Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 23.03.2024 між [PERSON] та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 1389633 за умовами якого товариство надало відповідачу кредитні кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплати проценти за користування ним у порядку та строки встановлені договором. Кредитний договір було укладено в електронній формі, підписано відповідачем шляхом використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі та у строк, передбачений умовами договору. У порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість у загальному розмірі 51355,00 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 6200,00 гривень, заборгованість за відсотками 32755,00 гривень, заборгованість за штрафами 12400,00 гривень. 22.10.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 22102024, відповідно до умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 1389633. Таким чином, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 51355,00 гривень та понесені судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді від 03.04.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, у строк встановлений ухвалою суду про відкриття провадження, від сторін не надійшло, відзив на позовну заяву відповідач, який належним чином повідомлявся про розгляд справи, не подав. У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у той час як представник позивача у позовній заяві не заперечував проти вирішення справи у заочному порядку, судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що 23.03.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] в електронній формі (шляхом його підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором) було укладено договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1389633, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 1000,00 грн у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача з використанням реквізитів платіжної картки № [NUMBER] , на строк 350 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на день (стандартна процентна ставка). Пунктом 6.4 договору встановлено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом споживач зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 150,00 грн на четвертий день такого невиконання та/або неналежного виконання; у розмірі 11,00 грн починаючи з п`ятого дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. Згідно довідки про ідентифікацію [PERSON] , з яким укладено договір № 1389633 від 23.03.2024 ідентифікований ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», акцепт договору позичальником: одноразовий ідентифікатор «М102», час відправки ідентифікатора - 23.03.2024 07:35:14, номер телефону [NUMBER] . 24.03.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] в електронній формі (шляхом підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором) було укладено додаткову угоду до договору № 1389633 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 23.03.2024, відповідно до умов якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на 5200,00 грн та враховуючи збільшення загальної суми кредиту до 6200,00 грн визначили, що на момент укладення цієї додаткової угоди денна стандартна процентна ставка за весь строк користування кредитом складає 2,49% в день. Пунктом 3 додаткової угоди сторони узгодили внесення змін до п.6.4 договору виклавши його в такій редакції: у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом споживач зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 930,00 грн на четвертий день такого невиконання та/або неналежного виконання; у розмірі 68,00 грн починаючи з п`ятого дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» виконало умови договору про надання споживчого кредиту та додаткової угоди до нього перерахувавши шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідача № [NUMBER] кошти в розмірі 1000,00 грн та 5200,00 грн, що підтверджується листами про успішне здійснення транзакцій ТОВ «ПЕЙТЕК» від 07.02.2025, з яким ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» укладено договір про організацію переказу грошових коштів № 03052022-1 від 03.05.2022. З інформації наданої АТ КБ «ПриватБанк» від 09.04.2025 та 11.04.2025 встановлено, що на ім`я [PERSON] у банку емітовано карту № [NUMBER] на яку 23.03.2024 здійснено зарахування грошових коштів у сумі 1000,00 грн, а 24.03.2024 грошових коштів у сумі 5200,00 грн. Верифікація проводилась у відділенні банку підписанням анкети від 09.04.2024 з клієнтом [PERSON] . Як убачається з матеріалів справи, 22.10.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» укладено договір факторингу №22102024, відповідно до якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило ТОВ «ФК «Кредит Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі до [PERSON] за договором № 1389633 від 23.03.2024, що зокрема підтверджується витягом з Реєстру боржників до відповідного договору факторингу та актом приймання-передачі відповідного Реєстру боржників, платіжною інструкцією від 23.10.2024 про проведення оплати за договором факторингу. Відповідно до проведеного позивачем розрахунку заборгованості за договором № 1389633 від 23.04.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту внаслідок неналежного виконання позичальником [PERSON] взятих на себе зобов`язань станом на 22.10.2024 за ним утворилася заборгованість у загальному розмірі 51355,00 грн, що складається з наступного: 6200,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 32755,00 грн заборгованість за відсотками; 12400,00 грн штрафні санкції. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Аналіз зазначеного законодавства та досліджених судом доказів свідчить про те, що кредитний договір та додаткова угода до нього між сторонами були укладені в електронній формі. Докази на підтвердження недійсності вищезазначеного кредитного договору відсутні. Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст.1077 ЦК України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. У ході розгляду справи доведено факт отримання відповідачем [PERSON] від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» кредитних коштів за договором про споживчий кредит № 1389633 від 23.03.2024 та додаткової угоди до нього від 24.03.2024 у загальному розмірі 6200,00 грн, порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань, що призвело до виникнення заборгованості у загальному розмірі 51355,00 грн. Позивач ТОВ «ФК «Кредит Капітал» набуло права грошової вимоги за вказаним кредитним договором до відповідача на підставі Договору факторингу № 22102024 від 22.10.2024. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач не надав суду у встановленому порядку заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву на позов, доказів щодо обставин, які ураховуються при визначенні розміру суми заборгованості, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням цих процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні права позивача підлягають захисту шляхом повного задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №1389633 від 23.03.2024 у загальному розмірі 51355,00 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 гривень підтверджується платіжною інструкцією № 5466 від 21.03.2025. Враховуючи задоволення судом позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума понесених останнім судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved