Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (скорочена назва АТ «А-Банк») в грудні 2024 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30.05.2013 року [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ « А-Банку» відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у Анкеті-Заяві. Одночасно пунктом 1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість здійснювати зміну зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку . Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта. АТ "А-БАНК" свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що знайшло своє відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509,\~526,\~1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 23.11.2024 року має заборгованість у сумі 37575,25грн., яка складається з наступного: 21391,76грн - заборгованість за кредитом; 16183,49грн.- заборгованість по відсоткам; 0.00 грн. штрафи, яку позивач просить стягнути в повному обсязі. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2024 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 03 березня 2025 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2025 року у цій справі скасоване та призначено справу до розгляду за правилами\~ спрощеного позовного провадження. Представник відповідача Сердюченко В.В. 14.03.2025 надав відзив на позов, в якому в задоволенні позовних вимог просив відмовити, посилаючись на те, що в анкеті-заяві від 30.05.2013р. процентна ставка не зазначена.Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та Витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD», на які посилається позивач не містять підпису позичальника, не зрозуміло, яка саме картка перебуває в користуванні відповідача, такі Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору б/н від 30.05.2013р. Крім того, роздруківка із сайту позивача про «Умови та правила надання банківських послуг» належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена у постанові по справі №6-16цс-15 від 11 березня 2015 року. За відсутності підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, а також домовленості сторін у анкеті-заяві про сплату процентів за користування кредитом та неустойку у разі порушення боржником зобов`язання, слід дійти до висновку про повну необгрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом в сумі 16183,49 грн.. Також, представник відповідача вказав на те, що у розрахунку заборгованості відсутні відомості про загальну суму кредиту, яка була використана [PERSON] за весь час користування послугами банку, що робить такий розрахунок неповним і таким, що призводить до неможливості правильності обчислення заявлених до стягнення сум. Ухвалою суду від 24 березня 2025 року витребувано від Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» інформацію (з документальним підтвердженням) про: 1) загальну суму кредиту (тіло кредиту), яка була надана [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період користування послугами АТ «АКЦЕНТ-БАНК» за анкетою-заявою від 30.05.2013р. в період часу з 30.05.2013р. до 23.11.2024р.; 2) загальну суму кредитних коштів (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, тощо), яка була сплачена [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь АТ «АКЦЕНТ-БАНК» в період часу з 30.05.2013р. до 23.11.2024р.. 30.04.2025 представник відповідача надав суду додаткові пояснення на позов, в яких зазначив, що з інформації про банківські операції можна дослідити, що з рахунку [PERSON] кожного місяця здійснювалося списання відсотків за використання кредитного ліміту. Загальна сума списання відсотків за період з 30.05.2013 до 29.03.2025 року становить 47541,88 грн. Такі нарахування є односторонніми діями банку, на які згоди [PERSON] не надавала. Оскільки відповідач заперечує наявність зобов`язання щодо сплати відсотків, ці суми не повинні враховуватись у загальній сумі витрат за кредитом. Відповідно, фактична сума витрат відповідача за кредитом є меншою, ніж сума встановлена банком, та становить 91564,01 грн. Оскільки фактична сума витрат [PERSON] за кредитом є меншою, ніж сума погашення (зарахувань), та становить різницю у 13160,77грн, що ще раз підтверджує відсутність заборгованості, просить в задоволенні позовних вимог відмовити. У позовній заяві представник позивача просив справу розглянути у його відсутність та позов задовольнити. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав викладених у відзиві. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої\~статті 1048ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Згідно зі\~статтею 1049ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 30.05.2013 [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, в якій зазначена згода позичальника, що заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими у рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Підписом у Анкеті-заяві відповідач також засвідчив, що він ознайомився та погодився з договором надання банківських послуг. До кредитного договору банк додав Витяг із Умов та правил надання банківських послуг у А-Банку, тарифи надання банківських послуг (по картці «Універсальна», «Універсальна Gold»), які відповідачем не підписані. Згідно з розрахунком, [PERSON] за кредитним договором № б/н від 30.05.2013 станом на 23.11.2024 року має заборгованість у сумі 37575,25грн., яка складається з наступного: 21391,76грн - заборгованість за кредитом; 16183,49грн.- заборгованість по відсоткам; 0.00 грн. штрафи. Окрім того в матеріалах справи наявна виписка по картковому рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] . За змістом вказаної виписки Банк списував з [PERSON] відсотки за користування кредитним лімітом, а також комісію за обслуговування. Разом з тим, судом встановлено , що у Анкеті-заяві позичальника від 30.05.2013 відсутні умови договору про плату за користування кредитними коштами, тобто сторонами кредитного договору процентна ставка за користування кредитом не обумовлена, а доказів на підтвердження зворотного позивачем суду не надано. Як встановлено судом, анкета-заява від 30.05.2013 не містить умов щодо сплати відсотків, відповідальності позичальника за порушення зобов`язань у вигляді неустойки (пені, штрафів). Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, банк крім тіла кредиту, просив стягнути також і заборгованість зі сплати відсотків, в обґрунтування чого посилався на витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «Акцент-Банк», розміщених на сайті https://а-bank.com.ua/terms, Тарифи, які містяться у витягу з Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «Акцент-Банк», розміщених на сайті https://а-bank.com.ua/terms. Умови договорів приєднання розробляються банком, а тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам банківських послуг та доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Умови і правила надання банківських послуг, з якими був ознайомлений позичальник. Разом з тим, матеріали справи не містять підтвердження, що саме з доданими банком до позовної заяви Умовами та правилами надання банківських послуг у АТ КБ «А-Банк», тарифами ознайомився та погодився відповідач, підписуючи анкету-заяву, що саме зазначені документи містили умови щодо сплати відсотків, і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості. За відсутності підтвердження щодо конкретно запропонованих відповідачу Умов та правил банківських послуг, надані банком Умови та правила надання банківських послуг у АТ КБ «А-Банк», не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору. Витяг із Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «А-Банк» та тарифи не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як складову кредитного договору, укладеного між сторонами 30.05.2013 шляхом підписання анкети-заяви. Вказані висновки узгоджуються з висновками щодо застосування норм права, які регулюють подібні спірні правовідносини, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Крім того, слід також звернути увагу, що у позовній заяві банк зазначає відсоткову ставку у 30,00 відсотків, надаючи розрахунок заборгованості за договором. Втім підписана відповідачем анкета-заява також такої інформації не містить. Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які дають можливість встановити яким саме типом кредитного продукту виявив бажання скористатися відповідач. За відсутності у позивача права на нарахування плати за користування кредитом (процентів) суд приходить до висновку про те, що вимоги про стягнення заборгованості за відсотками не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту , слід зазначити наступне. Так, звертаючись до суду з позовом, АТ «А-Банк» просило стягнути зокрема заборгованість по тілу кредиту у розмірі 21\~391,76 грн. З виписки по картці з рахунку [NUMBER] [PERSON] за період з 30.05.2013р. по 29.03.2025р. вбачається, що сума витрат [PERSON] за період користування банківськими послугами становить 139105,89 грн та сума зарахувань 104724,78 грн., що також вбачається безпосередньо з першої сторінки виписки по картці від 29.03.2025р. Також, з виписки з кредитного рахунку встановлено, що відповідач періодично здійснював погашення за наданим кредитом. При цьому, загальна сума списання Банком відсотків за період з 30.05.2013 до 29.03.2025 року становить 47541,88 грн., що не було узгоджено сторонами по справі під час підписання Анкети\~заяви 30.05.2013. А отже, фактична сума витрат відповідача за кредитом є меншою, ніж сума встановлена банком, та становить 91564,01 грн., виходячи з наступного розрахунку: 139105,89 (сума витрат встановлена банком згідно виписок по картці за період з 30.05.2013 до 29.03.2025 року) - 47541,88 (загальна сума списання відсотків за використання кредитного ліміту за період з 30.05.2013 до 29.03.2025 року) =91564,01 грн. Відповідно, фактична сума витрат [PERSON] за кредитом є меншою, ніж сума погашення (зарахувань), та становить різницю у 13160,77грн, що підтверджує відсутність заборгованості відповідача. Розрахунок: 104724,78 грн (загальна сума зарахувань [PERSON] за кредитним договором) - 91564,01 грн. (фактична сума витрат відповідача за кредитом) = 13160,77грн. Згідно ст. 81 ЦПК України\~\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищевикладене , суд приходить до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «АКЦЕНТ БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволенню не підлягають. Питання про судові витрати належить вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed