Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить: -скасувати наказ директора КУ «Богодухівський інклюзивно-ресурсний центр» Богодухівської міської ради Харківської області Ружинської О.В. № 2-К від 29.01.2024 «Про оголошення догани [PERSON] », що доведений до відома [PERSON] 12.01.2024; -скасувати наказ директора КУ «Богодухівський інклюзивно-ресурсний центр» Богодухівської міської ради Харківської області Ружинської О.В. № 4-К від 15.01.2024 «Про оголошення суворої догани [PERSON] », що доведений до відома [PERSON] 15.01.2024; -скасувати наказ директора КУ «Богодухівський інклюзивно-ресурсний центр» Богодухівської міської ради Харківської області Ружинської О.В. № 6-К від 18.01.2024 «Про звільнення фахівця (консультанта) інклюзивно- ресурсного центру Наталії Кириченко» відповідно до пункту 3 статті 40 КЗпП України, що доведений до відома [PERSON] 18.01.2024; -поновити [PERSON] на посаді фахівця (консультанта) КУ «Богодухівський інклюзивно-ресурсний центр» Богодухівської міської ради Харківської області; -стягнути з відповідача на її користь суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 19.01.2024 по дату винесення судового рішення у даній справі. Позиції сторін В обґрунтування вимог позивач зазначає, що на підставі наказу № 2-К від 14.01.2019, починаючи з 15.01.2019 до 19.01.2024 вона працювала на посаді фахівця (консультанта) КУ «Богодухівський інклюзивно-ресурсний центр» Богодухівської міської ради Харківської області (далі КУ «Богодухівський ІРЦ»). В короткий проміжок часу з 12.01.2024 до 15.01.2024 до неї було безпідставно застосовано низку дисциплінарних стягнень та в подальшому 18.01.2024 незаконно звільнено із займаної посади нібито за порушення трудової дисципліни, систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього, з урахуванням раніше накладених дисциплінарних стягнень, відповідно до пункту 3 статті 40 КЗпП України. Ці накази позивач вважає безпідставними та незаконними, оскільки вона не вчиняла жодних дисциплінарних проступків, не порушувала трудової дисципліни та правил внутрішнього трудового розпорядку й належним чином і в повному обсязі виконувала свої посадові обов`язки. Причиною застосування першого дисциплінарного стягнення у вигляді догани зазначено «порушення трудової дисципліни, а саме відмову підписання та ознайомлення з наказами директора Богодухівського ІРЦ», однак позивач вважає, що жодним чином не порушувала трудову дисципліну, навпаки, вона перебувала на робочому місці, коли до кабінету зайшла директор КУ «Богодухівський ІРЦ» [PERSON] , яка не надавши можливості ознайомитись із документом, змушувала швидко поставити в ньому підпис. На прохання позивачки надати можливість ознайомитись з документом, [PERSON] категорично відмовила та пообіцяла покарати позивачку. На думку директора порушення трудової дисципліни полягало саме у відмові підписати цей документи за викладених обставин. Будь-якого службового розслідування не передувало винесенню наказу про оголошення позиачці догани, а також їй не було надано можливості надати пояснення стосовно даної ситуації, а лише було складено фіктивні акти про нібито відмову від надання пояснень, зі змістом яких позивача також не ознайомили. Позивач зазначає, що 12.01.2024 під час оголошення наказу № 2-К від 29.01.2024 їй також не дали можливості виготовити копію документу, у зв`язку з чим нею було здійснено відеозйомку та зафіксовано зміст документу, а саме той факт, що документ датований 29.01.2024, тобто на майбутнє, недійсною датою, яка на той час не настала, оскільки оголошення відбувалось 12.01.2024. Через три дні 15.01.2024 директором КУ «Богодухівський ІРЦ» Ружинською О.В. позивачці було оголошено наказ № 4-К від 15.01.2024 про оголошення суворої догани. Можливості ознайомитись з наказом та отримати його копію позивачці, як і минулого разу, не надали. Службове розслідування перед винесенням наказу також не проводилось, можливості надати пояснення стосовно даної ситуації також надано не було, та знов були складені фіктивні акти про нібито відмову від надання пояснень. Позивачкою та іншим працівником КУ «Богодухівський ІРЦ» [PERSON] були подані заяви до відділу поліції та прокуратури з приводу зловживання директором установи [PERSON] службовим становищем. Було відкрито кримінальне провадження за ознаками статті 173 КК України. Позивач вважає, що факт відкриття цього кримінального провадження щодо директора установи стосовно протиправного тиску на підлеглих працівників, яскраво свідчить про її упередженість під час прийняття таких рішень, які на думку позивачки прийняті з особистих мотивів. Також позивач зазначає, що підставою її звільнення із займаної посади згідно з наказом № 6-К від 18.01.2024 в черговий раз було зазначено порушення трудової дисципліни, яке на думку роботодавця полягало в тому, що в її службовому кабінеті 10.01.2024 та 11.01.2024 перебували неповнолітні діти. Однак нічого протиправного немає у самому факті перебування дітей в кабінеті. Також в наказі помилково зазначено, що діти тривалий час перебували в кабінеті позивача у вищевказані дати під час оголошення повітряної тривоги, однак це твердження не відповідає дійсності, оскільки відразу після оголошення повітряної тривоги позивач разом із дітьми проходила до укриття, що розташоване в приміщенні школи. Зрозумілим є, що для проходження до укриття з дітьми необхідний певний час щоб зібрати речі та дістатись самого укриття. Дії директора [PERSON] позивач вважає такими, що суперечать вимогам статті 149 КЗпП України щодо порядку застосування дисциплінарних стягнень, вимогам ст. 2 КЗпП України в частині забезпечення гідного ставлення до працівника з боку роботодавця, інших працівників, на об`єднання в професійні спілки та на вирішення колективних трудових конфліктів (спорів) у встановленому законом порядку, статті 2-1 КЗпП щодо заборони будь-якої дискримінації у сфері праці, зокрема порушення принципу рівності прав і можливостей, пряме або непряме обмеження прав працівників, а також містять всі ознаки мобінгу, що також є порушенням ст. 2-2 КЗпП України. Від відповідача КУ «Богодухівський ІРЦ» надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що матеріалами справи підтверджується факт ознайомлення [PERSON] з Правилами внутрішнього трудового розпорядку КУ «Богодухівський ІРЦ», схваленими протоколом №2 від 31.05.2023 року збору трудового колективну КУ «Богодухівський ІРЦ», а також з вимогами посадової інструкції фахівця (консультанта) інклюзивно-ресурсного центру, затвердженої директором Богодухівського ІРЦ 31.05.2023 року. Так, відповідно до пункту 5.16 Правил внутрішнього трудового розпорядку під час воєнного стану (надзвичайної ситуації) у разі виникнення загрозі життю та здоров`ю, може запроваджуватись дистанційна чи очно-дистанційна форма роботи за наказом директора. Пунктом 3.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку встановлені обов`язки працівників Богодухівського ІРЦ: виконувати своєчасно і в повному обсязі посадових інструкцій, забезпечувати необхідну якість виконуваних робіт; виконувати накази директора Богодухівського ІРЦ, інструкції та інші локально- нормативні акти; вживати заходів до негайного усунення причин і умов, перешкоджаючих та ускладнюючих нормальну робочу, негайно інформувати про це директора Богодухівського ІРЦ; дотримуватись вимог по охороні праці, техніці безпеки, виробничої санітарії, протипожежної охорони, передбачені відповідними правилами і інструкціями; педагогічним працівникам узгоджувати графік надання послуг з іншими педагогічними працівниками центру. Посадовою інструкцію фахівця (консультанта) інклюзивно-ресурсного центру від 31.05.2023 №10 встановлені такі обов`язки фахівця: - 1.3. підпорядковується безпосередньо директору Центру; - 2.16 Дотримується Правил внутрішнього розпорядку; - 2.6. Надає психолого-педагогічні, корекційно-розвиткові послуги особам з особливими освітніми потребами; \~ \~ \~ \~ - 4.1., 4.2. Несе відповідальність за несвоєчасне і неякісне виконання покладених обов`язків і доручень; за недотримання Правил внутрішнього розпорядку та цієї посадової інструкції; - 8.4 Одержує від адміністрації Центру інформацію нормативно-правового і організаційно-методичного характеру, знайомиться з відповідними документами. Наказом КУ «Богодухівський ІРЦ» від 12.01.2024 року №2-К у зв`язку з порушенням пункту 3.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку КУ «Богодухівський ІРЦ» на підставі ст.ст. 147-149 КЗпП України позивачу оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме відмову підписання та ознайомлення з наказами директора Богодухівського ІРЦ. Наказ від 12.01.2024 року №2-К складено па підставі Акта про відмову підписання та ознайомлення з наказами директора Богодухівського ІРЦ фахівцем (консультантом) Наталією Кириченко від 28.12.2023 року №1, а також Акта про відмову надання пояснення про причини відмови від підписання наказів фахівцем (консультантом) Наталією Кириченко від 28.12.2023 року №2. Притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани на підставі Наказу від 12.01.2024 року №2-К здійснено через необґрунтовану відмову позивача від ознайомлення (із проставленням підпису) з внутрішніми нормативними актами КУ «Богодухівське ІРЦ», які безпосередньо стосуються прав та обов`язків позивача як фахівця (консультанта) Богодухівського ІРЦ. Зокрема, наказом КУ «Богодухівське ІРЦ» від 28.12.2023 року №22 «Про надання послуг в умовах воєнного стану» з метою організації роботи працівників Богодухівського ІРЦ відповідно чинного законодавства в умовах воєнного стану наказано надавати корекційно-розвиткові та психолого-педагогічні послуги особам з особливими освітніми потребами дистанційно на період дії военного стану або до окремого розпорядження. Проводити комплексу оцінку розвитку особи в очному форматі за потребою. Відмовившись ознайомлюватись зі змістом наказів позивач допустила порушення вимог пункту 3.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку та вчинила дисциплінарний проступок, адже необґрунтовано та у порушення власних трудових обов`язків висловила відмову від ознайомлення зі змістом та, відповідно, виконання наведених наказів директора КУ «Богодухівського ІРЦ». Позивач не\~наводила доводів\~щодо неправомірності\~відповідних наказів,\~не висловлювала\~зауважень та\~заперечень щодо\~їх змісту,\~не наголошувала\~на наявності\~будь-яких\~перешкод,\~які станом\~на 28.12.2023\~не дозволяють\~їй ознайомитись\~із їх\~змістом. Це свідчить\~про те,\~що відмова\~позивача від\~ознайомлення із\~наказами взагалі\~не пов`язана\~із їх\~фактичним змістом,\~а свідчить\~про ігнорування\~позивачем свого\~обов`язку ознайомлюватись\~ та виконувати доручення і накази директора КУ «Богодухівський ІРЦ». Актом про доведення вимог наказу «Про оголошення догани [PERSON] » від №2-К від 12.01.2024 року підтверджується факт, що Позивачу в присутност і фахівців (консультантів) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було зачитано текст та доведено вимоги наказу «Про оголошення догани [PERSON] » від №2-К. Від підпису Позивач відмовилась, поставивши відмітку па наказі «Не згодна». Крім того, відповідно до пункту 59 Постанови КМУ «Про затвердження Положення про інклюзивно-ресурсний центр» для організації та обліку роботи фахівці інклюзивно-ресурсного центру ведуть документацію в електронному вигляді, зокрема: річний план роботи інклюзивно- ресурсного центру; річний план роботи фахівців інклюзивно-ресурсного центру; щотижневі графіки роботи інклюзивно-ресурсного центру та фахівців інклюзивно-ресурсного центру; звіти фахівців інклюзивно-ресурсного центру про результати надання психолого-педагогічних та корекційно-розвиткових послуг особам з особливими освітніми потребами. Відповідно до Річного плану роботи КУ «Богодухівський ІРІ І» до річного плану роботи фахівців (консультантів) входить підготовка звіту фахівця ІРЦ про результати надання психолого-педагогічних, корекційно-розвиткових послуг (1 раз на рік); щотижневе планування діяльності (кожна п`ятниця тижня або понеділок). Положеннями пункту 5.6. розділу 5 Правил внутрішнього трудового розпорядку КУ «Богодухівський ІРЦ» встановлено, що щотижневий графік (план) роботи фахівців затверджується директором. Отже, посадовою інструкцію та правилами внутрішнього трудового розпорядку КУ «Богодухівський ІРЦ» передбачено обов`язок фахівця (консультанта) кожної п`ятниці тижня або у понеділок подавати щотижневий графік (план) роботи фахівця. Наказом КУ «Богодухівський ІРЦ» від 15.01.2024 №4-к у зв`язку з порушенням пункту 59 Постанови КМУ «Про затвердження Положення про інклюзивно-ресурсний центр» від 12.07.2017 року №545 (зі змінами), пунктів 4.1., 4.2., 4.6, 4.8 посадової інструкції фахівця (консультанта) ІРЦ від 31.05.2023 №10, розділу 5 пункту 5.6. Правил внутрішнього трудового розпорядку КУ «Богодухівський ІРЦ» та на підставі ст.ст. 147-149 КЗпП України позивачу оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме відмову надання щотижневих графіків роботи для затвердження директором Богодухівського ІРЦ». Наказ від 15.01.2024 №4-к складено на підставі Акта про відмову надання щотижневих графіків роботи фахівця (консультанта) [PERSON] директору Богодухівського ІРЦ для затвердження за період роботи з 18.12. по 29.12.2023 року від 29.12.2023 року та Акта про відмову надання пояснення про причини ненадання щотижневих графіків роботи для затвердження директору Богодухівського ІРЦ фахівцем (консультантом) Наталією Кириченко від 29.12.2023. Невиконання позивачем обов`язку станом на 29.12.2023 року подати щотижневий графік (плану) роботи фахівця 18 грудня та 25 грудня 2023 року свідчить про вчинення позивачем дисциплінарного поступку та, крім того, позбавляє директора КУ «Богодухівський ІРЦ» можливості здійснювати контроль за виконанням позивачем її посадових обов`язків. Актом про доведення змісту та вимог наказу «Про оголошення догани [PERSON] » від 15.01.2024 №4-К від 12.01.2024 року підтверджується факт, що позивачу в присутності фахівців (консультантів) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було зачитано текст та доведено вимоги наказу «Про оголошення догани [PERSON] » від 15.01.2024 №4-К. Від підпису позивач відмовилась. У подальшому позивач вчинила новий дисциплінарний проступок, а саме невиконання вимоги Правил внутрішнього трудового розпорядку Богодухівського ІРЦ та наказу КУ «Богодухівське ІРІД» від 28.12.202.3 року №22 «Про надання послуг в умовах воєнного стану» в частині очного надання психолого-педагогічних послуг (а не дистанційно, як це передбачено положеннями наказу від 28.12.2023 року №22), надання психолого-педагогічних послуг невстановленим неповнолітнім особам, а також порушення затвердженого тижневого графіку надання корекційно-розвиткових послуг фахівцем (консультантом) інклюзивно-ресурсного центру [PERSON] . Факт очного\~надання позивачем\~корекційно-розвиткових\~за психолого-\~педагогічних послуг\~у приміщенні\~КУ «Богодухівське\~ІРЦ» вже\~є самостійною\~та належною\~підставою для\~притягнення позивача\~до відповідальності. Крім того, надання позивачем незапланованих за незатверджених послуг невстановленим неповнолітнім особам в приміщенні КУ «Богодухівський ІРЦ» протягом робочого часу без відповідного доручення директора Комунальної установи та у порушення затвердженого тижневого графіку надання корекційно-розвиткових послуг ще й під час оголошення повітряної тривоги додатково підтверджує факт порушення позивачем трудової дисципліни. Відповідно\~до затвердженого\~тижневого графіку\~надання корекційно-розвиткових\~послуг фахівцем\~(консультантом)\~інклюзивно-ресурсного\~центру,\~11\~січня 2024\~року позивач\~повинна була\~проводити заняття\~з дитиною\~ [PERSON] \~дистанційно з\~13.45\~по 