Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

У лютому 2025 від представника АТ «Універсал Банк» до суду надійшов вищевказаний позов, в якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 15.07.2020 у розмірі 23 374,77 грн та 3 028 грн. судового збору. Позов обґрунтований тим, що відповідач 15.07.2020 встановив мобільний додаток мonobank, шо дозволяє банку надавати клієнту банківські послуги. Пройшовши реєстрацію та підписавши анкету-заяву, клієнт ознайомився та погодився з умовами договору. На підставі укладеного між сторонами договору відповідач отримав кредит на поточний рахунок (платіжну карту) в розмірі 20 000 грн. Порушивши умови договору щодо своєчасного повернення грошових коштів (понад 90 днів), виникла заборгованість, яка заявлена до стягнення в розмірі 23 374,77 грн, що складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) станом 30.10.2024.\~\~\~ Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 10.03.2025 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні 23.04.2025. В матеріалах справи містяться клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення, в разі неявки відповідача, не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про розгляд справи повідомлений належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, що вбачається з наявних у справі зворотних поштових повідомлень, з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертався, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 14.07.2020 між сторонами у справі укладено договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Умовами анкети-заяви сторони погодили, що у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,2% на місяць з першого дня користування кредитом.\~ Відповідно до п. 2.4 Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank (далі Умов), своїм підписом на анкеті-заяві клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення відповідного договору він ознайомився та погоджується з умовами договору, зокрема паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту та тарифами, встановленим в договорі порядком нарахування платежів та інших витрат, які повинен сплатити клієнт. Пунктом 2.12 зазначених вище Умов передбачено, що клієнт, уклавши договір шляхом підписання анкети-заяви, підтверджує, що клієнт до укладення ним договору був ознайомлений в електронній/письмовій формі з інформацією щодо умов кредитування\~ та орієнтовної загальної вартості кредиту тощо, як це вимагає законодавство про споживче кредитування, та отримав відповідні документи від банку і погоджується з ними. В матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості станом на 03.10.2024 за договором, укладеним з [PERSON] , виписка банку про рух коштів по рахунку позичальника в період з 31.10.2022 по 03.10.2024 з сумою витрат у розмірі 46 058,74 грн та сумою зарахувань у розмірі 22 684 грн, Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, форма підтвердження електронного документу, довідка банку про наявність рахунку від 03.10.2024 у клієнта [PERSON] , довідка банку від 03.10.2024 про розмір встановленого ліміту за договором, копії паспорта та карти платника податків відповідача. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 03.10.2024 у відповідача виникла прострочена заборгованість по договору в розмірі 23 374,77 грн, яка є загальним залишком заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинство. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини матеріали справи не містять. Таким чином, суд вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми коштів. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним зобов`язанням у заявленому позивачем до стягнення розмірі. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений за подачу позову судовий збір в розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved