 ЦПК України). Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на "усне слухання". Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року). Відповідачка відзив на позов не надіслала, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, згідно з вимогами ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Відповідачка повторно в судове засідання не з`явилася, про час, місце та дату проведення судових засідань повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання та відповідно до ст. 128 ЦПК України вважається повідомленою належним чином. Відповідачка про поважність причин не з`явлення суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. На підставі зазначеного, суд відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив, без постановлення окремого документу, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких умов у відповідності до ч.5 ст. 279 та ч. 2 ст. 191 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних письмових матеріалів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 19.10.2023 між товариством з обмеженою відповідальність "Авентус Україна" та [PERSON] було укладено договір № 7181896 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2 Договору); сума кредиту (загальний розмір) складає: 20\~000 гривень (п. 1.3 Договору); строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п. 1.4 Договору). За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору (п. 1.5.1 Договору); знижена процентна ставка 0,199% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 18.11.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, у зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою (п. 1.5.2 Договору). Кредитний договір підписаний електронним підписом з використанням лдноразового ідентифікатора А1105. 19.10.2023 року первісний кредитор виконав своє зобов`язання та здійснив переказ суми кредиту на платіжну картку відповідача, що підтверджується листом ТОВ "Фінансова компанія "Контрактовий дім" № 7/6071 від 03.10.2024 року, в якому зазначено: № транзакції 1312454634; сума 20\~000 грн; валюта UAH; дата прийняття 19.10.2023 12:22; номер замовлення 39827437; номер картки [NUMBER] ; статус успіх. Крім того, факт переказу коштів позивачем на рахунок відповідача підтверджується також наданою інформацією про рахунок АТ "Райффайзен Банк" від 01.04.2025 року за період з 19.10.2023 по 24.10.2023 року, з якої вбачається, що 19.10.2023 було проведене безготівкове зарахування на суму 20\~000 грн, картка № [NUMBER] . Загальна заборгованість відповідача за договором № 7181896 про надання споживчого кредиту від 19.10.2023 станом на 29.09.2024 становить 55 994,25 грн, з яких: 19\~920,40 грн - заборгованість за кредитом; 36\~078,29 грн - заборгованість за нарахованими процентами, що підтверджується карткою обліку договору (розрахунок заборгованості). 30.09.2024 між товариством з обмеженою відповідальності "Авентус Україна" та товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС" було укладено договір факторингу № 30.09/24-Ф, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за договором № 7181896 про надання споживчого кредиту від 19.10.2023. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 30.09.2024 до договору факторингу № 30.09/24-Ф від 30.09.2024, від ТОВ "Авентус Україна" до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 55\~994,25 грн, яка складається з: 19\~920,40 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 36\~073,85 грн сума заборгованості за відсотками. Даний факт підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 30.09/24-Ф від 30.09.2024. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, на підставі ч. 2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладене, до позивача на підставі вищезазначеного договору факторингу перейшло право вимоги до відповідача на суму 55\~994,25 грн за договором № 7181896 про надання споживчого кредиту від 19.10.2023, а відтак позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до наступного. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаннях з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 137 цього Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату. Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається, суд зазначає, що відповідно до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року укладеного між ТОВ "Факторингова компанія "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС" та адвокатом Руденко Костянтином Васильовичем, вбачається, що в рамках цього договору виконавець, який має право на заняття адвокатською діяльністю відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2412 від 23.10.2018 року видане на підставі рішення адвокатів Полтавської області № 18 від 23.10.2018 року, зобов`язується надати замовнику наступні юридичні послуги: складання проектів процесуальних документів, складання листів, адвокатських запитів, претензій, заперечень, позовних заяв, пояснень, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво інтересів замовника у органах державної влади та місцевого самоврядування (на підставі окремої довіреності), а замовник зобов`язується прийняти такі послуги та оплатити їх в порядку, в строки на умовах, визначених цим договором (п. 1.1 Договору). Згідно із витягу з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №24 до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року, позивач отримав наступні послуги: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором № 7181896 від 19.10.2023 року та клопотання про витребування доказів вартістю 10\~000 грн. Крім того, на підтвердження наданої позивачу правової допомоги адвокатом Руденко К. В. до матеріалів справи також долучено: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2412; копію акту приймання-передачі наданих послуг № 24 до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року; копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 1864 від 30.12.2024 року. З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно складність цієї справи, предмет спору з урахуванням ціни позову за майновою вимогою, задоволення судом позовних вимог, враховуючи, складання заяв по суті та відсутність судових засідань у цій справі; з огляду на приписи ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про стягнення з відповідача у даній справі витрат на правничу допомогу, а саме у розмірі 2000 грн, що у даному випадку відповідає критерію реальності та розумності, та є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатських послуг, а відтак заяву представника позивача в частині правової допомоги необхідно задовольнити частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved