Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Пересипського (Суворовського) районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 01 червня 2018 року між сторонами у справі було укладено шлюб, актовий запис 899. Позивач зазначає, що наявність різних поглядів на життя та відсутність взаєморозуміння зробили неможливим перебування у шлюбі. На підставі викладеного позивач просить розірвати шлюб укладений між сторонами 01.06.2018 року, актовий запис № 899. Ухвалою Пересипського\~(Суворовського)\~районного суду\~м.\~Одеси від\~19\~лютого 2025\~року позовну\~заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву. Сторони про час та місце слухання справи повідомлені, до суду не з`явились. Позивач [PERSON] разом з позовом надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, згідно якої зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу просить задовольнити (а.с.8). Відповідач [PERSON] також звернувся на адресу суду з заявою про слухання справи за його відсутності (а.с.24-25), згідно якої зазначив, що позов про розірвання шлюбу визнає. Таким чином, судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомленні, надали суду заяви про слухання справи за їх відсутності, підстав для відкладення слухання справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не встановлено. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані позивачем письмові докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 01 червня 2018 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 899. Після державної реєстрації шлюб [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Свідоцтво про шлюб видане 01.06.2018 року, серія [NUMBER] (а.с.5). Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб і створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Нормами Сімейного Кодексу України передбачена добровільність шлюбу. Так, згідно ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. З урахуванням того, що позивач та відповідач звернулись на адресу суду з заявами про підтримку та визнання позовних вимог, з заявами про надання часу на примирення не звертались, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін у справі, а тому шлюб підлягає розірванню. Спорів з приводу поділу спільного майна подружжя під час розгляду справи заявлено не було. Позивачем не заявлено вимоги про стягнення з відповідача на її користь витрат зі сплати судового збору, а відтак дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved