Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У березні\~2025\~року\~до\~суду\~надійшла\~позовна\~заява\~ТОВ «Коллект\~центр». В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 20 вересня 2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги № 114/2-19-F, відповідно до умов якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги за кредитними договорами. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «Коллект центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, у тому числі й за договором про надання споживчого кредиту № 010/1038/82/0681892, що укладений 17.11.2016 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] . За умовами вищевказаного кредитного договору відповідач отримала кредит у визначеному договором розмірі та зобов`язувалася повернути суму кредиту в строк до 17.11.2020, сплатити проценти за користування кредитними коштами у розмірі 45 %. Однак, на даний час заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти не сплачуються, у зв`язку з чим станом на 14.03.2025 в [PERSON] утворилася заборгованість у розмірі 42683,76 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 26972,69 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 10839,43 грн., заборгованість за пенею - 4871,64 грн. У зв`язку з вищенаведеним, ТОВ «Коллект центр» просить стягнути із відповідача [PERSON] наявну заборгованість у розмірі 42\~683, 76 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2\~422, 40 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 13\~000 грн. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2025 року відкрито провадження в справі, розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. У прохальній частині позовної заяви зазначене прохання розглядати справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечував та просив заявлені вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялась належним чином. До початку судового засідання подала заяву, в якій позовні вимоги визнала, заперечувала щодо стягнення витрат на правничу допомогу, справу просила розглядати за її відсутності. Обставини справи, що встановлені судом Відповідно до копії Договору про надання банківських послуг та послуг № №010/1038/82/0681892 від 17.11.2016 укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , остання отримала кредит, строком на 48 місяці, до 17.11.2020. \~ \~ \~ \~ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» належним чином виконало умови договірних зобов`язань, перерахувавши суму кредиту на рахунок позичальника, про що свідчить наявна в матеріалах Виписка по рахунку № [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Згідно договору, кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов`язки, визначені договорами. \~ \~ \~ \~Відповідно до додатку №1 договору №010/1038/82/0681892 від 17.11.2016 строк кредитування 48 місяців, при користуванні протягом пільгового періоду 0, 0 %, при користуванні поза межами пільгового періоду 45,0%, розмір щомісячного платежу становить 5 %. 20 вересня 2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги № 114/2-19-F, відповідно до умов якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги за кредитними договорами. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «Коллект центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, у тому числі й за договором про надання споживчого кредиту № 010/1038/82/0681892, що укладений 17.11.2016 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] . З наявних в матеріалах справи розрахунків видно, що [PERSON] належним чином умови договору не виконує, внаслідок чого станом на 14.03.2025 в [PERSON] утворилася заборгованість у розмірі 42683,76 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 26972,69 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 10839,43 грн.; заборгованість за пенею - 4871,64 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із частинами першою і другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У ст. 629 ЦК України закріплено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. При цьому ст. 1050 ЦК України визначає наслідки порушення договору позичальником: «якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому». За правилами ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Дослідивши матеріали справи, надавши об`єктивну оцінку зібраним доказам у справі, враховуючи те, що зобов`язання [PERSON] за Договором про надання банківських послуг №010/1038/82/0681892 від 17.11.2016, у повному обсязі не виконала, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Коллект центр» та стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 42\~683, 76 грн. Щодо судових витрат З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Коллект центр» сплачено судовий збір у розмірі 2\~422, 40 грн., про що свідчить платіжна інструкція № 0502980013 від 10.03.2025. Крім того, Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістант» позивачу надавалася правова допомога на підставі договору № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року. Вартість наданих послуг у даній справі становить загалом 13\~000 грн., про що свідчить Витяг з Акту № 2 про надання юридичної допомоги від 31.01.2025. Як передбачено ч. ч. 1, 2, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно із ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як передбачено ч. 4 та 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмет спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Так, згідно Акту № 2 про надання юридичної допомоги від 31.01.2025, ТОВ «Коллект центр» надавалися наступні адвокатські послуги: усна консультація з вивченням документів, тривалістю 2 години, вартістю 4\~000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду, тривалістю 3 години, вартістю 9 000 грн. Таким чином, загальна вартість наданих адвокатських послуг становить 13\~000 грн. Однак, дана справа відноситься до справ незначної складності, які розглядаються в спрощеному позовному провадженні, зазначені в акті послуги адвоката, зокрема, усна консультація тривалістю 2 години, складання позовної заяви, яка є типовою, тривалістю 3 години, не є обґрунтованими та не відповідають складності спору, а тому вартість вищевказаних послуг є явно завищеною. Аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану позивачу під час розгляду справи у суді першої інстанції, суд враховує, що адвокат - це кваліфікований юрист з повною вищою юридичною освітою, який має стаж роботи в галузі права не менше двох років, такі послуги як вивчення законодавства та судової практики Верховного Суду, збирання документів, такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною, що узгоджується із правовим висновком Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22). Таким чином, враховуючи, що дана позовна заява є типовою, справа є малозначною, ціна позову є невеликою, а тому суд дійшов висновку про зменшення розміру витрат на правову допомогу до 3\~000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Отже, стягненню із відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~422, 40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн. На підставі\~викладеного,\~та

Outcome: partial