Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

Позиція сторони позивача У березні 2025 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості у розмірі 192 039,11 грн, з яких: -заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 0,00 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 0,00 грн, три відсотки річних у розмірі 0,00 грн; -заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого гарячого водопостачання розмірі 0,00 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 0,00 грн, три відсотки річних у розмірі 0,00 грн; -заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 30723,21 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 3287,38 грн, три відсотки річних у розмірі 772,71 грн; -заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 50917,20 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 5448,12 грн, три відсотки річних у розмірі 1280,60 грн; -заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 31474,14 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 3003,95 грн, три відсотки річних у розмірі 701,14 грн, пеня y розмірі 689,39 грн; -заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 54395,43 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 5095,39 грн, три відсотки річних у розмірі 1152,80 грн, пеня y розмірі 1159,35 грн; -заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії y розмірі 1237,90 грн; -заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 641,85 грн; -заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 58,73 грн; -заборгованість за обслуговування вузла комерційного обліку постачання гарячої води у розмірі 0,00 грн; -витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 43,00 грн; -судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3028,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 01.05.2018 до 31.10.2021 позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ), а з 01.11.2021, у зв`язку із зміною законодавства, позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ). На виконання вимог законодавства, КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» на підставі типових договорів підготовлені та опубліковано/оприлюднено: - договір про надання послуг з ЦО/ЦПГВ опублікований в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085); - на веб-сайті позивача оприлюднені типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води https://kte.kmda.gov.ua/ukladannya-dogovoru-z-kp-kyvivteploen/. Будинок за адресою: [ADDRESS] , в цілому під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання. Як наслідок, квартира за зазначеною адресою під`єднана до внутрішньо-будинкової системи тепло- та водопостачання, а отже, відповідачі є споживачами послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 споживачами послуг з ТЕ/ПГВ. Відповідачі не здійснили належним чином оплату послуг, у зв`язку з чим перед позивачем станом на 01.10.2024 утворилась заборгованість. Окрім того, на підставі договору про відступлення права вимоги від 11.10.2018 ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних, фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відзив на позовну заяву [PERSON] У відзиві на позовну заяву представник [PERSON] - адвокат Чутченко Сергій Олексійович просить зменшити розмір неустойки, яка заявлена позивачем до стягнення, та розстрочити виконання рішення на 1 рік рівними частинами. У відзиві йдеться про те, що Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 р. № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» було визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, 3 процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Дана заборона скасована постановою від Кабміну 29 грудня 2023 р. №1405. Отже, інфляційні нарахування та 3 проценти річних не можуть бути стягнуті за період від 5 березня 2022 р. до 29 грудня 2023 р. Окрім того, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина друга статті 551 ЦК України). Виникнення заборгованості перед позивачем та нарахування неустойки на дану заборгованість зумовлена такими факторами: - карантинні обмеження Covid 19 вплинули на можливість відповідачів працювати і заробляти кошти; - запровадження військового стану також вплинуло на економіку країни загалом і на фінансовий стан відповідачів; - довготривала хвороба відповідача-2. [PERSON] вже протягом багатьох років тяжко хворіє. Всі вільні кошти родини йдуть на її лікування. Стан здоров`я відповідача-2 підтверджується довідкою з лікарні. За таких умов відповідачі просять зменшити розмір інфляційних втрат та 3 % річних, які заявлені позивачем до стягнення. Хвороба відповідачки та її майновий стан не дають змоги виконати ймовірне рішення суду у найкоротші терміни, а тому з метою уникнення складнощів при виконанні рішення представник просить розстрочити його виконання на 1 рік. Відзив на позовну заяву [PERSON] У відзиві на позовну заяву [PERSON] також просить зменшити розмір неустойки, яка заявлена позивачем до стягнення, та розстрочити виконання рішення на 1 рік рівними частинами. Вказує, що підтримую аргументи, доводи та заперечення, викладені у відзивах, поданих відповідачем-2 ( [PERSON] ) та відповідачем-4 ( [PERSON] ). Зокрема, вона погоджується із запереченнями щодо неправомірності нарахування штрафних санкцій у періоди дії мораторіїв, необхідності зменшення розміру неустойки та інфляційних/відсоткових нарахувань через скрутне матеріальне становище та виняткові обставини, а також з аргументацією відповідача-4 щодо відсутності у нього статусу споживача послуг за адресою [ADDRESS] . Просить суд вважати аргументацію, наведену у вказаних відзивах, такою, що викладена і від її імені, та врахувати її при ухваленні рішення у цій справі. Відзив на позовну заяву [PERSON] У відзиві на позовну заяву [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки він не є споживачем житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] . До 26 квітня 2019 року відповідач-4 проживав за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується декларацією про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу. Починаючи з 26 квітня 2019 року і по теперішній час відповідач-4 постійно проживає разом зі своєю дружиною, [PERSON] , за іншою адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором оренди квартири за адресою: [ADDRESS] , укладеним 26.04.2019 дружиною відповідача-4 - [PERSON] , квитанціями про сплату житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , які здійснювалися відповідачем-4 та/або його дружиною протягом періоду проживання. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII) індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Цей обов`язок виникає саме у споживача, тобто особи, яка фактично отримує та користується послугами. Водночас, пункт 6 частини першої статті 7 Закону № 2189-УІП прямо передбачає право споживача на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії та послуги з управління багатоквартирним будинком) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Хоча зазначена норма говорить про «тимчасову відсутність», її логіка і мета полягає у звільненні від оплати за послуги, які особа фактично не споживала через непроживання за відповідною адресою. Відповідач-4 не просто тимчасово відсутній, а постійно проживає за іншою адресою з 26.04.2019, що підтверджується документально. Таким чином, він не є споживачем послуг за адресою [ADDRESS] (за винятком послуг, плата за які не залежить від факту проживання/споживання, як-от опалення чи управління будинком, якщо він є співвласником). Верховний Суд неодноразово наголошував, що обов`язок оплати житлово-комунальних послуг виникає у споживача за умови фактичного користування ними. Хоча існують позиції щодо обов`язку власника нести витрати на утримання майна незалежно від проживання, це стосується передусім витрат, пов`язаних із власністю (утримання будинку, опалення як обігрів конструкцій будівлі), а не плати за індивідуально спожиті комунальні послуги (вода, газ, вивезення сміття тощо) особою, яка зареєстрована, але фактично не проживає і не споживає їх. Право на звільнення від оплати саме таких послуг при доведенні факту непроживання передбачене п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону № 2189-VIII. Факт реєстрації місця проживання сам по собі, без фактичного проживання та споживання послуг, не може бути безумовною підставою для покладення на особу обов`язку оплати за комунальні послуги, які вона не отримувала. Враховуючи наведені докази та норми законодавства, відповідач-4 [PERSON] не є боржником за комунальні послуги (окрім послуг з постачання теплової енергії та управління будинком, якщо вони є предметом спору) за адресою: [ADDRESS] , оскільки він не проживав за цією адресою та не споживав відповідні послуги. Вимоги позивача до нього в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Фактичні обставини справи, встановлені судом Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. З 01.05.2018 по 31.10.2021 надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснювало КП ««Київтеплоенерго». З 01.11.2021, у зв`язку зі зміною законодавства, КП ««Київтеплоенерго» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 №34 (5085). Також на веб-сайті КП «Київтеплоенерго» оприлюднені типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води https://kte.kmda.gov.ua/ukladannya-dogovoru-z-kp-kyyivteploen/ . Будинок за адресою: [ADDRESS] , в цілому під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання. На підтвердження наданих споживачам послуг позивачем до позовної заяви долучено акти про перевірку стану вузла обліку теплової енергії будинку, акти про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи, відомості про спожиту теплову енергію, корінці нарядів про включення та відключення опалення (а.с. 48-109). Власниками квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] в рівних долях, що підтверджується листом КП КМР «КМ БТІ» від 27.03.2025, свідоцтвом про право власності на житло від 19.01.2009 (а.с. 128, 129). Згідно з даними Реєстру територіальної громади міста Києва за адресою: [ADDRESS] зареєстровані 6 осіб: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (малолітній), [PERSON] , [INFO] (малолітня), [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 112). Водночас, відповідач-4 - [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , за вказаною адресою не проживає, що підтверджується актом від 30.04.2025, складеним мешканцями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , засвідченим начальником ЖЕД-319 [PERSON] При цьому, відповідач-4 [PERSON] до 26 квітня 2019 року проживав за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується декларацією про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, а з 26 квітня 2019 року проживає разом з дружиною, [PERSON] , за іншою адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором оренди квартири за адресою: [ADDRESS] , укладеним 26.04.2019 дружиною відповідача-4 - [PERSON] , квитанціями про сплату житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , які здійснювалися відповідачем-4 та/або його дружиною протягом періоду проживання. Позивач вказує, що відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті послуги з ЦО/ЦПГВ та з ТЕ/ПГВ, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.11.2024 складає 167 509,80 грн: за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 30723,21 грн, заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 50917,02 грн, за період з 01.11.2021 заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 31474,14 грн; заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 54395,43 грн. Норми права та мотиви суду Частиною першою статті 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV (у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (який введений в дію з 1 травня 2019 року, крім: статті 1, частини першої статті 2, статей 3-7, 9, 11, 12, частини другої статті 26, статей 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), частини другої статті 2, частин третьої та четвертої статті 8, частин другої та третьої статті 10, статті 15, частин першої, третьої та п`ятої статті 16, статті 18, частини п`ятої статті 28, пунктів 2, 3-1, 6, підпункту 1, підпункту "б" підпункту 2, підпунктів 5 та 11 пункту 8 цього розділу, які вводяться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом; частини третьої статті 11, абзаців першого та другого частини п`ятої статті 18, які вводяться в дію з 1 січня 2019 року). Згідно з визначенням, наведеним у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. За приписами ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. За правилами частини четвертої статті 319, статті 322 ЦК України власність зобов`язує; власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з п. 37 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. № 85), розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором. Згідно з п. 32, 33, 35, 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022), плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України; плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку. Розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач має право: на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги (постанова Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18). Питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для правильного її вирішення (постанови Верховного Суду від 28 жовтня 2019 року у справі № 727/9295/16-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц (провадження № 61-11107св18)). Відповідно до ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 77 - 80 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач належним чином виконує свої договірні зобов`язання шляхом надання послуг з централізованого опалення (з 01.11.2021 постачання теплової енергії) та централізованого постачання гарячої води (з 01.11.2021 постачання гарячої води) за адресою: [ADDRESS] . Також судом встановлено, що [PERSON] не є власником квартири [ADDRESS] та ніколи у ній не проживав, що підтверджується актом від 30.04.2025, декларацією про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, договором оренди квартири за адресою: [ADDRESS] , квитанціями про сплату житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] . Отже, [PERSON] фактично не користувався послугами, які надає позивач за адресою: [ADDRESS] , як наслідок, є неналежним відповідачем у справі, тому у задоволенні позову до нього слід відмовити. Фактичними користувачами послуг за адресою: [ADDRESS] є 5 осіб: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (малолітній), [PERSON] , [INFO] (малолітня), [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позов пред`явлено до повнолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Щодо боргу за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 Із згідно з розрахунком позивач здійснив нарахування заборгованості за період з 01.05.2018 по 31.10.2021, виходячи із 5 зареєстрованих осіб та визначив: - заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 30723,21 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 3287,38 грн, три відсотки річних у розмірі 772,71 грн; - заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 50917,20 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 5448,12 грн, три відсотки річних у розмірі 1280,60 грн. Суд, перевіривши розрахунок позивача, встановив, що нарахування інфляційної складової боргу та 3 відсотків річних за період з 01.03.2024 по 31.12.2024 здійснено з помилкою, оскільки позивач не врахував, що кількість днів у 2024 році становила 366 днів, а не 365. Тому, за період з 01.03.2024 по 31.12.2024 із суми боргу 30723,21 грн інфляційне збільшення складає: 30723,21 x 1.11200464 - 30723,21 = 3 441,14 грн, а 3 % річних: 30723,21 x 3 % x 306 : 366 : 100 = 770,60 грн. А за період з 01.03.2024 по 31.12.2024 із суми боргу 50917,20 грн інфляційне збільшення складає: 50917,02 x 1.11200464 - 50 917,02 = 5702,94 грн, а 3 % річних: 50 917,02 x 3 % x 306 : 366 : 100 = 1277,10 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на межі заявлених вимог, задоволенню підлягають позовні вимоги про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 30723,21 грн, інфляційної складової боргу у розмірі 3287,38 грн, три відсотки річних у розмірі 770,60 грн; а також заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 50917,20 грн, інфляційної складової боргу у розмірі 5448,12 грн, три відсотки річних у розмірі 1277,10 грн. Щодо боргу за період з 01.11.2021 по 31.12.2024 Згідно з розрахунком (а.с. 42) позивачем нараховано заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 31474,14 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 3003,95 грн, три відсотки річних у розмірі 701,14 грн, пеню y розмірі 689,39 грн. Суд, перевіривши розрахунок позивача, встановив, що нарахування інфляційної складової боргу та 3 відсотків річних, здійснено з помилкою, оскільки позивач не врахував, що оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги). Натомість, позивач на заборгованість за лютий 2024 р. здійснив нарахування індексу інфляції та 3 % річних з 01.03.2024 по 31.03.2024, тоді як повинен був здійснити нарахування з 01.04.2024, адже граничним строком внесення плати за спожиті послуги за лютий 2024 р. є останній день березня (31.03.2024), відповідно прострочення настає з 01 квітня 2024 року. Такий помилковий алгоритм застосовано позивачем і до інших місяців прострочення сплати заборгованості. Тому, інфляційне збільшення за період з 01.03.2024 по 31.12.2024 становить 2 962,60 грн, виходячи з такого розрахунку: Період 1 IIc (100,50 : 100) = 1.00500000 Інфляційне збільшення: 24 129,06 x 1.00500000 - 24 129,06 = 120,65 грн. Період 2 IIc (100,20 : 100) = 1.00200000 Інфляційне збільшення: 25 994,24 x 1.00200000 - 25 994,24 = 51,99 грн. Період 3 IIc (100,60 : 100) = 1.00600000 Інфляційне збільшення: 27 693,32 x 1.00600000 - 27 693,32 = 166,16 грн. Період 4 IIc (102,20 : 100) = 1.02200000 Інфляційне збільшення: 27 768,93 x 1.02200000 - 27 768,93 = 610,92 грн. Період 5 IIc (100,00 : 100) = 1.00000000 Інфляційне збільшення: 27 820,22 x 1.00000000 - 27 820,22 = 0,00 грн. Період 6 IIc (100,60 : 100) = 1.00600000 Інфляційне збільшення: 27 851,82 x 1.00600000 - 27 851,82 = 167,11 грн. Період 7 IIc (101,50 : 100) = 1.01500000 Інфляційне збільшення: 27 899,63 x 1.01500000 - 27 899,63 = 418,49 грн. Період 8 IIc (101,80 : 100) = 1.01800000 Інфляційне збільшення: 27 941,98 x 1.01800000 - 27 941,98 = 502,96 грн. Період 9 IIc (101,90 : 100) = 1.01900000 Інфляційне збільшення: 27 988,30 x 1.01900000 - 27 988,30 = 531,78 грн. Період 10 IIc (101,40 : 100) = 1.01400000 Інфляційне збільшення: 28 038,43 x 1.01400000 - 28 038,43 = 392,54 грн. А 3% річних становить 685,02 грн, виходячи з такого розрахунку: з 01/03/2024 до 31/03/2024 _ 24 129,06 x 3 % x 31 : 366 : 100 = 61,31 грн. з 01/04/2024 до 30/04/2024 _ 25 994,24 x 3 % x 30 : 366 : 100 = 63,92 грн. з 01/05/2024 до 31/05/2024 _ 27 693,32 x 3 % x 31 : 366 : 100 = 70,37 грн. з 01/06/2024 до 30/06/2024 _ 27 768,93 x 3 % x 30 : 366 : 100 = 68,28 грн. з 01/07/2024 до 31/07/2024_ 27 820,22 x 3 % x 31 : 366 : 100 = 70,69 грн. з 01/08/2024 до 31/08/2024 _ 27 851,82 x 3 % x 31 : 366 : 100 = 70,77 грн. з 01/09/2024 до 30/09/2024 _ 27 899,63 x 3 % x 30 : 366 : 100 = 68,61 грн. з 01/10/2024 до 31/10/2024 _ 27 941,98 x 3 % x 31 : 366 : 100 = 71,00 грн. з 01/11/2024 до 30/11/2024 _ 27 988,30 x 3 % x 30 : 366 : 100 = 68,82 грн. з 01/12/2024 до 31/12/2024 _ 28 038,43 x 3 % x 31 : 366 : 100 = 71,25 грн. Позивач також просить стягнути пеню y розмірі 689,39 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З огляду на те, що [PERSON] перенесла серйозне захворювання, має незначну пенсію, а також, враховуючи, що [PERSON] має незначну заробітну плату, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 50 % від заявленої суми 344,69 (689,39/2). Отже, з відповідачів 1-3 підлягає солідарному стягненню заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 31474,14 грн, інфляційна складова боргу у розмірі 2 962,60 грн, три відсотки річних у розмірі 685,02 грн, пеню y розмірі 344,69 грн. Окрім того, позивач просить стягнути заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 54395,43 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 5095,39 грн, три відсотки річних у розмірі 1152,80 грн, пеню y розмірі 1159,35 грн. Однак слід зауважити, що позивачем нараховано заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води на 6 зареєстрованих осіб, тоді як [PERSON] фактично не користувався цими послугами, тому підлягає виключенню у зв`язку з цим нарахування боргу, пов`язаного із споживанням цією особою гарячої води. Тому, нарахування послуг з постачання гарячої води слід здійснити на 5, а не на 6 осіб. У зв`язку з чим вимоги про стягнення заборгованості за послуги з постачання гарячої води у розмірі підлягають задоволенню у розмірі 45 329,52 грн (54395,43/6*5= 45 329,52). Як наслідок, інфляційне збільшення нараховане на заборгованість за послуги з постачання гарячої води за період з 01.03.2024 по 31.12.2024 становить 4 104,11 грн, а 3 % річних 926,38 грн, пеня 935,31 грн, виходячи з таких розрахунків: Період 1 IIc (100,50 : 100) = 1.00500000 Інфляційне збільшення: 31 332,95 x 1.00500000 - 31 332,95 = 156,66 грн. Період 2 IIc (100,20 : 100) = 1.00200000 Інфляційне збільшення: 32 582,81 x 1.00200000 - 32 582,81 = 65,17 грн. Період 3 IIc (100,60 : 100) = 1.00600000 Інфляційне збільшення: 33 892,19 x 1.00600000 - 33 892,19 = 203,35 грн. Період 4 IIc (102,20 : 100) = 1.02200000 Інфляційне збільшення: 35 156,93 x 1.02200000 - 35 156,93 = 773,45 грн. Період 5 IIc (100,00 : 100) = 1.00000000 Інфляційне збільшення: 36 496,06 x 1.00000000 - 36 496,06 = 0,00 грн. Період 6 IIc (100,60 : 100) = 1.00600000 Інфляційне збільшення: 37 238,05 x 1.00600000 - 37 238,05 = 223,43 грн. Період 7 IIc (101,50 : 100) = 1.01500000 Інфляційне збільшення: 38 696,21 x 1.01500000 - 38 696,21 = 580,44 грн. Період 8 IIc (101,80 : 100) = 1.01800000 Інфляційне збільшення: 39 927,35 x 1.01800000 - 39 927,35 = 718,69 грн. Період 9 IIc (101,90 : 100) = 1.01900000 Інфляційне збільшення: 41 326,00 x 1.01900000 - 41 326,00 = 785,19 грн. Період 10 IIc (101,40 : 100) = 1.01400000 Інфляційне збільшення: 42 694,90 x 1.01400000 - 42 694,90 = 597,73 грн. 3 % річних: з 01/03/2024 до 31/03/2024 _ 31 332,95 x 3 % x 31 : 366 : 100 = 79,62 грн. з 01/04/2024 до 30/04/2024 _ 32 582,81 x 3 % x 30 : 366 : 100 = 80,12 грн. з 01/05/2024 до 31/05/2024 _ 33 892,19 x 3 % x 31 : 366 : 100 = 86,12 грн. з 01/06/2024 до 30/06/2024 _ 35 156,93 x 3 % x 30 : 366 : 100 = 86,45 грн. з 01/07/2024 до 31/07/2024 _ 36 496,06 x 3 % x 31 : 366 : 100 = 92,74 грн. з 01/08/2024 до 31/08/2024 _ 37 238,05 x 3 % x 31 : 366 : 100 = 94,62 грн. з 01/09/2024 до 30/09/2024 _ 38 696,21 x 3 % x 30 : 366 : 100 = 95,15 грн. з 01/10/2024 до 31/10/2024 _ 39 927,35 x 3 % x 31 : 366 : 100 = 101,45 грн. з 01/11/2024 до 30/11/2024 _ 41 326,00 x 3 % x 30 : 366 : 100 = 101,62 грн. з 01/12/2024 до 31/12/2024 _ 42 694,90 x 3 % x 31 : 366 : 100 = 108,49 грн. Пеня за період з 01.05.2024-31.12.2024 (такий період вказаний у розрахунку позивача): з 01/05/2024 до 31/05/2024 _ 33 892,19 x 0.01 x 31 : 100 = 105,07 грн. з 01/06/2024 до 30/06/2024 _ 35 156,93 x 0.01 x 30 : 100 = 105,47 грн. з 01/07/2024 до 31/07/2024 _ 36 496,06 x 0.01 x 31 : 100 = 113,14 грн. з 01/08/2024 до 31/08/2024 _ 37 238,05 x 0.01 x 31 : 100 = 115,44 грн. з 01/09/2024 до 30/09/2024 _ 38 696,21 x 0.01 x 30 : 100 = 116,09 грн. з 01/10/2024 до 31/10/2024 _ 39 927,35 x 0.01 x 31 : 100 = 123,77 грн. з 01/11/2024 до 30/11/2024 _ 41 326,00 x 0.01 x 30 : 100 = 123,98 грн. з 01/12/2024 до 31/12/2024 _ 42 694,90 x 0.01 x 31 : 100 = 132,35 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З огляду на те, що [PERSON] перенесла серйозне захворювання, має незначну пенсію, а також, враховуючи, що [PERSON] має незначну заробітну плату, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 50 % від заявленої суми 467,66 (935,31/2). Отже, з відповідачів 1-3 підлягає солідарному стягненню заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 45 329,52 грн, інфляційна складова боргу у розмірі 4 104,11 грн, три відсотки річних у розмірі 926,38 грн, пеню y розмірі 467,66 грн. Також підлягає солідарному стягненню з відповідачів 1-3: - заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії y розмірі 1237,90 грн; - заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 641,85 грн; - заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 58,73 грн. З огляду на зазначене, позов підлягає частковому задоволенню на суму 180 656,20 грн. Щодо розстрочення виконання рішення Відповідно до ч. 1, 3, 4, 5 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. З огляду на наявність захворювання у [PERSON] , а також враховуючи незадовільний матеріальний стан як [PERSON] , так і [PERSON] , що підтверджується відповідними довідками, суд вважає за можливе розстрочити виконання даного рішення про стягнення заборгованості у загальному розмірі 180 656,21 грн, шляхом сплати щомісячних платежів до 31 числа кожного місяця за протягом 12 місяців рівними частинами, починаючи виконання після набрання рішенням законної сили. Щодо судових витрат Відповідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, то на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору та витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно пропорційно з кожного з відповідачів 1-3. Судовий збір з кожного по 949,50 грн (180656,21*3028/ 192039,11 = 2 848,51/3=949,50), інші витрати 13,48 грн (180656,21*43/192039,11 = 40,45/3= 13,48).

Outcome: partial