Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

АТ «А-БАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №А31JСТ155101150089 від 08.07.2021 у розмірі 32277 грн 34 коп. Заявлені вимоги мотивують тим, що 08.07.2021, будучи клієнтом банку, [PERSON] уклала з Банком кредитний договір А31JСТ155101150089, за умовами якого їй надано кредит у розмірі 25000 грн, строком на 29 місяців до 07.12.2023 зі сплатою процентів у розмірі 50,00 річних. Кредитний договір складається із Заяви клієнта та Графіку погашення кредиту. Кредитний договір підписано відповідачем простим електронним підписом у вигляді ОТР-паролю. Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору. Однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконував, тому станом на 26.03.2025 заборгованість відповідача за даним кредитним Договором склала суму у розмірі 32277,34 грн, яка складається з 19978,03 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом, 12299,31 гривень загальний залишок заборгованості за процентами. Позовна заява надійшла до суду 26.03.2025. Ухвалою головуючого судді від 07.04.2025, після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача, заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з призначенням судового засідання на 05.05.2025, яке відкладалось на 21.05.2025 через неявку відповідачки. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При пред`явленні позову заявлене клопотання про розгляд справи у відсутність представника АТ «А-Банк». Відповідач [PERSON] у судове засідання 05.05.2025 та 21.05.2025 не з`явилась, за місцем реєстрації судові виклики і повідомлення не отримує. Судові виклики були направлені їй засобами електронного зв`язку, з розміщенням оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі Судової влади України за адресою: https://court.gov.ua/storage/portal/sud2515/Ehorov.pdf. На підставі ст. 280, 281 ЦПК України\~судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до\~ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 08.07.2021 відповідач, будучи клієнтом банку, уклала з позивачем кредитний договір А31JСТ155101150089, щодо надання останній кредиту в розмірі 25000 грн строком на 24 місяців (тобто до 08.07.2023 року) зі сплатою процентів у розмірі 50% щорічно (а.с.7зворот,8). Згідно п. 20 цієї заяви відповідач надав свою згоду на те, що підписана ним заява разом з умовами та правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «А-Банк» при наданні банківських послуг, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту, складає між відповідачем та банком кредитний договір, що підтверджується електронним підписом відповідача у заяві. Всі основні умови кредитування доведені до відповідача, про що свідчить його електронний цифровий підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка» (а.с.6зворот,7). Згідно до п. 6 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 50% річних. Із меморіального ордера № TR.18302685.14646.1637 вбачається, що [PERSON] отримала грошові кошти у розмірі 25\~000 гривень на кредитний згідно договору № А31JСТ155101150089 від 08.07.2021 (а.с.11зворот). При цьому, як вбачається із виписки по кредиту станом на 26.03.2025 за період з 08.07.2021 по 25.03.2025 відповідач користувалась наданими кредитними коштами та частково погашала заборгованість (а.с.12,13). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № А31JСТ155101150089 від 08.07.2021 станом на 26.03.2025 заборгованість [PERSON] становить 32277, 34 грн, яка складається з 19978,03 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 12299,31 грн - загальний залишок заборгованості за процентами (а.с.9-11). Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 664 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Як вбачається із матеріалів справи Паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка» від 08.07.2021 підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Враховуючи положення ч. 1ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ч.1, 2ст. 6 Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З огляду на вищевикладене, суд доходить до висновку про належне ознайомлення відповідача з умовами укладеного кредитного договору, шляхом підписання паспорту споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка» електронним підписом. Згідно з вимогами ч. 1ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ «А-БАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634\~ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до вимог ч. 1ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Статтею 525\~ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст.526, ч. 1 ст.527, ч. 1 ст.530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, враховуючи, вимоги частини другої статті 530 ЦК України, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в будь-яких час. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «А-БАНК» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Факт користування відповідачем [PERSON] кредитними коштами та їх несвоєчасне повернення знайшов своє підтвердження у матеріалах справи, зокрема виписці по кредиту за період 08.07.2021 по 25.03.2025. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Розглядаючи справу у відсутність відповідача, за відсутності відзиву, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» є доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.25зворот), які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved