Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

МТСБУ звернулося в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, який мотивує тим, що 14.05.2023 року у м. Конотопі Сумської області мала місце ДТП за участі колісного транспортного засобу, мотоциклу «Lifan\~LF-200» без державної реєстрації під керуванням водія [PERSON] та колісного транспортного засобу марки «Mitsubishi Pajero 2.5 ТD» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] .. В наслідок вказаної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23.05.2023 року винним у вчиненні ДТП визнано водія колісного транспортного засобу, мотоциклу «Lifan\~LF-200» без державної реєстрації [PERSON] .. На момент даної ДТП колісний транспортний засіб марки «Lifan\~LF-200»,\~яким керував\~водій [PERSON] не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілою особою [PERSON] 07.06.2023 року подано до МТСБУ заяву щодо здійснення регламентної виплати із відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП. МТСБУ здійснило узгоджену з потерпілою особою [PERSON] на користь останнього, регламенту виплату із страхового відшкодування в розмірі 37040,96 грн. Крім того, МТСБУ сплатило на користь ТОВ «СОС Сервис Україна» 3150,00 грн. за експертне дослідження та збір документів. На підставі викладеного, просить суд стягнути в порядку регресу з [PERSON] , [INFO] на користь МТСБУ суму сплаченого відшкодування, пов`язаного з регламентною виплатою, у розмірі 37040,96 грн., суму понесених витрат на встановлення збитку та збір документів в розмірі 3150,00 грн., а також судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 3028,00 грн. Ухвалою судді Буринського районного суду Сумської області від 17.12.2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник МТСБУ [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву щодо проведення судових засідань за відсутності представника позивача, в якій просить судові засідання по справі провести за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] ,\~будучи\~належним\~чином\~повідомленим про\~дату, час\~та місце розгляду\~справи в судове засідання повторно не з`явився, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався та заяв про відкладення розгляду справи чи його проведення без його участі не подавав. З врахуванням вказаних обставин та положень ст.280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Оскільки, сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23.05.2023 року, яка набрала законної сили 02.06.2023 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП, та, відповідно до\~ч.2 ст.36 КУпАП,\~застосовано до нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить\~17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, та стягнуто судовий збір (а.с.10-11). Із вказаної постанови вбачається, що 14.05.2023 року о 22 год. 34 хв. Лосицький по просп. Миру в м. Конотопі Сумської області керував мотоциклом «Lifan LF-200-10В» без д.р.з. в стані алкогольного сп`яніння, чим\~порушив вимоги\~п.2.9а ПДР, затв. постановою КМУ від\~10 жовтня 2001 року\~№ 1306. Крім того, 14.05.2023 року о 22 год. 34 хв. [PERSON] по просп. Миру в\~м. Конотопі Сумської області, керуючи мотоциклом «Lifan LF-200-10В» без д.р.з., не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та при повороті ліворуч з просп. Миру на вул. Братів Лузанів не надав переваги в русі автомобілю\~«Mitsubishi Pajero Sport» д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався по рівнозначній дорозі\~по просп. Миру в зустрічному напрямку прямо, чим порушив вимоги п.п.2.3Б, 16.13 ПДР, затв. постановою КМУ від\~10 жовтня 2001 року №1306, внаслідок чого відбулося зіткнення\~мотоцикла «Lifan LF-200-10В» без д.р.н. і автомобіля\~«Mitsubishi Pajero Sport» д.р.н. [NUMBER] \~та\~транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно вимог ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Цивільна правова відповідальність [PERSON] була забезпечена договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ/2983831 (строк дії з 19.12.2022 року по 18.12.2023 року включно) страховик АТ «СГ «ТАС» (а.с.17). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником автомобіля «Mitsubishi Pajero Sport 2.55 ТD»» р.н. [NUMBER] є [PERSON] (а.с.16). 07.06.2023 року [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталося 14.05.2023 року (а.с.13). Згідно звіту №249.23Е_SOS_-230619-261882 автотоварознавчого дослідження автомобіля Mitsubishi Pajero Sport р.н. [NUMBER] складеного 11.07.2023 року та додатками до нього, вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Mitsubishi Pajero Sport р.н. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, виходячи з наданих замовником вихідних даних, складає (з ПДВ на запасні частини та матеріали): 40078,82 грн. (а.с.20-34). Згідно акту надання послуг №2856 від 21.07.2023 р. складеного представником замовника МТСБУ і представником виконався ТОВ «СОС Сервіс Україна» загальна вартість робіт (послуг) склала без ПДВ 3150,00 грн. (а.с.35). Як вбачається з платіжної інструкції №973654 від 24.07.2023 р. Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату по справі №93361, згідно наказу №3/12900 від 21.07.2023 р., т.з. [NUMBER] в сумі 37040,96 грн. на рахунок [PERSON] (а.с.39). Крім того, згідно платіжної інструкції №974134 від 07.08.2023 року МТСБУ сплатило ТОВ СОС Сервіс Україна 3150,00 грн. за оплату послуг аваркома (експерта) по справі №93361, згідно рах. №2856 від 21.07.2023 р., т.з. [NUMBER] (а.с.37). Однак, відповідач добровільно не відшкодував позивачу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування. Згідно вимог п.39.1. ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією i здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту. Згідно п.39.2.1. ст.39 вказаного Закону одним із завдань МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно вимог п.п.а п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 ст.1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. В п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до пункту 40.3 статті 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Пунктом 41.4 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. За приписами ч.2, 3 ст.1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. В п.4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 грудня 2018 року у справі № 715/1586/17 (провадження № 61-28576св18). Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 року № 154/2094/16-ц у деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Згідно вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. В ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З матеріалів справи вбачається, що Моторне (транспортне) страхове бюро України, прийнявши рішення про здійснення регламентної виплати за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, здійснило її виплату в порядку, передбаченому ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З огляду на вищевикладене, оскільки [PERSON] керував мотоциклом «Lifan\~LF-200» без д.н.з., цивільно-правова відповідальність якого на момент спричинення ним дорожньо-транспортної пригоди не збула застрахована, а позивачем було відшкодовано завдану відповідачем шкоду, але він в добровільному порядку понесені витрати позивачу не компенсував, а також станом на час розгляду справи відповідачем відшкодування шкоди не відбулося, будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати суду не надано, вбачаються правові підстави для стягнення з відповідача в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в загальні сумі 40190,96 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з врахуванням задоволених повністю вимог,\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню\~понесені судові витрати по сплаті судового збору\~в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved