Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

1.Описова частина 1.1. Стислий виклад позиції позивача У жовтні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до ПрТА СК «ВУСО», [PERSON] , у якому просив стягнути ПрАТ СК «ВУСО» невиплачену суму страхового відшкодування у розмірі 23 431,56 грн, пеню у розмірі 2 723,44 грн, 3% річних у розмірі 311,14 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 167,25 грн., з [PERSON] стягнути майнову шкоду у розмірі 64 035, 54 грн, моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. Здійснити розподіл судових витрат. 1.2. Стислий виклад позиції учасників справи Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не подавав. 19.02.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву ПрАТ СК «ВУСО», у якому відповідач заперечив проти заявлених позивачем вимог та просив відмовити у задоволенні позову. 1.3. Заяви, клопотання учасників справи Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за наявними у справі матеріалами до суду не надходили. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні не подавалися. 24.02.2025 на адресу суду надійшло клопотання відповідача ПрАТ СК «ВУСО» про закриття провадження у справі в частині заявлених [PERSON] позовних вимог до ПрАТ СК «ВУСО» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 13 825,55 грн, пені у розмірі 2 723,44 грн, 3% річних у розмірі 311,14 грн, інфляційних втрат у розмірі 1 167,25 грн. Додано квитанції про сплату вказаних сум на рахунок позивача. 26.05.2025 на адресу суду надійшло клопотання позивача про закриття провадження у справі в частині пред`явлених до [PERSON] позовних вимог. 27.05.2025 на адресу суду надішло клопотання позивача про розгляд справи без його учсті та без участі представника позивача. Позивач просить продовжити розгляд справи в частині пред`явлених позовних вимог до ПрАТ СК «ВУСО». 1.4.Процесуальні дії у справі Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2024 головуючим суддею у справі визначений суддя С. О. Чекулаєв. Ухвалою Голосіївського районного суду від 30.10.024 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) учасників справи. Ухвалою Голосіївського районного суду від 28.05.2025 закрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку із неявкою учасників справи (їх представників), повідомлених належним чином про розгляд справи. 2.Мотивувальна частина 2.1.Фактичні обставини, встановлені судом 09 квітня 2024 року в місті Києві на перетині просп. Бажана та просп. Григоренка сталось ДТП за участю водія транспортного засобу «OPEL ASTRA» р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «FIAT DOBLO» р.н. [NUMBER] , що належить на праві приватної власності [PERSON] . На підставі п.33.2. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» склали спільне повідомлення про ДТП (європротокол), де в графі «Обставини ДТП» вказано, що ДНІ трапилась під час того як водій транспортного засобу «OPEL ASTRA» р.н. [NUMBER] [PERSON] порушив правила дорожнього руху та здійснив зіткнення із задньою частиною іншого транспортного засобу під час руху в одному і тому ж напрямку та по тій самій же смузі. На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідальність винної особи на момент настання ДТП була застрахована згідно полісу ОСЦПВВНТЗ №220087742, виданого ПрТА СК «ВУСО», ліміт відповідальності за майнову шкоду 130000,00 грн, франшиза 1300,00 грн. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 30.05.2022 № 108, затверджено максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України в розмірі 80 000 гривень на потерпілого, що діють з 01.07.2022. Враховуючи наведене, відповідальність за Полісом ОСЦПВВНТЗ №220087742, в межах 80 000 грн. 00 коп.(франшиза - 1 300,00 грн.), несе Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», дійсного на дату ДТП. 03.05.2024 за результатами розгляду заяви Позивача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» виплатила страхове відшкодування у розмірі 47 106 грн 97 коп. З метою самостійного визначення вартості матеріального збитку транспортного засобу «FIAT DOBLO» р.н. [NUMBER] , Позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Клевер Експерт», який підготував Висновок щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ «FIAT DOBLO» р.н. [NUMBER] № 250/06-24 від 28.06.2024 року. Згідно зі Звітом № 250/06-24 від 28.06.2024 року про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «FIAT DOBLO» р.н. [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу становить 71 838 грн. 53 коп., повна вартість відновлювального ремонту КТЗ складає 134 574,07 грн. Таким чином невиплачене страхове відшкодування ПрАТ СК «ВУСО» становить у розмірі вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, що становить 23 431,56 грн. (71 838,53 грн. (вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу) - 47 106,97 грн.( виплачене страхове відшкодування у неповному розмірі) - 1 300,00 грн (франшиза за Полісом) ). Неналежно виконавши своє грошове зобов`язання (сплата страхового відшкодування у неповному розмірі), Відповідач-1 прострочив виплату решти страхового відшкодування у розмірі 71 838,53 грн. - 47 106,97 грн. - 1 300,00 грн = 23 431,56 грн. (недоплачене страхове відшкодування) на 162 днів (з 03.05.2024 по 11.10.2024 року), а тому повинен сплатити потерпілому за прострочення виконання грошового зобов`язання пеню у розмірі 2 723,44 грн, 3% річних у розмірі 311,14 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 167,25 грн. 2.2. Застосовані норми права Положеннями ст. 11 ЦПК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. За змістом ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. За положеннями п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (тут і надалі в редакції чинній станом на дату настання ДТП), регламентна виплата - страхова виплата (страхове відшкодування), що здійснюється Моторним (транспортним) страховим бюро України (далі - МТСБУ) за рахунок коштів централізованим страхових резервних фондів у випадках, передбачених цим Законом. Згідно ч. 2 ст. 18 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання події, що є підставою для здійснення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, чинних на день настання такої події, а для регламентної виплати, визначеної пунктом 4 частини першої статті 43 цього Закону, - у межах страхових сум, встановлених на день укладення внутрішнього договору страхування, за яким здійснюється така виплата, зобов`язано у встановленому цим Законом порядку здійснити регламентну виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальнимремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, ч до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Також відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до п. 33.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV (надалі Закон України № 1961-IV) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Розподіл обов`язку з відшкодування шкоди, у разі наявності вини заподіювала шкоди, розподіляється між страховою компанією (МТСБУ) в межах ліміту страхової суми, зоподіювачем шкоди у разі перевищення лімітів страхової виплати, та роботодавцем, у разі якщо шкоди завдано працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків і розмір такої шкоди перевищує ліміт страхової суми. Згідно примітки ст. 124 КУпАП особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. (ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з ч.1 п. 1 ч. 2, 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Системний аналіз статті 22 ЦК України, частини другої статті 1192, статті 1194 ЦК України дозволяє дійти висновку, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню, є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу. Відповідно до ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. 2.3. Мотиви, з яких виходить суд У ході розгляду справи судом встановлено, що 03.05.2024 року за Приватне ПрАт СК «ВУСО» виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 47 106 грн 97 коп., а 21.02.2025 доплатило невиплачену суму страхового відшкодування у розмірі 13 825,55 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 21.02.2025 № 12203. Однак, невиплаченим страховим відшкодуванням залишилось 9 606,01 грн, оскільки згідно зі Звітом № 250/06-24 від 28.06.2024 про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «FIAT DOBLO» р.н. [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу становить 71 838 грн. 53 коп., повна вартість відновлювального ремонту КТЗ складає 134 574,07 грн. (71 838,53 грн. (вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу) - 47 106,97 грн.(виплачене страхове відшкодування у неповному розмірі) - 1 300,00 грн (франшиза за Полісом) =23 431,56 грн). Утім станом на дату подання даної позовної заяви Відповідачем-1 на користь Позивача так і не було здійснено виплату частини страхового відшкодування у належному розмірі, а саме не доплачено 9 606,01 грн. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Отже, із Відповідача-1 на користь Позивача підлягає стягненню невиплачене страхове відшкодування у розмірі залишку вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, що становить 9 606,01 грн. Заперечуючи проти визначеного матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у наданому позивачем звіті оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «FIAT DOBLO» р.н. [NUMBER] , ПрАТ СК «ВУСО» належних доказів на спростування цих висновків суду не надало. Відповідного клопотання про призначення у справі експертизи з метою спростування цієї суми збитку не заявляло. Крім того, страховик не здійснивши повну виплату страхового відшкодування потерпілому в строк, встановлений законом, а відповідно своєчасно не виконавши своє грошове зобов`язання перед Позивачем, зобов`язаний сплатити останньому штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язання. Однак ПрАТ СК «ВУСО» було здійснено сплату штрафних санкцій у зв`язку із несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання на рахунок позивача, а саме сплачено пеню у розмірі 2 723,44 грн, 3% річних у розмірі 311,14 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 167,25 грн. , що підтверджується платіжними дорученнями від 21.02.2025 №12000, № 12001, №12002, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, так як добровільно виконані страховиком. 3. Висновки суду Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, часткову сплату страховиком невиплаченого страхового відшкодування та штрафних санкцій під час розгляду справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та наявності законних підстав для стягнення з ПрАТ СК 2ВУСО» на користь позивача недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 9 606,01 грн. Решта заявлених позивачем вимог до ПрАТ СК «ВУСО» виконана страховиком, що підтверджується доданими до матеріалів справи квитанціями. 4.Судові витрати З урахуванням того, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача ПрА СК «ВУСО» на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211,20 грн. При цьому суд вважає, що наявні підстави для зменшення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вони не є співмірним із складністю справи, наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на надання послуг та їх обсягом, відсутністю впливу вирішення справи на репутацію сторони та відсутністю публічного інтересу до справи. На основі Договору № 17/08/24-ЮП/ІЬ від 19.08.2024, укладеного між Позивачем та [PERSON] , останній надав Позивачу такі послуги (вчинення процесуальних дій поза судовим засіданням) з розрахунку 1 250,00 грн. за 1 годину роботи: Юридична консультація ЗАМОВНИКА - 1,0 година (сукупно). Вивчення документів, наданих ЗАМОВНИКОМ - 1,0 година (сукупно). Підготовка та подання до суду позовної заяви - 6 годин (сукупно). Відповідно до Акта виконаних робіт №1 [PERSON] виконав свої зобов`язання за Договором, а Позивач прийняв виконані роботи вартістю 10 000,00 грн. Щодо виконаних робіт (наданих послуг) сторони претензій одна до одної не мають. При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат та часткове задоволення позову, та вважає, що сума витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню до 5000,00 грн., що є обґрунтованим та відповідає дійсності та необхідності витрат. Таким чином, з ПрАТ «СК «ВУСО» на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial