Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

24 лютого 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що вона від шлюбу з відповідачем має повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюб між нею та відповідачем був розірваний ще в 2008 році. Їх донька станом на дату звернення до суду є студенткою 2 курсу денної форми навчання за кошти державного бюджету Харківського університету ім. В.Н. Каразіна. Донька проживає разом із нею, не працює, доходів не має. Вона працює та отримує заробітну плату в середньому 11500,00 грн. на місяць з якої покриває свої власні витрати і утримує повнолітню доньку, що навчається. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча таку можливість має, оскільки працює та має стабільний заробіток. За цих підстав позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі частини щомісячно з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дати подання цієї позовної заяви до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23-річного віку, тобто до [INFO] . Ухвалою від 27 лютого 2025 року у справі відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 07 квітня 2025 року відповідачем був поданий відзив на позов у якому він просив відмовити у задоволенні позову, виходячи з того, що його матеріальне становище не дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, оскільки з нього вже стягнені аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку доходу. Крім того, з нього на підставі рішення суду стягуються аліменти на утримання його дружини [PERSON] в розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно і до зняття з його сина [PERSON] статусу «дитина з інвалідністю». Його повнолітня донька [PERSON] навчається за кошти державного бюджету та відповідно не потребує додаткових витрат на навчання, отримує стипендію та має можливість забезпечувати себе самостійно. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, просили розгляд справи здійснювати без сторони позивача. Позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні та додатково зазначили, що донька проживає разом із позивачем, то оплата харчування, одягу, взуття, засобів особистої гігієни, здійснюється позивачем. У зв`язку з навчанням, позивачем були понесені витрати на придбання планшета та навушників. Крім того, починаючи з 2010 року донька сторін перебуває на обліку лікаря офтальмолога, у зв`язку з захворюванням очей та для коригування зору потребує щомісячних витрат близько 2000,00 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, скористався правом подання відзиву на позов. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, заслухавши доводи учасників судового процесу, з`ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, прийшов до такого. Судом встановлено, що сторони [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач) є батьками повнолітньої [PERSON] , [INFO] . [PERSON] зареєстрована разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] навчається на 2 курсі біологічного факультету Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна, денна форма навчання ступінь вищої освіти бакалавр. З 14 квітня 2025 року по 25 квітня 2025 року [PERSON] приймала участь у польовій практиці, організованої Гамбурзьким університетом, м. Гамбург (Німеччина). У зв`язку з проходженням вищевказаної практики позивачем були понесені витрати на залізничні та автобусні квитки в сумі 16340,48 грн. Також як вбачається з матеріалів справи протягом 2024-2025 років позивачем був придбаний планшет та навушники загальною вартістю 47955,00 грн. [PERSON] згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної допомоги Яворницької селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області» Яворницької селищної лікарської амбулаторії загальної практики сімейної медицини №10 від 07.04.2025 року, знаходиться на диспансерному обліку у сімейного лікаря та лікаря офтальмолога з 2010 року по теперішній час з діагнозом: міопія високого ступеня з астигматизмом обох очей, синдром сухого ока. Переферічна хоріоретинальна дегенерація лівого ока. У зв`язку з вищевказаним діагнозом позивачем у січні 2023 року були понесені витрати на придбання окулярів та футляру до них у загальному розмірі 8048,00 грн. Як слідує з матеріалів справи [PERSON] працює в ФОП « [PERSON] » на посаді - водій автотранспортного засобу з 03 грудня 2022 року та його заробітна плата за останні 6 місяців склала 50811,80 грн., що в середньому на місяць становить 8500,00 грн. Позивачка також працевлаштована та її дохід за період з 01.01.2024 року по 31.10.2024 року із вирахуванням податків склав 127136,41 грн., тобто близько 12000,00 грн. на місяць. Також, як встановлено судом: -згідно наказу Самарського районного суду м. Дніпропетровська №206/3427/21 від 18.08.2021 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 серпня 2021 року до досягнення дитиною повноліття; -згідно рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2021 року №206/3428/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 04 серпня 2021 року і до зняття з дитини [PERSON] , [INFO] статусу «дитина з інвалідністю». Відповідно до\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно\~ст.199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Зазначене випливає також з\~Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у п.20 якої роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відтак, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання.\~Сімейний кодекс\~не конкретизує, в якому навчальному закладі така особа буде продовжувати навчання. Отже для отримання права на батьківське утримання, дитина може навчатися в будь-якому навчальному закладі будь-якої форми власності; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов`язку батьків утримувати таку дитину не виникає; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Згідно зі\~статтею 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. У даному випадку суд враховує доводи сторін, а також матеріали справи. При цьому, суд зважає на те, що [PERSON] досягла повноліття, однак продовжує навчання на денній формі, вона є такою, що не може в повній мірі себе матеріально забезпечувати, відтак потребує матеріальної допомоги батьків, як матері, так і батька, а самій матері матеріально утримувати доньку є непосильним тягарем. Разом із тим, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати свою дитину, наявність судових рішень про стягнення з відповідача аліментів, майновий стан сторін, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки в розмірі 1/6 частини щомісячно з усіх видів заробітку (доходу). Такий розмір аліментів на думку суду є справедливим та буде відповідати інтересам сторін. Відповідно до вимог\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6\~ст.81 ЦПК України). Згідно із 1\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до вимог\~ст.263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно зі\~статтею 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial