Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

18 березня 2025 року МТСБУ, в інтересах якого діє адвокат Сечко Сергій Володимирович, звернулося до Тальнівського районного суду Черкаської області із вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути із [PERSON] суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 5902,07 грн та судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 14.01.2023 о 15 год 14 хв по вул. Нижня Горова, 164 в м. Черкаси сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортних засобів: ЗАЗ, д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Volvo, д.н.з [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.04.2023 у справі №711/1494/23 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність потерпілого [PERSON] , на момент настання ДТП, була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №ЕР-208562765). Також позивач у позові зазначає, що потерпілий [PERSON] вчасно звернувся до МТСБУ із повідомленням про ДТП, що мало місце 22.03.2023, а також цього ж дня подав заяву про виплату страхового відшкодування. Розрахунок та виплата відшкодування проводилися на підставі звіту №А04-14 про оцінку автомобіля Volvo V50 реєстраційний номер [NUMBER] від 27.04.2023, наказу №3/9068 від 22.05.2023 та довідки №1 від 22.05.2023. Як зазначає позивач у мотивувальній частині позовної заяви, загальний розмір витрат МТСБУ склав 5902,07 грн. Позивач відшкодував, завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП, у розмірі 4552,07 грн та в розмірі 1350 грн. Означені обставини стали підставою звернення МТСБУ до суду із позовом про стягнення заборгованості, відповідно до якого позивач просить суд стягнути із відповідача 5902,07 грн в рахунок компенсації суми сплаченого майнового відшкодування та 3028 судового збору. Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 03 квітня 2025 року позовну заяву Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про стягнення заборгованості направлено за підсудністю до Придніпровського районного суду м.Черкаси. Статтею 32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 квітня 2025 року означеній позовній заяві присвоєно номер провадження 2/711/1846/25 та визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) Петренка О.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 квітня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про стягнення заборгованості; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 11 год 30 хв 28 травня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м.Черкаси. Також цим судовим рішенням виклик відповідача в судове засідання вирішено здійснити в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України, тобто шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1259261 від 03.04.2025 вбачається, що [PERSON] був зареєстрований місцем проживання у квартирі [ADDRESS] в період із 03.07.2013 до 19.05.2021. Водночас, відомості щодо місця реєстрації проживання відповідача [PERSON] , станом на день як пред`явлення позову, так і день постановлення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження у справі від 28.04.2025, у матеріалах позовної заяви відсутні. Представник позивача адвокат Сечко С.В. у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронних кабінетів як безпосередньо позивача, так і його представника Сечка С.В. у підсистемі «Електронний суд», що були отримані цими учасниками справи 05.05.2025 о 21 год 04 хв 35 сек (а.с.51 зворот, 52 зворот). Водночас представник позивача адвокат Сечко С.В., 20.05.2025 через підсистему «Електронний суд», подав заяву, в якій виявив волю на розгляд справи за відсутності представника позивача, а також не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с.54-55). Відповідач [PERSON] у судове засідання 28 травня 2025 року о 11 год 30 хв не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав, відзиву до суду не направив (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами). У зв`язку із цим 28 травня 2025 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом МТСБУ до [PERSON] про стягнення заборгованості. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа розглядалась у відсутність всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторони представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.04.2023 у справі №711/1494/23 (провадження №3/711/610/23), що набрала законної сили 18.04.2023, [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП. У вказаній постанові судом встановлено, що 14.01.2023 о 15 год. 14 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «ЗАЗ 110247» державний реєстраційний номер [NUMBER] , по вул. Нижня Горова, 164 в м. Черкаси, порушуючи вимоги п.п. 2.3 «б», 13.3 Правил дорожнього руху України, не був уважним, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «VOLVO V50» державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали ушкодження з матеріальними збитками, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. Також, 14.01.2023 о 15 год. 14 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «ЗАЗ 110247» державний реєстраційний номер [NUMBER] , по вул. Нижня Горова, 164 в м. Черкаси, порушуючи вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України, скоїв ДТП, після чого місце пригоди залишив, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП (а.с. 4-5). Відповідно до ч.6\~ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку із викладеним суд робить висновок, що постанова Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.04.2023 у справі №711/1494/23 (провадження №3/711/610/23), що набрала законної сили 18.04.2023, підтверджує ті юридичні факти, що подія ДТП мала місце 14.01.2023 о 15 год 14 хв по вул. Нижня Горова, 164 в м. Черкаси за участю транспортних засобів: «ЗАЗ 110247», д.н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «Volvo V50», д.н.з [NUMBER] , яким керував [PERSON] , а також підтверджує той факт, що винним в означеній дорожньо-транспортній пригоді, у встановленому законом порядку, визнаний відповідач у справі [PERSON] . Також судом встановлено, що 11.04.2022 потерпілий [PERSON] уклав із ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №ЕР-208562765), відповідно до умов якого забезпеченим є транспортний засіб марки «Volvo V50», д.н.з [NUMBER] (а.с.10). Із роздруківки з офіційного сайту МТСБУ суд встановив, що, станом на 14.01.2023, у реєстрі полісів внутрішнього страхування відсутні відомості про укладення власником та (або) належним користувачем договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відносно автомобіля д.н.з [NUMBER] (а.с.6) Із повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, водій транспортного засобу «Volvo V50», д.н.з [NUMBER] [PERSON] повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 14.01.2023 о 15 год 14 хв по вул. Нижня Горова, 164 в м. Черкаси, до якої додав схему ДТП (а.с. 7-8). Водночас із заяви про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної внаслідок вказаної вище ДТП, суд встановив, що власник транспортного засобу марки «Volvo V50», д.н.з [NUMBER] [PERSON] 22.03.2023 звернувся до МТСБУ з метою відшкодування шкоди, вказавши у заяві відповідний банківський рахунок, на який має бути перерахований розмір відшкодування (а.с. 9). Також у судовому засіданні було безпосередньо судом досліджене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , що 07.04.2021 видане ТСЦ 7141, відповідно до якого власником транспортного засобу марки «Volvo V50», 2009 року випуску, д.н.з [NUMBER] , є [PERSON] (а.с.11). Відповідно до звіту №А04-14 про оцінку автомобіля Volvo V50 реєстраційний номер [NUMBER] від 27.04.2023, виконаного фізичною особою-підприємцем [PERSON] на підставі договору з МТСБУ №20/038 від 01.01.2020 та доручення по справі №91678, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volvo V50», д.н.з [NUMBER] [PERSON] внаслідок ДТП, станом на 27.04.2023, складає 5168,48 грн (а.с. 12-21). Відповідно до наказу МТСБУ «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» №3/9068 від 22.05.2023 судом встановлено, що позивачем, відповідно до положень ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 та довідки №1 від 22.05.2023 про розмір відшкодування шкоди та документів по справі №91678, прийнято рішення про виплату [PERSON] 4552,07 грн в рахунок відшкодування шкоди в результаті ДТП (а.с.22). Також із довідки №1 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих від 22.05.2023, що підготовлена МТСБУ, суд встановив, що сумою до сплати потерпілому [PERSON] є кошти в розмірі 4552,07 грн (а.с.23). Із копії платіжної інструкції №922527 від 23.05.2023 суд встановив, що МТСБУ перерахувало [PERSON] 4552,07 грн в рахунок виплати по справі №91678, згідно наказу №3/9068 від 22.05.2023, т.з. [NUMBER] (а.с.24). Згідно копії платіжної інструкції №921704 від 03.04.2023 суд встановив, що МТСБУ сплатило ФОП [PERSON] 1350 грн за послуги аварійного комісара (експерта) по справі №91678,згідно рахунку №72 від 27.04.2023 (а.с.25). Згідно п.п. «а» п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 (далі Закон №1961) у редакції, чинні на день виникнення спірних правовідносин, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам\~пункту 1.7\~статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону №1961 у редакції, чинні на день виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі\~ст.28\~Закону №1961\~у редакції,\~чинні на\~день виникнення\~спірних правовідносин,\~шкода,\~заподіяна в\~результаті дорожньо-транспортної\~пригоди майну\~потерпілого,\~-\~це шкода,\~зокрема,\~пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно з п. 40.3 ст.40 Закону №1961 у редакції, чинні на день виникнення спірних правовідносин, \~МТСБУ має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у\~порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у\~статті 41\~цього Закону. Згідно з п. 41.4 ст.41 Закону №1961 у редакції, чинні на день виникнення спірних правовідносин, передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Згідно п. в п.п. 38.2.1. п. 38.2 ст.38 Закону №1961 у редакції, чинні на день виникнення спірних правовідносин, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону. Відповідно до п. 13.1.ст. 13 Закону №1961 у редакції, чинні на день виникнення спірних правовідносин, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Матеріали справи не містить доказів тому, що відповідач [PERSON] належить до осіб, зазначених у п. 13.1. ст. 13 Закону №1961. Згідно\~ст.1166 ЦК України,\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ч.2 \~ст.1187 ЦК України,\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 ст. 1188 ЦК України\~встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3)за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.1191\~ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, Законом №1961 передбачений порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ у рахунок відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій в ДТП особі, а саме: шляхом подачі регресного позову, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом встановлено, що водій [PERSON] , з вини якого сталась ДТП 14.01.2023 о 15 год 14 хв по [ADDRESS] , на момент настання ДТП, не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому на підставі положень ст.1191 ЦК України та п.п. 38.2.1 п.38.2 ст.38, п. 41.4 ст.41 Закону №1961 у редакції, чинні на день виникнення спірних правовідносин, у МТСБУ, після виплати [PERSON] розміру шкоди, що мало місце 23.05.2023, та сплати вартості послуг аварійного комісара (експерта) ФОП [PERSON] , що мало місце 03.05.2023, виникло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача як щодо суми виплаченої шкоди, так і витрат на залучення спеціаліста для визначення розміру такої шкоди. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги МТСБУ є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає про таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Із дослідженої платіжної інструкції №2906 від 11.02.2025 (а.с.1) судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 3028 грн, які, згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Водночас суд, ухвалюючи рішення про стягнення із відповідача на користь позивача суми судового збору, також зважає на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази тому юридичному факту, що відповідач [PERSON] звільнений від сплати судового збору згідно положень ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved