Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат С.П. Бєлік звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товарна біржа «Дніпродзержинська», про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. Представник позивача просить суд: визнати дійсним договір купівлі-продажу від 22.12.1997р. квартири [ADDRESS] , укладений та зареєстрований на Товарній біржі «Дніпродзержинська» між [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтуванні позову представник позивача зазначає, що 22.12.1997р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений на Товарній біржі «Дніпродзержинська» договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Договір укладено на виконання біржевої угоди, зареєстрованої на Товарній біржі «Дніпродзержинська» 22.12.97р. за №435-Н, реєстраційний номер 001/435-Н. Зазначений договір купівлі-продажу був зареєстрований у Дніпродзержинському БТІ (тепер Комунальне підприємство «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради») у реєстровій книзі №113 за реєстровим №20781. Договір був повністю виконаний сторонами. Сторони були ознайомлені з умовами Договору, в тому числі, що Договір, який вони уклали на Біржі, не потребує нотаріального посвідчення. Позивач користується вищезазначеною квартирою на протязі 27 років для постійного проживання. На протязі вказаного періоду ніхто Договір не оскаржував. Позивач зазначає, що на теперішній час у нього виникла необхідність відчуження вищезазначеної квартири. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Бєлік С.П. не з`явились, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не з`явились, повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товарна біржа «Дніпродзержинська» не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ухвалою суду від 20 листопада 2024 року відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 18 квітня 2025 року залучено в якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 12 травня 2025 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 22 грудня 1997р. [PERSON] , яка діяла за себе та своїх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого [PERSON] продала, а [PERSON] купив квартиру, загальною площею 69,4 кв.м., жилою площею 48,8 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Цей договір укладено до виконання біржевої угоди, зареєстрованої на товарній біржі «Дніпродзержинська» 22.12.97р. за №435-Н. Реєстраційний номер 001/435-Н. Зареєстровано Дніпродзержинським БТІ у реєстровій книзі №113 за реєстровим №20781 (а.с.26-27). З довідки Комунального підприємства «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 29.10.2024р. №10-2-55 вбачається, що станом на 31.12.2012 право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22.12.1997, зареєстрованого Товарною біржею «Дніпродзержинська», р№001/435-Н. Зареєстровано Дніпродзержинським БТІ у реєстровій книзі №113 за реєстровим №20781. Первинна реєстрація права власності на вказану квартиру була здійснена за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 05.12.1997, виданого органом приватизації ДМК згідно з розпорядженням №2720 від 05.12.1997 (а.с.12). Відповідно до інформації №400699127 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.10.2024 року, вбачається, що стосовно квартири [ADDRESS] , відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у Державному реєстрі іпотек відсутні (а.с.19). В матеріалах справи містяться акт №8 про проживання, наданий 24.10.2024 року ТОВ «Керуюча компанія «Лідер-Комфорт-Сервіс» та довідка №61, надана 24.10.2024 року ТОВ «Керуюча компанія «Лідер-Комфорт-Сервіс», відповідно до яких вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та дійсно проживають [PERSON] , [INFO] , (дата реєстрації 31.03.1998), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.16-17). Також в матеріалах справи міститься технічний паспорт на вищевказану квартиру на ім`я [PERSON] ; довідка № 62, надана 24.10.2024 року ТОВ «Керуюча компанія «Лідер-Комфорт-Сервіс», відповідно до якої вбачається, що [PERSON] сплачує комунальні послуги по вищезазначеній квартирі та станом на 24.10.2024р. заборгованість відсутня (а.с.13-15, 18). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.03.2025 року приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган М.А. відмовив [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії посвідчені договору дарування квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу, зареєстрований на товарній біржі не відповідає вимогам законодавства України. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач має намір відчужити квартиру [ADDRESS] , але цьому перешкоджає відсутність нотаріального посвідчення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 22.12.1997р., тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. У відповідності до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу розпоряджатися своїм майном, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач з вимогою про повернення сплаченого судового збору не звертався, судовий збір залишається за позивачем.

Outcome: approved