Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

29.01.2025 р. [PERSON] звернулась до суду із заявою, заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про встановлення факту неправильності запису в акті цивільного стану та внесення змін до актового запису про народження. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що вона народилась [INFO] та є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] , який народився [INFO] у м.Лієпая Латвійської РСР, за національністю був латишем та за життя був підданим Латвії , помер під час ув`язнення в Тайшетському таборі виправних робіт м.Тайшет Іркутської області. Водночас, згідно з відомостями, наявними у Державному реєстрі актів цивільного стану в актовому записі про народження заявника у розділі «Відомості про батька» містяться неправильні відомості, а саме у графі «Прізвище, власне ім`я, по батькові» замість « [PERSON] » помилково зазначено « [PERSON] », у графі «Дата народження» замість « [INFO] » помилково зазначено «минуло 50 років», а також у графі «Національність» замість «латиш» помилково зазначено «українець». З метою усунення зазначеної невідповідності представник заявника звертався до Дніпровського ВДРАЦС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) із заявою про внесення змін до актового запису про народження, однак отримав відмову з рекомендацією для вирішення цього питання звернутись до суду. Посилаючись на те, що під час складення актового запису про її народження була допущена помилка, виправлення якої в позасудовому порядку не вбачається можливим, заявник звернулась до суду з даною заявою. Ухвалою від 24.02.2025 р. відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених в заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що заявник [PERSON] (прізвище при народженні - [PERSON] ) народилась [INFO] і є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . При цьому, батько заявника - [PERSON] , народився [INFO] у м.Лієпая Латвійської РСР, за національністю був латишем та за життя був підданим Латвії , що підтверджується копією витягу про народження № 308-469, виданого Відділом РАЦС Шевченківського РУЮ м.Києва. 31.10.1975 р. [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] , внаслідок чого змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Як вбачається з копій архівних довідок Латвійського національного архіву та Латвійського державного історичного архіву, наявних у матеріалах справи, [INFO] батько заявника [PERSON] помер під час ув`язнення в Тайшетському таборі виправних робіт м.Тайшет Іркутської області. У 2021 році донька заявника [PERSON] зверталась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та її дідом [PERSON] (батьком заявника) з метою вирішення власних міграційних питань. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 15.02.2022 р. у справі № 761/42085/21 заяву [PERSON] було задоволено та встановлено, зокрема, наступні факти: - [PERSON] (прізвище при народженні - [PERSON] ) народилась [INFO] і є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] ; - [PERSON] (дід [PERSON] та батько [PERSON] ) народився [INFO] у м.Лієпая Латвійської РСР, за національністю був латишем та за життя був підданим Латвії . Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Оскільки заявник [PERSON] брала участь у розгляді справи № 761/42085/21, зазначені обставини щодо неї та її батька [PERSON] встановлені у рішенні суду в цій справі, яке набрало законної сили, а тому в силу положень ч.4 ст. 82 ЦПК України такі обставини не потребують доказування. Натомість, як вбачається з наявного у матеріалах справи повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про народження [PERSON] , у розділі «Відомості про батька» зазначено інші відомості, а саме: - у графі «Прізвище, власне ім`я, по батькові» замість « [PERSON] » помилково зазначено « [PERSON] »; - у графі «Дата народження» замість « [INFO] » помилково зазначено «минуло 50 років»; - у графі «Національність» замість «латиш» помилково зазначено «українець». 26.11.2024 р. представник заявника звертався до Дніпровського ВДРАЦС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) із заявою про внесення змін до актового запису про народження, зокрема до відомостей про батька щодо ПІБ, дати народження та національності. Проте листом від 28.11.2024 р. № 510/33.4-87 Дніпровським ВДРАЦС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) було відмовлено у внесенні зазначених змін до актового запису про народження заявника та рекомендовано для вирішення цього питання звернутись до суду. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з частинами 1-2 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 р. у справі № 761/16799/15-ц) Як роз`яснено в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1. Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення. 2. Встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах. 3. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо). 4. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. У пункті 5 даної постанови Пленуму зазначено, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них. У даній справі спірні правовідносини пов`язані з встановленням правильності чи помилковості відомостей про батька заявника в актовому записі про його народження. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи, встановлення її походження, та ін. Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України від 01.07.2010 р. № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон). Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (частина 1 статті 9 Закону). Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (частина 1 статті 22 Закону). Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5 (далі - Правила). Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. Підпунктом 2.16.7 Правил визначено, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Правовий висновок щодо застосування пункту 2.13 Правил викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 р. у справі № 425/2737/17, у якій зазначено, що суди за правилами цивільного судочинства повинні встановлювати обставини, що підтверджують або спростовують факт народження особи, та залежно від установлених обставин вирішувати питання про неправильність актового запису. Перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, ЦК України та іншим законом, не є вичерпним (частина 3 статті 270 ЦК України). Заявник звернувся до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права (частина 1 статті 273 ЦК України) на відображення достовірної інформації про батька в актовому записі про народження. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з частиною 3 статті 270 ЦК України перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, цим Кодексом та іншим законом, не є вичерпним. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 272 ЦК України фізична особа здійснює особисті немайнові права самостійно. Фізична особа має право вимагати від посадових і службових осіб вчинення відповідних дій, спрямованих на забезпечення здійснення нею особистих немайнових прав. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи, що під час складення актового запису про народження заявника помилково здійснено запис відомостей щодо її батька, при цьому встановлення факту неправильності запису в акті цивільного стану та у зв`язку з цим внесення змін до актового запису про народження в позасудовому порядку не вбачається можливим, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне встановити факт неправильності запису відомостей про батька у актовому записі про народження № 55 від 26.05.1951 року, складеному Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Буринського районного управління юстиції у Сумській області на ім`я [PERSON] , [INFO] , а саме: - у графі «Прізвище, власне ім`я, по батькові» невірно зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] »; - у графі «Дата народження» невірно зазначено «минуло 50 років» замість « [INFO] »; - у графі «Національність» невірно зазначено «українець» замість «латиш», а також внести зміни до актового запису про народження № 55 від 26.05.1951 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Буринського районного управління юстиції у Сумській області на ім`я [PERSON] , [INFO] , у частині відомостей про батька, а саме: - у графі «Прізвище, власне ім`я, по батькові» замість невірно зазначеного « [PERSON] » вказати правильно « [PERSON] »; - у графі «Дата народження» замість невірно зазначеного «минуло 50 років» вказати правильно « [INFO] »; - у графі «Національність» замість невірно зазначеного «українець» вказати правильно «латиш».

Outcome: approved