Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідачки [PERSON] , мотивуючи позов тим, що [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала Заяву №б/н від 20.08.2010 року. Відповідачка не виконала умови договору та має заборгованість за кредитом та відсоткам за користування кредитом станом на 17.07.2023 року в загальній сумі 36696,56 грн, яку просить стягнути з відповідачки. Окрім того, просить стягнути на свою користь судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в сумі 2684,00 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.09.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. 09.10.2023 року відповідачкою подано відзив на позов, у якому вказала, що із заявленими позовними вимогами погоджується частково, а саме в розмірі заборгованості 28442,85 грн. Вважала, що нараховані відсотки з 24.02.2022 р. не справедливими, оскільки заборгованість виникла в силу форс мажорних обставин, просила не стягувати з неї судовий збір в силу тяжкого матеріального становища. 06.11.2023 року представником позивача подано відповідь на відзив, у якому просив позов задовольнити в повному обсязі. 16.04.2024 року відповідачкою подано заперечення на відповідь на відзив, у якому зазначила, що позов визнає частково. 06.05.2024 року представником позивача подано пояснення на заперечення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позову просив проводити розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не прибула, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність. За приписами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг №б/н від 20.08.2010 року. На підтвердження зазначених обставин Банком додано до позовної заяви «анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг №б/н від 20.08.2010 року, в якій зазначено особисту інформацію відповідачки, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, серію та номер паспорта, адресу проживання, номери засобів зв`язку, тощо. Під текстом анкети-заяви міститься дата оформлення 20.08.2010 року та особистий підпис клієнта. Відомостей щодо отримання позичальником картки та встановленого на неї кредитного ліміту дана анкета-заява не містить. Зазначені вище відомості підтверджуються копією відповідної анкети-заяви, яка містить підпис працівника банку і відбиток печатки «ПриватБанку». 21.01.2021 року відповідачкою [PERSON] підписано анкету-заяву клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг №б/н, яка також не містить відомостей щодо отримання позичальником картки та встановленого на неї кредитного ліміту, сплати відсотків тощо. 25.08.2021 року відповідачкою [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту, в той же час, матеріали справи не містять жодних укладених між сторонами договорів 25.08.2021 року, та останній не є предметом спору. Позивачем не надано відомостей щодо отриманої картки [PERSON] на підставі заяви №б/н від 20.08.2010 р., встановленого на неї кредитного ліміту тощо. Долучена до позову довідка про видачу [PERSON] кредитних карток на підставі укладеного договору б/н не містить жодних ідентифікуючих ознак номеру та дати укладення кредитного договору, за якими вказані картки були видані відповідачці. Аналогічно стосується вказане і довідки про встановлення розміру кредитного ліміту, оскільки старт карткового рахунку зазначено 05.04.2013 року. В той же час, на підтвердження доводів про отримання відповідачкою кредиту на підставі договору №б/н від 20.08.2010 року, а також на підтвердження доводів про наявність заборгованості за даним договором через неналежне виконання відповідачкою умов договору, - Банком надано суду розрахунок заборгованості за період з 05.04.2013 року по 31.05.2023 року включно та вказано про наявність заборгованості у загальному розмірі 36696,56 грн., яка складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 30581,12 грн., заборгованість за простроченими відсотками в сумі 6115,44 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За ч. 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідачкою умови та Правила надання банківських послуг не підписувались. 25.08.2021 року відповідачкою [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту, в той же час, матеріали справи не містять жодних укладених між сторонами договорів 25.08.2021 року, та останній не є предметом спору. Вказана заява не містить відомостей щодо отримання відповідачкою кредиту, кредитної картки та конкретно встановленого на картку кредитного ліміту, відсотків, що в свою чергу не може свідчити про ознайомлення відповідачки з конкретними запропонованими умовами відповідно до виданої та отриманої нею картки. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою\~статті 11 Закону № 1023-XII\~про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. З виписки за договором №б/н за період з 26.06.2013 р. по 29.03.2023 р. вбачається, що [PERSON] користувалася кредитними коштами та здійснювала внесення грошових коштів на рахунок, так встановлено, що [PERSON] використано 653848,71 грн, внесено власних коштів 632806,27 грн., різниця складає 21042,44 грн. Враховуючи зазначені обставини суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитом в загальному розмірі 21042,44 грн. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам. Позивач звернувся з позовом про стягнення 36696 грн. 56 коп., задоволено позов в сумі 21042,44 грн, що складає 57,34%, а тому з відповідачки підлягають стягненню судові витрати у вигляді оплаченого судового збору за подачу позовної заяви в сумі 1539,01 грн. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 15 травня 2025 року.

Outcome: partial