14.00. Отже, надання позивачем послуг іншим невстановленим неповнолітнім дітям у цій період часу додатково підтверджує порушення позивачем затвердженого порядку надання послуг. Сторона відповідача вважає, що позивач вчинила новий дисциплінарний проступок, що, з урахуванням оголошення позивачу двох доган протягом останнього календарного року, свідчить про систематичність невиконання позивачем трудових обов`язків без поважних причин. У зв`язку з наведеним, наказом КУ «Богодухівський ІРЦ» від 18.01.2024 року №6-К позивача звільнено з 19 січня 2024 року за порушення трудової дисципліни, систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього, з урахуванням раніше накладених дисциплінарних стягнень, відповідно до пункту 3 статті 40 КЗпП України. Наказ від 18.01.2024 року №6-к складений на підставі Акту від 10.01.2024 року про перебування в кабінеті [PERSON] двох неповнолітніх дітей 10 січня 2024 року з 13.30 по 15.15; Акту від 11.01.2024 року про перебування в кабінеті [PERSON] двох неповнолітніх дітей 11 січня 2024 року з 13.00 по 14.10 (під час повітряної тривоги та без супроводу батьків); Акту від 11.01.2024 року про відмову надати фахівцем [PERSON] пояснень щодо факту перебування в її кабінеті неповнолітніх дітей без супроводу батьків під час повітряної тривоги. Актом про доведення змісту та вимог наказу «Про звільнення фахівця (консультанта) інклюзивно-ресурсного центру [PERSON] від 18.01.2024 №6-К» від 12.01.2024 року підтверджується, що позивачу в присутності фахівців (консультантів) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було зачитано текст та доведено до відома вимоги наказу директора [INFO] від 18.01.2024 №6К. Вручено позивачу один примірник наказу та запропоновано його підписати, від підпису позивач відмовилась, поставивши відмітку «З даним наказом не згодна». Отже відповідач вважає, що матеріалами справи достеменно підтверджується систематичне порушення позивачем трудової дисципліни, у тому числі неналежне виконання нею трудових обов`язків, визначених у локальних нормативних актах КУ «Богодухівське ІРЦ» та доручень директора комунальної установи, а відповідачем належним чином дотримано процедуру застосування дисциплінарних стягнень. Також відповідач наголошує, що положеннями чинного законодавства не передбачено імперативного обов`язку комунальної установи проводити службові розслідування за фактом порушення працівником трудової дисципліни. Так, керівник комунальної установи на підставі положень КЗпП України уповноважений одноосібно приймати рішення про притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності на підставі документів (встановлених фактів), що підтверджують наявність підстав для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. В свою чергу, у позовній заяві позивач не навела жодних доказів на підтвердження неправомірності вищезазначених наказів про застосування заходів дисциплінарної відповідальності, не надала належних доводів щодо належності виконання нею вищевказаних посадових обов`язків, не обґрунтувала наявність поважних причин для їх невиконання. За наведених обставин відповідач просить відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача адвокат Маленко О.В. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Додатково зазначив, що ознаки дисциплінарних порушень в діях позивачки відсутні. [PERSON] тривалий час сумлінно працювала, за весь час не мала жодних стягнень, не допускала порушень, отже є сумнівним, що протягом такого короткого періоду часу вона могла вчинити одразу декілька. Вважав, що пояснення свідків, а також складені ними акти, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки всі вони є працівниками ІРЦ, є підлеглими та залежними від директора [PERSON] . Вважав, що відповідачем не доведено, що позивачці було надано достатньо часу для ознайомлення з наказами перед їх підписанням та для подання графіків. З актів про перебування в кабінеті [PERSON] неповнолітніх дітей взагалі незрозуміло, що конкретно їй ставлять у провину. Також роботодавець стверджує, що [PERSON] займається приватною практикою в приміщенні ІРЦ, однак це твердження також жодним доказом не підтверджено. По жодному факту не було проведено жодного службового розслідування. Крім того вважав, що інкримінування такої кількості порушень та складення такої кількості актів про порушення за дуже короткий строк мають ознаки мобінгу, що також свідчить про незаконність дій роботодавця. Щодо працевлаштування позивачки після її звільнення, зазначив, що [PERSON] на обліку в центрі зайнятості не перебувала, офіційно не працює, надає послуги за цивільно-правовим договором. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні просила позов задовольнити. Щодо неподання графіків пояснила, що було лише два таких випадки. Зазвичай позивач веде та подає необхідну робочу документацію своєчасно. Однак в цьому випадку вона намагалась кілька разів подати графіки особисто директору, однак вона її не приймала, казала прийти пізніше або в інший день, з цього приводу позивач зверталась до Відділу освіти. Щодо відмови у підписанні наказів, то в наказі про роботу в умовах воєнного стану було багато незрозумілих моментів, зокрема що стосувались обов`язків. Позивач просила роз`яснити деталі, однак їй відмовили, тому вона цей наказ не підписала. Накази про відпустки і номенклатуру їй взагалі не оголошували, їх зміст до її відома не доводили, тому вона їх не підписала. Щодо перебування дітей в її кабінеті, то це були просто діти зі школи, де розташований ІРЦ. В школі багато гуртків, в приміщенні видають гуманітарну допомогу, вхід до приміщення вільний, не обмежений. Цим дітям приблизно по 12 років, вони дійсно були без супроводу батьків, але за послугами психолога вони не звертались. Одну дитину вона бачила вперше, а друга вчилась у дитячому садочку, де [PERSON] раніше працювала, отже вони просто зайшли привітатись і погрітись. 10.01.2024 діти пробули в кабінеті близько п`яти хвилин, зауважень від директора з цього приводу не було. 11.01.2024 коли до її кабінету знов завітали діти, однак послуги психолога позивач дітям не надавала, не запрошувала їх до себе. Коли директор зайшла в кабінет, діти були одягнуті у верхній одяг. Щодо не проведення за графіком заняття з [PERSON] , то це учень звичайної школи, у визначений час він не зміг підключитись онлайн, оскільки в нього був урок. Однак пізніше, о 14-00 було групове заняття і він міг приєднатись до нього. При цьому позивач звернула увагу, що після проведення комплексної оцінки треба заповнити певну документацію і це теж частина обов`язків, отже між корекційно-розвитковими роботами, позивач займається оформленням документації і заповненням бази. Оскільки [PERSON] не приєднався до заняття, позивач займалась саме документами, а не наданням послуг стороннім дітям. Представник відповідача КУ установи «Богодухівський\~інклюзивно-ресурсний\~центр» Богодухівської\~міської ради\~Харківської області\~адвокат Підлісний\~М.О. заперечував проти задоволення позову. Вважав, що матеріали справи містять докази, які свідчать про порушення позивачкою трудової дисципліни, оскаржувані накази прийняті на підставі належних доказів, процедура притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності відповідачем повністю дотримана. Обов`язок проводити службове розслідування за фактами порушень не передбачено, оскільки загальний порядок щодо їх проведення не поширюється на комунальні підприємства, директор вправі ініціювати службове розслідування у випадках особливої складності, які потребують комплексного дослідження, але в цьому випадку такої необхідності не було. Також зазначив, що той факт, що позивача раніше не притягували до відповідальності, не може свідчити про те, що вона не могла вчинити порушення пізніше. Обов`язок запропонувати працівнику надати пояснення за кожним фактом роботодавцем було дотримано, однак [PERSON] наданим їй правом не скористалась, змусити її давати пояснення неможливо. Факт мобінгу вважав не доведеним. Представник відповідача КУ установи «Богодухівський інклюзивно-ресурсний центр» Богодухівської міської ради Харківської області Ружинська О.В. в судовому засіданні заперечувала проти позову. \~ \~ \~ \~Пояснила, що обіймає посаду директора Богодухівського ІРЦ. \~ \~ \~ \~28.12.2023 під час наради вона оголосила зміст декількох наказів, датованих цим днем, і запропонувала присутнім їх підписати. Позивач [PERSON] відмовилась це робити, причини не повідомила. Про цей факт було складено акти, а потім оголошено догану. \~ \~ \~ \~Потім позивачем було вчинено порушення неподання щотижневих графіків роботи. [PERSON] зазначала, що не може або не хоче цього робити, потім казала, що у неї не працює принтер. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Крім того, позивач розмістила в соціальних мережах пост про відкриття приватної практики, а через деякий час директором ІРЦ було виявлено факт перебування в кабінеті позивача сторонніх дітей, хоча згідно з наказом в центрі було запроваджено дистанційну роботу. Жодних пояснень з цього приводу позивач не надала. \~ \~ \~ \~Також зазначила, що позивач порушує кодекс професійної етики, часто зачиняється в кабінеті та працює з дітьми без батьків. \~ \~ \~ \~Щодо впливу на свідків, зазначила, що сама працювала в цьому колективі до призначення на посаду директора, підтримує з колективом нормальні стосунки, жодного впливу на підлеглих не здійснювала. Представник відповідача Управління освіти\~Богодухівської міської\~ради Харківської\~області Рубанік О.В. пояснила в судовому засіданні, що Інклюзивний центр утворено Богодухівською міською радою, оскаржувані накази видавались директором ІРЦ. Позивач дійсно зверталась до Управління із заявою з приводу ситуації з щотижневими графіками, їй було надано відповідь, згідно з якою порушень з боку директора Богодухівського ІРЦ встановлено не було. Також зазначила, що у разі поновлення позивача на роботі, рішення в частині виплати заробітної плати буде виконано у встановленому законом порядку. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 23.01.2024 відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 02.02.2024 задоволено клопотання представника позивача про участь в судових засіданнях в режимі відео конференції. Ухвалою від 05.02.2024 задоволено клопотання відповідача про продовження процесуального строку, відкладено підготовче судове засідання. Ухвалою від 22.02.2024 за клопотанням сторони позивача до участі у справі залучено співвідповідача Управління освіти, молоді та спорту Богодухівської міської ради Харківської області, якому також надано час на подачу відзиву на позов, задоволено клопотання представника відповідача про участь в судових засіданнях в режимі відео конференції, відкладено підготовче судове засідання. Ухвалою від 16.04.2024 прийнято відзив відповідача на позову, позивачеві надано строк для подачі відповіді на відзив, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою від 08.05.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. Фактичні обставини справи. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників відповідачів, допитавши свідків, дослідивши і оцінивши докази у справі, встановив такі обставини. [PERSON] на підставі наказу №2-к від 14 січня 2019 року КУ «Богодухівський інклюзивно\~ресурсний центр» Богодухівської районної ради Харківської області була призначена на посаду практичного психолога (Т.1, а.с.14) 15.01.2021 назву Комунальної установи «Богодухівський інклюзивно\~ресурсний центр» Богодухівської районної ради Харківської області змінено на Комунальну установу «Богодухівський інклюзивно\~ресурсний центр Богодухівської міської ради. Відповідно до наказу КУ « Богодухівський інклюзивно ресурсний центр» Богодухівської міської ради Харківської області №12-к від 04 листопада 2021 року [PERSON] переведено з посади практичного психолога на посаду фахівця ( консультанта) інклюзивно ресурсного центру з 03 листопада 2021 року (т. 1 а.с. 15). Позивач ознайомлена з правилами внутрішнього трудового розпорядку та Посадовою інструкцією фахівця (консультанта) Богодухівського ІРЦ, що підтверджується її підписами у відповідних аркушах ознайомлення (Т.1, а.с.142, 146) та не заперечувалось самою позивачкою. 28.12.2023 директором Богодухівського ІРЦ видано наказ №27 «Про надання послуг в умовах воєнного стану» (Т.1, а.с. 152). 28.12.2023 директором Богодухівського ІРЦ Оленою Ружинською в присутності фахівців (консультантів) центру Лариси Косенко, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] складено акт №1, згідно з яким працівник [PERSON] відмовилась від ознайомлення та підписання наказів директора ІРЦ від 28.12.2023 року, а саме: «Про надання послуг в умовах военного стану» від 28.12.2023 №27; «Про затвердження графіку відпусток працівників Богодухівського ІРЦ» від 28.12.2023 №28 та «Про затвердження та введення в дію номенклатури справ Богодухівського ІРЦ» від 28.12.2023 №29» (Т.1, а.с.179). Крім того, згідно з актом №2 від 28.12.2023, складеним директором Богодухівського ІРЦ Оленою Ружинською в присутності фахівців центру Лариси Косенко, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , фахівець [PERSON] відмовилась від надання пояснень про причини відмови від підписання наказів (Т.1, а.с.149). Наказом КУ «Богодухівський інклюзивно\~ресурсний центр» Богодухівської міської ради Харківської області №2-К від 12.01.2024 [PERSON] було оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме: відмову підписання та ознайомлення з наказами директора (Т.1, а.с.150). Відповідно до\~акту від\~12.01.2024\~ про доведення\~вимог наказу\~«Про оголошення\~догани [PERSON] » від\~12.01.2024\~№2-К» [PERSON] в присутності фахівців (консультантів) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було зачитано текст та доведено до відома вимоги наказу «Про оголошення догани [PERSON] » (Т.1, а.с.151). 29.12.2023\~ директором\~Богодухівського ІРЦ\~Оленою Ружинською\~в присутності\~фахівців (консультантів)\~центру:\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~ складено\~акту №1\~про те,\~що [PERSON] своєчасно\~не надала,\~а саме:\~18\~грудня та\~25\~грудня 2023 року свої тижневі графіки роботи у зв язку із особистими переконаннями і ігноруванням вимог директора (Т.1, а.с.153). В акті зазначено, що відповідно до річного плану КУ «Богодухівський інклюзивно-ресурсний центр» Богодухівської міської ради Харківської області на 2023 рік, затвердженого директором Богодухівського ІРЦ від 28.12.2022 року та схваленого зборами трудового колективу Богодухівського ІРЦ від 28.12.2022 року №2, щотижневі графіки роботи фахівці подають директору для затвердження кожну пятницю або понеділок тижня. Даний факт є порушенням пункту 5,6 розділу 5 Правил внутрішнього трудового розпорядку Богодухівського ІРЦ та унеможливлює контроль за виконанням посадових обов язків фахівцем [PERSON] . Крім того, як вбачається з акту від 29.12.2023 №2, складеного директором Богодухівського ІРЦ Оленою Ружинською в присутності працівників центру [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , фахівець [PERSON] відмовилась від надання пояснень про причини неподання щотижневих графіків роботи для затвердження (Т.1, а.с.154). Наказом КУ «Богодухівський інклюзивно\~ресурсний центр» Богодухівської міської ради Харківської області №4-К від 15.01.2024 [PERSON] оголошено сувору догану за порушення трудової дисципліни, а саме відмову від надання щотижневих графіків роботи для їх затвердження директором Богодухівського ІРЦ (Т.1, а.с.157). Відповідно до\~акту від\~15.01.2024\~ про доведення\~змісту і\~вимог наказу\~«Про оголошення\~догани [PERSON] » від\~15.01.2024\~№4-К» [PERSON] в присутності фахівців (консультантів) [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було зачитано текст та доведено до відома вимоги наказу «Про оголошення догани [PERSON] » (Т.1, а.с.158). 10.01.2024 директором Богодухівського ІРЦ Оленою Ружинською в присутності фахівців центру Л. Косенко, II. Перець, А. Романової складено акт №1 про перебування неповнолітніх дітей в кабінеті [PERSON] [INFO] з 13-30 до 15-15 (Т.1, а.с.155-156). В цьому акті зазначено, що фахівець центру [PERSON] порушує Правила внутрішнього трудового розпорядку Богодухівського ІРЦ, а саме: змінює на свій розсуд графік роботи без узгодження з директором; проводить заміну (або відміну занять) чи незаплановані заходи замість надання корекційно-розвиткових послуг без відома директора; з`ясовує відносини, робить зауваження, оцінює інших працівників у присутності відвідувачів центру та залучає їх до обговорення, ігнорує накази директора Богодухівського ІРЦ, що впливає на нормальне функціонування установи та якість надання послуг. Крім того, акт містить таку інформацію : «Відповідно наказу директора [INFO] «Про надання послуг в умовах воєнного стану» від 28.12.2023 року №27 корекційно-розвиткові та психолого-педагогічні послуги в центрі надаються дистанційно. Даний наказ [PERSON] відмовилась підписати, хоча зміст та вимоги наказу до неї були доведені, аргументуючи свою відмову тим, що вона не згода надавати послуги дистанційно, оскільки не мас на своєму робочому місці забезпечений швидкісним інтернетом персональний ноутбук. 10 січня 2024 року з 13.30 по 15.15 за допомогою камер внутрішнього спостереження мною було виявлено, що у кабінеті [PERSON] перебувають дві неповнолітні дівчини без супроводу батьків та під час повітряної тривоги. Я постукала до кабінету [PERSON] та попрохала її вийти до коридору. На мої запитання щодо перебування неповнолітніх дітей у кабінеті [PERSON] відповідала, що діти прийшли до неї на консультацію. Наголошую, що діти є неповнолітніми і не можуть отримувати консультативні послуги без супроводу батьків або осіб, що їх заміщають. Під час повітряної тривоги всі працівники центру проходять в укриття. Па моє прохання назвати прізвища дітей [PERSON] відповіді не надала... ...Мною було виявлено, що [PERSON] анонсувала відкриття терапевтичної кімнати в соціальних мережах на своїй особистій сторінці, прикріпивши фото кабінету [PERSON] , що дає підстави вважати, що діти, які перебували в кабінеті [PERSON] , прийшли до неї на приватну терапію...». 11.01.2024 директором Богодухівського ІРЦ Оленою Ружинською в присутності фахівців центру [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] складено акт про перебування неповнолітніх дітей в кабінеті [PERSON] [INFO] з 13-30 до 14-10 (Т.1, а.с.159). В акті зазначено, що 11 січня 2024 року з 13.00 до 14.10 в кабінеті [PERSON] знову перебували дві неповнолітні дитини без супроводу батьків та під час повітряної тривоги, що вказує на порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку та ігнорування наказу директору Богодухівського ІРЦ «Про надання послуг в умовах воєнного стану» від 28.12.2023 року. Згідно з щотижневим графіком фахівця (консультанта) та тижневим графіком надання корекційно-розвиткових послуг [PERSON] о 13.45 повинна була проводити заняття з дитиною [PERSON] до 14.00. Даний факт підтверджує, що фахівець порушує розділ 3 п.3.2. Правил внутрішнього трудового розпорядку, оскільки проводить заміну, відміну занять або незаплановані заходи замість надання корекційно-розвиткових послуг, на зауваження директора не реагує, не узгоджує роботи з директором...». 11.01.2024 директором Богодухівського ІРЦ Оленою Ружинською в присутності фахівців центру [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] складено акт про відмову надати фахівцем [PERSON] пояснень щодо факту перебування в її кабінеті неповнолітніх дітей без супроводу батьків під час повітряної тривоги 10 січня та 11 січня 2024 року (а.с.160). Наказом №6-К від 18.01.2024 [PERSON] звільнено на підставі п.3 ст.40 КЗпП України за порушення трудової дисципліни, систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього, з урахуванням раніше накладених дисциплінарних стягнень. Підставою винесення наказу зазначені вищенаведені акти про перебування неповнолітніх дітей в кабінеті [PERSON] та акт про відмову надання пояснень. 18.01.2024 складено акт про доведення змісту та вимог наказу про звільнення від 18.01.2024 [PERSON] (а.с.162) В судовому засіданні були допитані свідки. Свідок [PERSON] пояснила, що працює фахівцем-консультантом Богодухівського ІРЦ за напрямком логопед. По понеділках проводились колективні збори, де обговорювались робочі птання, але присутніми на зборах були не всі, деякі працівники не з`являлись. На одній з нарад було зачитано наказ директора про номенклатуру, всі працівники були з ним ознайомлені всі його прослухали, але не всі підписали. [PERSON] наказ не підписала, причини відмови не повідомила. Накази директора про роботу під час воєнного стану та про відпустки позивачці також були зачитані, але їх підписувати [PERSON] також відмовилась без обґрунтувань. У зв`язку з наведеним було складено акти про відмову [PERSON] ознайомлюватись з наказами директора та про відмову надавати пояснення. Свідок була присутні при складенні актів та підписала їх. Також свідок повідомила, що по понеділках, об 11-30 працівники подають графіки роботи на майбутній тиждень, ці графіки входять до номенклатури справ, їх підписує директор. Однак бували такі дні, коли [PERSON] не подавала графіки. Під час складення актів про відмову надавти пояснення про причини неподання графіків свідок була присутня, акт підписувала. Крім того свідок пояснила, що в центрі на період воєнного стану запроваджено онлайн роботу, у разі проведення комплексної оцінки фахівці з дітьми спускаються у сховище, послуги надаються тільки в присутності батьків. Однак свідок бачила як в приміщення центру заходили діти (дві дівчинки років по 10) без супровіду батьків, які зайшли в кабінет [PERSON] . Потім свідок по камерам, встановленим в коридору бачила цих дітей в кабінеті [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснив, що працював фахівцем інклюзивного центру у 2019 - 2024 роках. Свідок зазначив, що на нараді директор центру доводила зміст наказів до відома працівників, [PERSON] була присутня на цій нараді, чула оголошення наказів, але відмовилась їх підписувати, зазначивши, що не згодна з ними, про що одразу після наради було складено відповідні акти. Щодо подання графіків то згідно з річним планом кожного понеділка всі збирались і затверджували щотижневі графіки у директора [PERSON] . Це були графіки, у яких фахівці зазначали, що планують робити протягом тижня. Всі подали такі графіки, а [PERSON] ні, вона сказала, що була зайнята. Про це також було складено акт. Крім того, незважаючи на те, що в центрі на період воєнного стану встановлено режим роботи в форматі онлайн (очно провдиться тільки комплексна оцінка), в січні в кабінеті [PERSON] було зафіксовано двох неповнолітніх дітей без супроводу батьків. Це побачив хтось з фахівців по камерам спостереження, які встановлені в центрі. Ці камери не здійснюють запис, а тільки виводять зображення на екран, який встановлено в коридорі. Доступ до екрана мають всі. На питання директора [PERSON] спочатку сказала, що це просто діти, які зайшли погрітись, а потім сказала, що надає їм психологічну допомогу. Наступного дня ситуація повторилась тоді було складено акт. Також свідок повідомив, що у зазначений час він перебував у відпустці, тому акти не підписував, але він був на роботі і також бачив дітей по камерам. Вони з колегами довго біля екрану не стояли просто побачили дітей, вирішити доповітси директору і розійшлись. Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що як працівник ІРЦ також була присутня на нараді, коли директор оголошувала наказаи в присутності всіх працівників, після цього з наказом можна було ознайомитись додатково вивчивши його особисто. [PERSON] була присутня на нараді і чула оголошення, але чи підписала листочок свідок точно не пам`ятає, але оскільки склали акт значить не підписала. Щодо подання та затвердження директором щотижневих графіків, то для цього всі фахівці збирались в кабінеті директора по понеділках, в грудні було так само, вимоги до всіх працівників однакові. [PERSON] графіки подавати не хотіла, в цілому останнім часом поводилась зухвало. У січні 2024 свідок зустріла на вході в центр двох невідомих дівчат та повідомила директора. Свідок також бачила, що діти перебували в кабінеті [PERSON] на екрані, встановленому в коридорі, цей екран просто передає зображення, звука немає. Директор пішла з`ясувати, що це за діти, однак [PERSON] відповіла, що вони просто зайшли погрітись, більше нічого конретного не сказала. На питання представника щодо часу, зазначеного в актах, свідок пояснила, що протягом цього часу вони зясовували ситуацію, а дітей відпустили раніше. Наступного дня свідок знов побачила тих самих дітей та ще й під час повітряної тривоги, [PERSON] сказала, що діти прийшли на консультацію. Також свідок повідомила, що бачила у Фейсбуці рекламний пост [PERSON] щодо її приватної діяльності. Свідок [PERSON] пояснила, що до підписання нею акту від 28.12.2023 всі зібрались в кабінеті директора, вона оголосила наказ і всі розписались за ознайомлення з ним. [PERSON] взяла наказ в руки, поклала на стіл, але не розписалась, причини не пояснювала. При цьому в часі для ознайомлення її ніхто не обмежував. Щодо графіків всі фахівці подають їх щопонеділка, однак [PERSON] свій графік не принесла, конкретних пояснень з цього приводу не надала, казала ніби вони ще не готові. Свідок також зазначила, що підписала акт від 10.01.2024 про перебування дітей в кабінеті [PERSON] , оскільки бачила їїх на екрані камер спостереження в коридорі, це були чужі діти не з центру. В той момент була повітряна тривога. Актом від 11.01.2024 було зафіксовано, що діти знов прийшли до кабінету [PERSON] , свідок їх не бачила, але була свідком розмови директора та [PERSON] , які обговорювали ситуацію. Щодо тривалості перебування дітей в кабінеті, стверджувати не може, оскільки не була там весь цей час, може лише підтвердити сам факт перебування дітей в кабінеті [PERSON] . Сама [PERSON] казала, що діти просто так зайшли до неї. Особисто свідок з дітьми не спілкувалась. Норми права, що підлягають застосуванню. Ст. 43 Конституції України\~закріплено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Згідно із ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений\~\~\~у\~статті 5-1 КЗпП України\~правовий захист від необґрунтованої відмови\~\~у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Положеннями\~статті 3 КЗпП України\~визначено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю. Згідно з п.3 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення. Згідно із\~статтею 139 КЗпП України\~працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до положень\~статті 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що проявилися в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер. Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру, який полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника у трудовому колективі. У трудовому законодавстві немає обмежень щодо підстав та періодичності застосування догани як дисциплінарного стягнення Згідно з частинами першою та другою\~статті 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Відповідно до\~статті 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Статтею 149 КЗпП України\~передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, а також обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Таким чином, в силу ст.\~ст. 147-149 КЗпП України\~роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків. Правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Статтею 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.\~76, ч.1,\~2\~ст.77, ч.2 ст.\~78, ч.1 ст.\~95 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.6 ст.\~81, ч.1 ст.\~89 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Мотиви, з яких виходить суд. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог, суд виходить з такого. \~ \~ \~ \~Щодо наказу №2-к від 12.01.2024 про оголошення догани. Верховний Суд у постанові від 28 квітня 2020 року справі № 755/12434/17 вказав, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями\~147- 149 КЗпП України\~правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. У своїй постанові від 21.03.2018 у справі № 336/3679/17 Верховний суд зазначив, що не є порушенням трудової дисципліни невиконання обов`язків, які виходять за межі трудових або виходять за межи трудового договору (ВС/КЦС) Відповідно до пункту 3.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку до обов`язків працівників Богодухівського ІРЦ відноситься: - виконувати своєчасно і в повному обсязі посадових інструкцій, забезпечувати необхідну якість виконуваних робіт; - виконувати накази директора Богодухівського ІРЦ, інструкції та інші локально- нормативні акти; - вживати заходів до негайного усунення причин і умов, перешкоджаючих та ускладнюючих нормальну робочу, негайно інформувати про це директора Богодухівського ІРЦ; - дотримуватись вимог по охороні праці, техніці безпеки, виробничої санітарії, протипожежної охорони, передбачені відповідними правилами і інструкціями; - педагогічним працівникам узгоджувати графік надання послуг з іншими педагогічними працівниками центру, та ін. Посадові обов`язки фахівця-консультанта визначені в Посадовій Інструкції фахівця (консультанта), яка складається з 8 розділів: загальні положення, завдання та обов`язки, права, відповідальність, повинен знати, кваліфікаційні вимоги, охорона праці та взаємовідносини за посадою. Обов`язок виконання наказів директора (на порушенні саме цього підпункту пункту 3.1 Правил внутрішнього розпорядку наполягала сторона відповідача) стосується саме обов`язку виконання законного наказа керівника по суті, а не виконання вимоги директора ознайомитись з наказом та поставити про це свій підпис. Якщо працівник не ознайомлений з наказами (наприклад, про відпустку, або про особливості умов роботи у певний період), це може призвести до порушення трудової дисципліни з боку працівника, якщо він не виконує відповідні обов`язки, встановлені таким наказом або порушить встановлені таким наказом правила. \~ Водночас не може вважатись порушенням трудової дисципліни сам факт відмови працівника від ознайомлення з наказами та їх підписання. У такому випадку роботодавець повинен скласти акт про відмову працівника ознайомитися з наказом, що і було зроблено в даному випадку. Однак помилковим є ототожнення відмови ознайомлюватись з наказом (що було поставлено у провину позивачці згідно з наказом №2-к\~від 12.01.2024\~) з відмовою такий наказ виконати. Щодо обов`язку виконувати своєчасно\~і в\~повному обсязі\~посадові інструкції,\~забезпечувати необхідну\~якість виконуваних\~робіт,\~передбаченого п.3.1\~Правил внутрішнього\~трудового розпорядку,\~суд зазначає\~таке.\~У п.8.4\~Посадової інструкції\~фахівця-консультанта\~встановлено обов`язок\~«отримувати від\~адміністрації Центру\~інформацію правового\~і організаційно-методичного\~характеру,\~знайомитись з\~відповідними документами».\~Однак слід\~зазначити,\~що цей\~пункт розташовано\~у розділі\~8\~«Взаємовідносини (зв`язки)\~за посадою»,\~а не\~у розділі\~2\~«Завдання та\~обов`язки»,\~тому такий\~обов`язок не\~є складовою\~частиною трудової\~функції працівника\~та не може вважатись невиконанням трудових обов`язків. Отже, незважаючи на те, що складеними актами та показаннями свідків було підтверджено той факт, що позивач [PERSON] не поставила свій підпис на наказах після їх оголошення та доведення їх змісту до відома працівників, в тому числі і до відома позивачки, відмова ознайомлюватись з наказами та підписувати їх не може вважатись порушенням трудової дисципліни або невиконанням трудових обов`язків. За наведених обставин, суд доходить висновку, що наказ №2-к від 12.01.2024 про оголшення [PERSON] догани не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню. Щодо наказу №4-к від 15.01.2024 про оголошення догани. Верховний Суд зазначив у постанові від 18.03.2024 у справі № 607/9072/22, що дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є: 1.дії (бездіяльність) працівника; 2.порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; 3.вина працівника; 4.наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Відповідно до пункту 59 Постанови КМУ «Про затвердження Положення про інклюзивно-ресурсний центр» для організації та обліку роботи фахівці інклюзивно-ресурсного центру ведуть документацію в електронному вигляді, зокрема: річний план роботи інклюзивно- ресурсного центру; річний план роботи фахівців інклюзивно-ресурсного центру; щотижневі графіки роботи інклюзивно-ресурсного центру та фахівців інклюзивно-ресурсного центру; звіти фахівців інклюзивно-ресурсного центру про результати надання психолого-педагогічних та корекційно-розвиткових послуг особам з особливими освітніми потребами. Відповідно до Річного плану роботи КУ «Богодухівський ІРІ І» до річного плану роботи фахівців (консультантів) входить підготовка звіту фахівця ІРЦ про результати надання психолого-педагогічних, корекційно-розвиткових послуг (1 раз на рік); щотижневе планування діяльності (кожна п`ятниця тижня або понеділок). Положеннями пункту 5.6. розділу 5 Правил внутрішнього трудового розпорядку КУ «Богодухівський ІРЦ» встановлено, що щотижневий графік (план) роботи фахівців затверджується директором. Отже, посадовою інструкцію та правилами внутрішнього трудового розпорядку КУ «Богодухівський ІРЦ» передбачено обов`язок фахівця (консультанта) подавати щотижневий графік (план) роботи фахівця. Сама позивач наявність такого обов`язку не заперечувала, зазначила, що не подала графік лише двічі з тих підстав, що директор неодноразово відмовляла їй у перевірці та затвердженні графіку і зцього приводу вона зверталась до Управління освіти Богодухівської міської ради. Однак жодних доказів на підтвердження обставин, якими позивач мотивувала неподання щотижневих графіків у грудні 2023 року, позивач не надала. Представник відповідача Управління освіти підтвердила, що позивач зверталась до Управління з відповідною заявою, однак фактів порушення з боку директора Богодухівського ІРЦ встановлено не було. Оскаржуючи зазначений наказ, позивачка не наводить інших мотивів, з яких вона просить його скасувати. Твердження про порушення процедури про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за цим наказом, зокрема в частині можливості ознайомлення з ним, також не знайшли свого підтвердження та спростовуються дослідженими судом доказами копіями актів та показаннями свідків. Підстав не довіряти показанням свідків судом не встановлено. За наведених обставин суд не вбачає підстав для скасування наказу №4-к від 15.01.2024 та для задоволення позову в цій частині. Щодо наказу №6-К від 18.01.2024 року про звільнення позивача. Відповідно до\~постанови Пленуму\~ВСУ №\~9\~від 06.11.1992 (\~зі змінами) «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення і перевірити їх відповідність законові. У справах про\~поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в\~чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами\~3, 4, 7, 8 статті\~40, пунктом\~1 статті\~41\~КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 1471, 148, 149\~КЗпП\~правила і\~порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось уже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і\~заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і\~попередня робота працівника (п.\~22\~Постанови №\~9). Обов`язок доведення правомірності звільнення працівника при оспорюванні такої покладається на роботодавця (Постанова ВС від 23.01.2018 у справі № 273/212/16-ц) За передбаченими пунктом 3 статті 40\~КЗпП\~підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після\~застосування до\~нього дисциплінарного стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які\~встановлені чинним законодавством і\~не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.\~151\~КЗпП), і\~ті громадські стягнення, які застосовані до\~працівника за порушення трудової дисципліни відповідно до положення або\~статуту, що визначає діяльність громадської організації, і\~з\~дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше 1 року (п.\~23\~Постанови №\~9). Обов`язковою умовою для звільнення за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП є систематичність невиконання обов`язків. Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинено працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок (ВС від 09.12.2021, справа №489/58/20). У постанові ВС від 21.04.2021 у справі №640/15754/19 визначено, що єдиною належною обставиною, яка свідчить про систематичність вчинення працівником дисциплінарного проступку, є чинне рішення (наказ) керівника відповідного органу про накладення на працівника дисциплінарного стягнення за таке порушення. Так згідно з наказом №6-К від 18.01.2024 підставою звільнення позивачки зазначено порушення трудової дисципліни, систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього, з урахуванням раніше накладених дисциплінарних стягнень (п.3 ч.1 ст.40 КзпП). Підставою винесення наказу зазначено акти про перебування неповнолітніх дітей в кабінеті [PERSON] та акт про відмову надання пояснень. Суд в даному випадку погоджується з позицією сторони позивача, що сам факт перебування в кабінеті позивачки двох неповнолітніх дітей не може беззаперечно свідчити, що позивач надавала їм послуги. Жоден зі свідків особисто з дітьми не спілкувався, їх особи не встановлені, зазначена в актах від 10.01.2024 та від 11.01.2024 тривалість перебування дітей в кабінеті [PERSON] не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, зокрема і показаннями свідків. Так свідок [PERSON] зазначив, що вони з колегами довго біля екрану не стояли просто побачили дітей, вирішити повідомити про це директору і розійшлись. Свідок [PERSON] зазначила, що протягом часу, зазначеного в акті вони з`ясовували ситуацію, а дітей відпустили раніше. А свідок [PERSON] пояснила, що тривалість перебування дітей в кабінеті їй невідома, вона може лише підтвердити сам факт перебування дітей в кабінеті [PERSON] . Сама [PERSON] з самого початку заперечувала факт надання послуг цим дітям, пояснювала, що діти просто зайшли привітатись і погрітись, що підтверджується в тому числі і показаннями свідків. Посилання в акті від 10.01.2024 на те, що [PERSON] схильна до з`ясування відносин в колективі та робить іншим зауваження, жодного відношення до невиконання трудових обов`язків не має. Обставини перебування дітей в кабінеті [PERSON] наступного дня, зафіксовані в акті від 11.01.2024 також не дають підстав для беззаперечного ствердження, що позивачка всупереч наказу про надання послуг під час воєнного стану виключно в онлайн режимі, надавала дітям без супроводу дорослих психологічну допомогу. Щодо твердження відповідача про порушення позивачкою щотижневого графіку надання послуг, то до складення акту відповідачем не було перевірено з яких причин не відбулось онлайн заняття з [PERSON] , оскільки як зазначає позивач, саме [PERSON] не підєднався до зустрічі. Отже твердження, що [PERSON] на власний розсуд змінює графік роботи та проводить незаплановані заходи суд вважає передчасним. За наведених обставин суд ставить під сумнів акти від 10.01.2024 та від 11.01.2024 (Т.1, а.с. 155-156, 159) та вважає недоведеними зазначені в них обставини, які на думку відповідача свідчать про порушення трудової дисципліни та невиконання позивачкою її трудовх обов`язків. Крім того\~суд звертає\~увагу,\~що усі\~дії позивчаки,\~які на\~думку відповідача\~мали ознаки\~дисциплінарних порушень,\~ в\~тому числі\~і ті,\~що зафіксовані\~актами від\~10.01.2024\~та 11.01.2024,\~вчинені до\~видачі усіх\~наказів про\~притягнення [PERSON] \~до дисциплінарної\~відповідальності.\~Отже в\~будь-якому\~разі не\~можна стверджувати,\~що до\~позивача були застосовані заходи дисциплінарного стягнення, які не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. З урахуванням\~викладеного, суд зазначає, що відповідачем не доведено систематичності невиконання працівником своїх обов`язків без поважних причин. Щодо посилання позивачки на мобінг. Згідно зі ст.2-2 КЗпП України, мобінг (цькування) - систематичні (повторювані) тривалі умисні дії або бездіяльність роботодавця, окремих працівників або групи працівників трудового колективу, які спрямовані на приниження честі та гідності працівника, його ділової репутації, у тому числі з метою набуття, зміни або припинення ним трудових прав та обов`язків, що проявляються у формі психологічного та/або економічного тиску, зокрема із застосуванням засобів електронних комунікацій, створення стосовно працівника напруженої, ворожої, образливої атмосфери, у тому числі такої, що змушує його недооцінювати свою професійну придатність. Згідно зі ст. 5-1 КЗпП, держава гарантує\~працездатним громадянам,\~які постійно\~проживають на\~території України: правовий захист від мобінгу (цькування), дискримінації, упередженого ставлення у сфері праці, захист честі та гідності працівника під час здійснення ним трудової діяльності, а також забезпечення особам, які зазнали таких дій та/або бездіяльності, права на звернення до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та до суду щодо визнання таких фактів та їх усунення (без припинення працівником трудової діяльності на період розгляду скарги, провадження у справі), а також відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок таких дій та/або бездіяльності, на підставі судового рішення, що набрало законної сили. Однак [PERSON] ані до суду, ані до центральних органів влади, що реалізують\~державну політику\~у сфері\~нагляду та\~контролю за\~додержанням законодавства\~про працю, із заявами про визнання факту мобінгу та його припинення не зверталась. \~ \~ \~ \~Отже суд не вбачає підстав констатувати, що в даному випадку по відношенню до [PERSON] мав місце мобінг з боку керівництва Богодухівського інклюзивного центру. \~ \~ \~ \~Щодо стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Відповідно до ст. 235 КЗпП України, при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Провадження у справі було відкрито 23.01.2024, отже справа розглядалась більше одного року, однак підстав стверджувати, що це сталось з вини працівника, суд не вбачає. Згідно з п. 32\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів»\~у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично відпрацьований час. Відповідно до частини першої ст.\~27\~Закону України\~«Про оплату\~праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 08\~лютого 1995\~року №\~100 (далі - Порядок № 100). Згідно п. 1 розділу 1 Порядку, цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках: л) інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. Відповідно до п. 2 розділу 2 вказаного вище Порядку у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Час, протягом якого працівник згідно із законодавством не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду. Згідно з п. 3 розділу 3 вказаного вище Порядку при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених упункті 4 цього Порядку. Суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт. Відповідно до п. 5 Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на число робочих днів у розрахунковому періоді. Пунктом 8 Порядку встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. З огляду на викладені норми, при обчисленні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку. Аналогічну позицію було висловлено у постанові Верховного Суду України від 01 березня 2017 року по справі № 635/2084/16-ц. Крім того, суд звертає увагу, що в постанові Верховного Суду від 30.05.2024 у справі №340/1334/22 зазначено, що стаття 236\~КЗпП так само як і ст. 235 КЗпП, не передбачають підстав, на основі яких сума середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення може бути зменшена. Доводи про те, що працівник, якого було незаконно звільнено й поновлено на роботі, протягом періоду вимушеного прогулу та\~\~/\~\~або невиконання рішення про поновлення на роботі був працевлаштований та отримував заробітну плату могли б бути слушними за іншого законодавчого регулювання, яке передбачало б таку умову\~\~/\~\~підставу для зменшення суми середнього заробітку за час невиконання рішення про поновлення на посаді чи за час вимушеного прогулу. Аналогічні за змістом висновки про те, що отримання особою іншого доходу, у тому числі за новим місцем роботи, не має значення для цілей обчислення розміру середнього заробітку за правилами ст.\~236\~КЗпП (не є підставою для його зменшення) викладено також у постанові ВС від 21.01.2022 у справі №640/22054/18. Отже працевлаштування позивачки або надання нею послуг за цивільно-правовим договором не мають в даному випадку значення при обрахунку суми середнього заробітку, що підлягає стягненню. Як вбачається з довідок про доходи від 07.02 2024 року, позивачу за листопад 2023 року нараховано заробітну плату в сумі 15618.42 грн., за грудень 2023 року нараховано заробітну плату у розмірі 25\~694,82 грн., у листопаді було 22 робочих дні, у грудні 2023 року був 21 робочий день, загалом 43 робочих дні (з врахуванням\~ЗУ«Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»). Таким чином середньоденний заробіток позивача у листопада грудні 2023 року складав 960,77 гривень (15\~618,42 +25\~694,82) /43 робочих дні. Отже, суд вважає необхідним стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 19 січня 2024 року по 16 травня 2025 року з розрахунку 960,77 грн. середньоденної заробітної плати за 346 невідпрацьованих робочих днів у розмірі 332\~426,42 грн ( 960,77 х 346) = 332\~426,42 грн). Відповідач не надав суду власний розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу оскільки представник у відзиві на позов та у своїх поясненнях наданих в суді зазначив, що в цілому заперечує проти позову. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначені суми без утримання цього податку та інших обов`язкових платежів (п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24 грудня 1999 року). Дані кошти суд стягує з Управління освіти Богодухівської міської ради Харківської області, оскільки відповідно до Статуту КУ « Богодухівський інклюзивно ресурсний центр» Богодухівської міської ради Харківської області, затвердженого рішенням Богодухівської міської ради Харківської області від 03 червня 2022 року №5691-VIII, засновником Центру є Богодухівська міська рада Харківської області, уповноважений ним орган Управління освіти, молоді та спорту Богодухівської міської ради Харківської області ( на даний час Управління освіти Богодухівської міської ради Харківської області). Щодо стягнення судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно з\~п.1\~ ч.1\~ст.5\~ ЗУ\~«Про судовий\~збір»,\~від сплати\~судового збору\~під час\~розгляду справи\~в усіх\~судових інстанціях\~звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору під час розгляду даної справи, тому судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 6957 грн. 86 коп ( три вимоги немайнового характеру, які задоволені 3633 грн. 60 коп. та одна вимога майнового характеру 3324 грн. 26 коп.), мають бути стягнуті з Управління освіти Богодухівської міської ради Харківської області. На підставі приведеного вище,

Outcome: partial