Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.01.2011 року. Від даного шлюбу сторони по справі мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо з травня 2020 року. Діти проживають із позивачем, знаходяться на її утриманні. Відповідач вихованням дітей не займається, у добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання не надає. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дітей. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.01.2025 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.05.2025 року ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутнічть позивача, позов підтримує, просив його задовольнити. Позивач надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлався у встановленому законом порядку, відзиву на позов не надав. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280,281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.01.2011 року, актовий запис № 20, складений 22.01.2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області. Від даного шлюбу сторони по справі мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , згідно актового запису № 225, складеного 02.06.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні; [PERSON] , [INFO] , згідно актового запису № 605, складений 11.10.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні. Сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини та з травня 2020 року проживають окремо. Діти проживають разом із матірю та находяться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, офіційно не працевлаштований, при цьому працездатний та має можливість матеріально забезпечувати дітей, інших утриманців не має. Згідно зі ст.180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст.181,183\~СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 184 СК України,- суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальнсть за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року на набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальнсть за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини. Тому наявні підстави для стягнення аліментів з батька на користь матері, оскільки діти проживають з нею та перебувають на її утриманні, відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 23.10.2024 року. У зв`язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей, визначивши їх розмір - в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не більше десяти прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дітей забезпечить їм належний фізичний та моральний розвиток, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме їх потребам, при цьому не порушить права відповідача. Відповідно до\~ст.430 ЦПК України\~допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Позивача звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на утримання дитини згідно пункту 3 частини 1\~статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до частини 1\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірах, діючих на день звернення позивача до суду пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Станом на день звернення позивача до суду мінімальний розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу\~1211,20 грн, таким чином з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved