Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» звернулося у жовтні 2024р. в суд із позовом про стягнення із [PERSON] боргу за постачання теплової енергії в розмірі 78 913 грн. 78 коп. та судових витрат. В обґрунтування позову позивач зазначив, що Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» надає послуги теплопостачання до квартири по [ADDRESS] ,\~ якої власником є [PERSON] . Відповідач свої зобов`язання, як споживач виконував неналежним чином, у зв`язку з чим станом на 01.07.2024 р., утворилась заборгованість у розмірі 78 913 грн. 78 коп. за постачання теплової енергії. 24.01.2025 року представник відповідача подав суду відзив в якому просив поновити строк для подання відзиву та в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. У випадку, якщо суд прийде до переконання про обгрунтованість вимог просив застосувати строки позовної давності. 10.02.2025 року представник позивача подала суду відповідь на відзив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання відповідачем зобов`язання по оплаті наданих послуг теплопостачання. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» визначено виконавцем послуг із централізованого опалення та підігріву води для населення на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 17 від 26.01.2010 року. Відповідачу [PERSON] з 2006 року на праві власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що визнається сторонами. Відповідно до п. 8 Правил надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, послуги надаються споживачеві згідно із договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Між позивачем та відповідачем не було укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а 01.12.2021 року ДМП «ІФТКЕ» оприлюднило договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (офіційно опублікований на сайті www.tke.if.ua). Зазначений будинок забезпечується тепловою енергією, наданою позивачем, отже позивач надавав послуги з теплопостачання відповідачу, який є власником даного житла. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~ споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. В силу ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку - Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005р №630. Представник відповідача на підтвердження неотримання послуги теплопостачання долучив довідку (без дати та номера) про те, що 07.03.2010 року [PERSON] був здійснений виклик аварійоної служби через протікання приладів опалення, якою і демонтовано прилади опалення (а.с.46). З того часу, доводила сторона відповідача послуги від позивача не отримує щодо опалення квартири. Водночас, відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Єдиною підставою для зняття споживача з реєстраційного обліку і припинення відповідних нарахувань є акт про відключення, який має бути затверджений відповідною Комісією, а при відсутності зазначеного акта, відключення від системи централізованого опалення без дотримання відповідної процедури є самовільним. Відтак, твердження представника відповідача, що [PERSON] не надавались послуги теплопостачання, оскільки демонтовані прилади опалення є безпідставними, так як таке відключення від системи здійснено без дотримання порядку визначеного законодавством. Внаслідок неналежного виконання споживачем (відповідачем) зобов`язання по оплаті наданих послуг, як доводив представник позивача, станом на 01.09.2024р. виникла заборгованість перед позивачем в загальній сумі 78 913.78грн. (а.с.4). Щодо періоду нарахування заборгованості наявної за розрахунком заборгованості, то судом враховується наступне. Так, представник відповідача просив суд до спірних правовідносин застосувати строк позовної давності. Представник позивача щодо застосування строку позовної давності заперечила, оскільки відповідачем вносились оплати на погашення заборгованості у червні 2024 р. у розмірі 5 грн., про внесення таких коштів заперечила сторона відповідача, а тому оскільки жодного доказу про надходженгня даних коштів на рахунок позивача не надано, суд відхиляє дані доводи про отсанню сплату заборгованості відповідачем саме у червні 2024р. Отже, останній платіж був здійснений з поданного додатково розрахунку в жовтні 2008 року (а.с.57). Відповідно до вимог ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, та загальний строк якої встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно зі ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, пред`явленням особою позову до одного із кількох боржників, а також, якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Позов подано 22.10.2024р. Станом на 01.09.2021р. за відповідачем вже рахувався борг у сумі 49925.94грн. Однак, з врахуванням заявленного строку позовної давності стягненню підлягає сума з 22 жовтня 2021 року\~ по 01.09.2024р. у сумі 28 401.30грн. (за жовтень 2021р. 8 днів 174.27грн. та з листопада 2021р. по поданному розрахунку заборгованості). Позивач не довів перед судом,\~ що відповідач оплату вносив за поточний період протягом 3-х років перед зверненням до суду, отже перервав позовну давність щодо заборгованості, яка як встановлено судом в розрахунку позивача рахується з 2008 року, суд вваажає за підставності позовних вимог врахувати заяву сторонн відповідача про застосування строків позовної давності, та стягнути заборгованість у загальній сумі 28 401.30грн. за період з 22.10.29021р. по 01.09.2024р., з врахуванням поданого розрахунку позивачем. Доводи представника відповідача про те, що згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 30.01.2009р. було зобовязано відповідні органи надати [PERSON] \~ дозвіл на переобладнання квартири під нежитлове приміщення (крамницю) та дозвіл на проведення проектно-пошукових робіт з метою переобладнання, суд відхиляє, оскільки по перше відповідачем не надано доказів на виконання даного рішення та по друге факту відсутності на час вирішення спору судом оформленої у встановленому порядку документації щодо введення в експлуатацію нежитлового приміщення. Окрім того, в розрахунок заборгованості входить не тільки опалення самої квартири відповідача, а й інші нарахування (абонплата, місця загального користування тощо). Згідно ст. ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Задоволені судом вимоги стосуються межі мінімальної сплати судового збору. Тому, з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 3028 грн. (а.с.22). На підставі наведеного, відповідно Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №-630 від 21.07.2005р., ст. 7,9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 11, 15, 16, 509, 510, 526 ЦК України, ст.ст. 13, 78, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

Outcome: partial