Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

13 березня 2023 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Сітісервіс \~КР» (далі\~ ТОВ\~«Сітісервіс-КР»)\~про захист\~прав споживачів. Позовна заява\~мотивована тим,\~що ТОВ «Сітісервіс-КР» надає послуги з управління багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] . Позивачі є споживачами житлово-комунальних послуг ТОВ «Сітісервіс-КР». 11.01.2023 ТОВ «Сітісервіс-КР» отримало запит позивачів про надання інформації від 18.12.2022, в якому ті просили надати відомості щодо житлового будинку, передбачені додатками 1-5 до Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 № 712, а також п. 12 даного Типового договору, за період з 01.10.2018 по 11.01.2023. До теперішнього часу позивачі не отримали відповіді від ТОВ «Сітісервіс-КР», у зв`язку з цим вважають, що їх права як споживачів порушені внаслідок застосування ТОВ «Сітісервіс-КР» нечесної підприємницької практики, забороненої приписами ч. 1 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів». Відсутність надання відомостей щодо затребуваної інформації позбавляє позивачів можливості належним чином виконувати власні обов`язки власників та споживачів через відсутність у них як відповідних технічних характеристик спільного майна, так і інших істотних параметрів для контролю за формуванням ціни послуг ТОВ «Сітісервіс-КР». Посилаючись на вищевказані обставини позивачі просили суд визнати нечесною підприємницьку практику ТОВ «Сітісервіс-КР» стосовно ненадання відомостей по затребуваній інформації, та зобов`язати ТОВ «Сітісервіс-КР» надати їм затребувану інформацію. 05 червня 2023 року представниця відповідача Цюпа Л.А. надала суду відзив на позов. Як на підставу заперечень посилалася на те, що згідно ч. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку фізична особа-підприємець або юридична особа суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Позивачі неодноразово зверталися до відповідача з проханням надати договір на управління та відомості по будинку [ADDRESS] , після чого направлено відповідь щодо інформації у зверненні від 02.03.2023, та неодноразово надано його копію. Також, відповідач неодноразово надавав позивачам інформацію за результатом виконаних роботах по вищевказаному будинку. Крім того, додаток № 2 до укладеного договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] від 03.06.2018 відображає складові узгодженої договірної ціни. Технічна характеристика спільного майна жодним чином не впливає на узгоджену договірну ціну договором на управління будинком від 03.06.2018, оскільки дана ціна є фіксована і ТОВ «Сітісервіс-КР»\~при нарахуванні\~не виходить\~понад затверджену\~ціну на\~послугу.\~Разом з\~тим,\~в силу\~ч.\~2\~ст.\~27\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»,\~зі сторони\~позивачів до\~ТОВ «Сітісервіс-КР»\~не надходило\~жодних викликів\~представника підприємства\~для перевірки\~якості наданих\~послуг або\~для фіксування\~будь-яких\~порушень,\~а тому\~просила суд\~відмовити в\~позові.\~ \~ \~ \~ \~ У відповіді на відзив від 10 липня 2023 року позивачі посилалися на неодноразові заяви відповідача щодо отримання позивачами договору № 1406/05-18, оскільки не надано доказів на підтвердження їм направлення та отримання відповідного повідомлення. Підприємницька діяльність ТОВ «Сітісервіс-КР»\~з управління\~житловим будинком\~здійснюється на\~підставі нікчемних\~правочинів,\~які згідно\~норм чинного\~ЦК України\~є недійсними.\~ \~ Позивачі у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, позов підтримали, просили задовольнити, враховуючи монопольне становище ТОВ «Сітісервіс-КР». Представник відповідача\~у судове\~засідання не\~з`явився,\~про час,\~день та\~місце слухання\~справи повідомлявся\~належним чином.\~ Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом їх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 22.05.2015, виданого органом приватизації Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради м. Кривого Рогу квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.4). 18\~грудня 2022\~року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звертались до позивача із запитом про надання інформації, що знаходиться у ТОВ «Сітісервіс-КР» стосовно постачання послуг з управління житловим будинком [ADDRESS] , а саме: відомостей щодо житлового будинку, передбачених Додатками 1-5 Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затвердженого постановою Кабінету Мінерів України від 05 вересня 2018 року № 712, а також п. 12 Типового договору. Не отримавши відповідь на вищевказаний запит, 02 березня 2023 року, та повторно 01 травня 2023 року заявники звернулися до позивача зі скаргою (а.с.5, 6, 71). Листом ТОВ «Сітісервіс-КР» від 13 березня 2023 року № 270 було надано відповідь на скаргу від 02.03.2023, та повідомлено, що ТОВ «Сітісервіс-КР» є управителем будинку [ADDRESS] на підставі договору про надання послуг з управління будинком № 1406/05-18 від 03.06.2018. Копія договору про надання послуг з управління будинком № 1406/05-18 від 03.06.2018 з додатками надавалася раніше у відповідь на звернення у жовтні 2022 року. Вказаний договір сторонами було укладено за формою та на умовах, погоджених між управителем та співвласниками. Також було надано загальні відомості про будинок (а.с.34-35). Крім того,\~листом ТОВ\~«Сітісервіс-КР»\~від 04\~квітня 2023\~року № 339 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надано відповідь на заяву від 23.03.2023, та повідомлено, що ТОВ «Сітісервіс-КР» є управителем будинків Центрально-Міського району та надає мешканцям району послуги з утримання будинку і прибудинкової території з 01.02.2024 на підставі договору з Управління благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради. Також, повідомлено, що у відповідь на звернення від 21.09.2022 вже була надана щомісячна інформація по роботах, які були виконані по будинку за період з 2014 року по 2022 рік, тож надали інформацію за 2023 рік, а саме: за січень, лютий (а.с.36). Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що управитель багатоквартирного будинку фізична особа-підприємець, або юридична особа суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. 03 червня 2018 року між ТОВ «Сітісервіс-КР» та співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] , в особі [PERSON] , уповноваженого зборами співвласників будинку, було укладено договір № 1406/05-18 про надання послуг з управління будинком (а.с.39-42). Додатки з 1 по 5 до вищевказаного договору були затвердженні Поставною Кабінету Міністрів України № 712 від 05 вересня 2018 року. Письмовими матеріалами справи встановлено, що у жовтні 2022 року позивачам направлялася копія договору про надання послуг з управління будинком № 1406/05-18 від 03.06.2018 з додатками. Також, у відповіді на відзив, позивачі визнали, що їх заява від 18.12.2022 була розглянута відповідачем та викладена у листі ТОВ «Сітісервіс-КР» № 270 від 13.03.2023. Відповідно до статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Закон України «Про захист прав споживачів» (далі Закон) регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Пунктом 22 частини першої статті 1 Закону визначено, що споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Проаналізувавши встановленні судом обставини, суд приходить до висновку, що у порушення статті 81\~ЦПК України позивачами не було виконано свого процесуального обов`язку із подання належних доказів обґрунтованості заявленого ними позову. Без подання позивачами зазначених доказів і їх дослідження у межах розгляду справи про захист прав споживачів, суд вважає вимоги позивачів необґрунтованими, оскільки в ході розгляду справи не встановлено порушення прав позивачів ТОВ «Сітісервіс-КР» гарантованих їм Законом України «Про захист прав споживачів», а тому у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений.\~Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити. Близький за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі\~\~№ 761/45721/16-ц. Аналіз наведених норм свідчить про те, що\~підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу.\~Таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту.\~Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. У справі «Трофимчук проти України» (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід. Відповідно до ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», позивачі звільнені від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом пов`язаним з порушенням їх прав, тому судовий збір слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed