Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей. У позові вказав, що до 2009 року вони з відповідачем перебували у шлюбі, від якого мають двох спільних дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 22.01.2010 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Виконавчий лист, виданий на підставі вказаного рішення перебуває на виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ (м.Київ). Втім, відповідач тривалий час не працював, матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав, внаслідок чого утворилася заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 01.12.2024 року складає 734559,67 грн. Позивачка прохає стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів станом на 30 листопада 2024 року в сумі 734 559,67 грн., що не перевищує 100% розміру простроченої заборгованості за аліментами. В судове засідання позивачка не з`явилася, направивши до суду заяву про розгляд справи без її участі. В судове засідання з`явився відповідач, який проти задоволення позову заперечив. Зазначив, що весь час, за який виникла заборгованість до 09.03.2022 року він був безробітним. По можливості надавав позивачці матеріальну допомогу на утримання синів, однак, відповідні квитанції на підтвердження надання такої допомоги суду надати не зміг. З 09.03.2022 року [PERSON] був мобілізований до ЗСУ та зарахований до військової частини, де отримує грошове забезпечення. Йому невідомо чому державні виконавці не утримували кошти з його заробітку з часу офіційного працевлаштування. Також, відповідач зазначив, що його друга дружина працювала державним виконавцем у Дніпровському відділі ДВС у м.Києві і на його думку причетна до того, що з нього не стягувалися аліменти, внаслідок чого утворилася заборгованість. Зазначає, що заборгованість утворилася не з його вини. Крім того, відповідач вказав, що від другого шлюбу також має дитину, на утримання якої з нього стягуються аліменти. Заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини від другого шлюбу він не має. На запитання суду відповідач відповів, що знав про судове рішення про стягнення аліментів на користь позивачки на утримання синів, оскільки був присутній під час розгляду справи. Також відповідач надав суду копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.03.2010 року, яку він отримав від ВДВС Дніпровського РУЮ у місті Києві. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Киїів), свого представника в судове засідання не направила, про розгляд справи повідомлені належним чином. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками двох синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . /а.с.7,8/ У Дніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження №18977194 з виконання виконавчого листа №2-3545, виданого 22.01.2010 року Автозаводським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання двох синів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 17 червня 2009 року до досягнення ними повноліття. /а.с.10/ Починаючи з 17 червня 2009 року у відповідача утворилася заборгованість зі сплати аліментів у вказаному виконавчому провадженні, яка станом на 01.12.2024 року склала 734559,67 грн. /а.с.11-15/ Статтею 180 СК України\~встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01\~числа наступного\~місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини\~особи,\~яка зобов`язана\~сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При цьому, при обчисленні суми пені за наявною заборгованістю по сплаті аліментів слід враховувати правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, де уточнено сформовану раніше позицію щодо порядку обчислення неустойки (пені) зі сплати аліментів у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц. У вказаній справі (№ 333/6020/16-ц) ВП ВС зазначила, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. \~У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Тобто, формула розрахунку пені така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. \~За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. \~Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. При цьому, слід враховувати постанову ВП ВС від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц, де зазначено, що у\~статті 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Ознайомившись з наданим розрахунком заборгованості, суд звертає увагу на те, що позивач прохає стягнути пеню за період з 17 червня 2009 року по 30 листопада 2024 року в розмірі, який не перевищує 100% заборгованості за вказаний період (734559,67 грн.). При цьому, слід зазначити, що оскільки відсутні відомості про застосування до боржника штрафів, передбачених ч.14 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження", суд не вбачає підстав для зменшення нарахованої суми пені на підставі абз.2 ч.1 ст.196 СК України. Щодо аргументів відповідача, який заперечує проти задоволення позову, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Посилання відповідача на те, що він був безробітним, не є обставиною, яка звільняє батька від обов`язку утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а також не свідчить про відсутність у відповідача інших джерел доходів. Посилання на те, що він по мірі можливостей надавав добровільно фінансову допомогу позивачці на утримання дітей, відповідач в судовому засіданні нічим не підтвердив. Разом з тим, судом встановлено, що з відповідача на підставі судового наказу, виданого Дніпровським районним судом міста Києва 18 вересня 2023 року, на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частини від заробітку (доходу) [PERSON] (ВП 73330313) /а.с.29/ Також суд враховує, що відповідач з 09.03.2022 року зарахований для проходження військової служби до військової частини, що підтверджується даними військового квитка. /а.с.33-38/ Згідно наданих військовою частиною звітів із заробітної плати відповідача утримуються аліменти у виконавчому провадженні №73330313 (аліменти на утримання дочки - [PERSON] ), а також у виконавчому провадженні №18977194 (аліменти на утримання синів: [PERSON] , [PERSON] ). /а.с.29-30, 31-32/ На думку суду сімейний стан відповідача, а саме, наявність на його утриманні ще однієї дитини, є обставиною, яка у розумінні ч.2 ст.196 СК України дає підстави для зменшення заявленої до стягнення суми неустойки. Крім того, суд враховує, що відповідач з 09.03.2022 року зарахований для проходження військової служби до військової частини. Таким чином, з вказаного часу відповідач проходить службу у ЗСУ та має регулярний офіційний дохід, а тому існувала можливість провести стягнення з доходів боржника. Втім, з наданого розрахунку заборгованості державного виконавця убачається, що відповідні відрахування з доходу [PERSON] в межах примусового виконання рішення почали здійснюватись лише з травня 2024 року. /а.с.11-15/ Разом з тим, відповідач мав законні підстави розраховувати, що в межах виконавчого провадження за результатами здійснення регулярної перевірки відомостей про офіційне місце роботи боржника державним виконавцем буде вжито відповідні виконавчі дії спрямовані на утримання аліментів з доходів боржника. Суд наголошує, що у відповідності до ч.1 ст.196 СК України право на стягнення неустойки (пені) у одержувача аліментів виникає лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду. Тобто, обов`язковою умовою стягнення пені є наявність вини боржника у виникненні заборгованості. Отже, відповідачу не можна ставити у провину виникнення заборгованості зі сплати аліментів за період з березня 2022 року по квітень 2024 року. Станом на кінець лютого 2022 року розмір заборгованості відповідача складав 590752,33 грн. Відповідно корелюватиметься у бік зменшення максимально можливий до стягнення розмір пені за наявну заборгованість зі сплати аліментів. За своєю суттю неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. На думку суду сімейний стан відповідача, а саме, наявність на його утриманні ще однієї дитини, з урахуванням недоведеності його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів за період з березня 2022 року по квітень 2024 року, є достатньою обставиною у розумінні ч.2 ст.196 СК України для зменшення заявленої до стягнення суми неустойки до 400 000 грн. Разом з тим, суд не може погодитися з позицією відповідача, який прохає відмовити у стягненні з нього неустойки в цілому, оскільки це означало б повне звільнення його від відповідальності за невиконання обов`язку щодо утримання синів, передбаченого ст.180 СК України. Відсутність тривалий час працевлаштування відповідача не може бути обставиною, яка б звільнила його від обов`язку зі сплати заборгованості за аліментами та не впливає на його обов`язок утримувати дітей. Подібну правову позицію наведено у постанові ВС від 21 грудня 2022 року у справі №697/1575/21. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне частково задовольнити заявлений позов про стягнення пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів. Відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial