Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою та просить суд встановити факт народження дитини [PERSON] , який народився [INFO] в місті Череповець Вологодської області, РФ, громадянин України, батьками якого являються [PERSON] , [INFO] , громадянин України та [PERSON] , [INFO] , громадянка України. В обґрунтування вимог зазначено, що у них з [PERSON] народився син [PERSON] , у зв`язку з чим Управлінням РАЦСу Вологодської області відділом РАЦСу по місту Череповцю і Череповецькому районі було видано свідоцтво паро народження дитини. Приблизно в жовтні 2016 року він з родиною повернувся в Україну та проживає тут, однак у зв`язку з втратою свідоцтва про народження дитини неможливо повторно його отримати шляхом поновлення актового запису про народження дитини, про що було повідомлено відділом РАЦСу. Тому у зв`язку з необхідністю оформлення дитини в законному порядку, оскільки відсутні інші правові шляхи вирішення цього питання, просить задовольнити вимоги. Ухвалою суду від 29 січня 2025 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за участю заявника та заінтересованих осіб. У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] на вимогах наполягали з підстав, викладених у тексті заяви. Надалі надали заяву про закінчення розгляду справи у їх відсутність. Заінтересовані особи письмових заперечень до суду не подали. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є матір`ю заявника та підтвердила факт народження онука [PERSON] [INFO] в м. Череповець РФ, де в той час працював її син і мати дитини. В Україну вони всі повернулися в 2016 році. При переїзді виданий в рф оригінал свідоцтва про народження дитини втратили, тому син змушений звернутися до суду за його оформленням. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив, що син заявника [PERSON] народився у 2015 році в рф, бо він також їздив на заробітки і був разом із заявником в посольстві. Вислухавши доводи заявник та його представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини другої вказаної норми передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Так, судом встановлено, згідно копії паспорта серії [NUMBER] , виданого 31 жовтня 2016 року, [PERSON] [INFO] , є громадянином України. Згідно наданої до суду копії свідоцтва про народження, [INFO] у місті Череповець Вологодської області Російської Федерації народився [PERSON] , про що Управлінням РАЦСу Вологодської області відділом РАЦСу по місту Череповцю і Череповецькому району був складений актовий запис про народження № 2624 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьком дитини у вказаному свідоцтві зазначений російською мовою « [PERSON] , громадянин України, українець», матір`ю дитини вказана « [PERSON] , громадянка України, українка». Отримати втрачене свідоцтво про народження, що було видано органом РФ, у відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Україні неможливо, оскільки Україна заявила про розрив дипломатичних відносин з РФ без розриву консульських відносин, відповідно до ст. 2 Віденської конвенції про консульські зносини 1963 року. Відповідно до акту від 16 05 2025 року складеного ОСББ " Ніка 7" [PERSON] разом зі своїм малолітнім сином [PERSON] , [INFO] постійно проживають за адресою : [ADDRESS] з лютого 2022 року по сьогоднішній день. Відповідно до ст.4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» (набуття громадянства України за народженням) особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. З урахування цього, народжений на території РФ у громадян України [PERSON] та [PERSON] [PERSON] , [INFO] також є громадянином України. Відповідно за відомостями Реєстру Криворізької міської територіальної громади від 26 03 2025 [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Порядком надання правової допомоги щодо витребування документів про державну реєстрацію актів цивільного стану, зокрема, між державами - членами Співдружності Незалежних Держав, врегульовано Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, підписаної 22.01.1993 року в м. Мінську (далі\~Конвенція), з метою забезпечення належного захисту прав і законних інтересів громадян та осіб, що проживають на територіях\~держав-учасниць, якими, серед інших, є Україна, РФ та Білорусь. Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, строком на 30 діб, який продовжується до сьогоднішнього дня. Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у державі введено воєнний стан. У зв`язку із повномасштабною триваючою збройною агресією РФ проти України та неможливість у зв`язку з цим гарантувати виконання зобов`язань за відповідним міжнародними договорами, з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, припинені будь-які відносини у сфері міжнародного правового співробітництва у цивільних і кримінальних справах з установами РФ та Білорусі. Згідно із Законом України № 2783-IX «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» від 1 грудня 2022 року, яким з 29.12.2022 зупинено дію Конвенції та Протоколу до неї у відносинах з РФ та республікою Білорусь. З дати зупинення дії Мінської конвенції не здійснюється співробітництво судів та інших компетентних органів України з відповідними органами РФ та республіки Білорусь з питань надання правової (судової) допомоги та екстрадиції у цивільних і кримінальних справах на підставі Конвенції, у тому числі, безпосередні зносини установ юстиції відповідно до Протоколу до неї. Виходячи з викладеного, судом встановлено, що на теперішній час відсутній юридично-правовий механізм співпраці між відділами ДРАЦС України, РФ та Білорусі, щоб заявник міг отримати на території України дублікат свідоцтва про народження виданого компетентним органом російської федерації та поновлення актового запису за місцем видачі є неможливим. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 Цивільного кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч.ч. 4, 5,6 ст. 23 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» у разі якщо витребувати документи про державну реєстрацію актів цивільного стану від компетентних органів іноземної держави неможливо, поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. У разі якщо втрачено актовий запис цивільного стану, складений компетентним органом іноземної держави, з якою Україною не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, або якщо законодавством іноземної держави встановлено інший порядок поновлення, відмінний від передбаченого законодавством України, актовий запис цивільного стану поновлюється відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Про поновлення актового запису цивільного стану повідомляється компетентному органу іноземної держави. На підставі поновленого актового запису цивільного стану повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану. Пунктом 3.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5 поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складання, а у разі неможливості витребувати документи про державну реєстрацію актів цивільного стану від компетентних органів іноземної держави з вагомих причин, у т.ч. військові дії, актовий запис цивільного стану поновлюється відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Вимогами пункту 3.5 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5 передбачено, що поновлення втрачених актових записів проводиться тільки за наявності документів, які підтверджують, що відповідний актовий запис був раніше складений в органах державної реєстрації актів цивільного стану України або на підставі рішення суду. Відповідно до п. 7 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Пунктом 18 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Положеннями частини першої статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи покази допитаних у судовому засіданні свідків, суд вважає, що зазначений факт народження малолітньої дитини знайшов своє підтвердження у суді, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення та встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв`язку з цим заява підлягає задоволенню. Судові витрати відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: approved