Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, про позбавлення батьківських прав, просила позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх сина [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини. В обґрунтування поданого позову зазначено, що [PERSON] з 20 березня 2018 року була у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, [PERSON] 09 грудня 2019 року рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда шлюб між відповідачами був розірваний. Вказано, що з липня 2019 року малолітня дитина відповідачів (онук позивача) [PERSON] постійно проживає з нею та повністю знаходиться на її утриманні та вихованні. З цього часу відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню свого сина. Відповідачі не спілкуються з сином, не проявляють до нього батьківських турбот, не цікавляться його життям, не надають ніякої матеріальної допомоги, не приймають участі в його фізичному і духовному розвитку та підготуванням до самостійного життя. З жовтня 2021 року по червень 2023 року дитина відвідувала дошкільний навчальний заклад № 37 «Ластівка» м. Кропивницького. Впродовж всього часу відвідування онука в закладі відповідачі по справі жодного разу не відвідували дошкільний заклад і зовсім не цікавились життям своєї дитини. З липня 2023 року та по теперішній час дитина відвідує дошкільний навчальний заклад № 2 «Ятранчик» м. Кропивницького, Протягом цього часу відповідачі по справі не з`являються в дошкільному закладі, не спілкувались з вихователями і не цікавились успіхами дитини. Позивач зазначала, що у разі хвороби онука, особисто відповідач займається його лікуванням, спілкується з лікарем - педіатром, приводе онука до лікарні на профілактичні огляди та проведення щеплень. Відповідачі не займаються вихованням та утриманням свого сина, ведуть нездоровий спосіб життя, зловживають спиртними напоями, ніде не працюють. У зв`язку з цим звертається до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 28 грудня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Витребувано з Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів. 03 квітня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача [PERSON] . Вказано, що дійсно на даний час дитина проживає разом з бабусею. Вона систематично допомагає матеріально, грошові кошти висилає та сплачує дошкільний навчальний заклад № 2 «Ятранчик». На даний час у неї є малолітній син - [PERSON] , 2021 року народження, який проживає разом з нею. Відповідач регулярно спілкується у телефонному режимі зі своїм сином [PERSON] та на даний час не має можливості взяти його до себе проживати. Тому, за взаємною згодою з позивачем та за рекомендацією останньої залишила його проживати на деякий час у бабусі. Заперечує щодо позбавлення її батьківських прав, бажає спілкуватися з дитиною та приймати участь у житті сина. Ухвалою суду від 16 січня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. Викликано у судове засідання свідків. У судовому засіданні позивач та її представник адвокат Олійник С.В. підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник, адвокат Петровський Л.А. у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Представник третьої особи вказав, що підтримує поданий письмовий висновок. Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника третьої особи, свідків, дослідивши надані суду докази, суд вважає заявлений позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Позивач є рідною бабусею [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади, [PERSON] , [INFO] зареєстрований з 01 червня 2018 року за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до характеристики на вихованця ДНЗ № 37 «Ластівка» [PERSON] , [INFO] , дитина почала відвідувати дошкільний заклад з жовтня 2021 року. Хлопчик регулярно відвідує дошкільний заклад. Завжди чистий, охайний, одягнений за сезоном. Бабуся своєчасно приводить та забирає дитину з групи. Протягом перебування хлопчика в закладі педагоги контактували лише з бабусею дитини - [PERSON] . Бабуся ввічлива, привітна. Завжди дослухається до порад та рекомендацій вихователів. Хлопчик забезпечений канцелярським приладдям для роботи в групі. Зі слів дитини, [PERSON] має різні іграшки та книги вдома. Часто з бабусею ходить в парк, цирк і т.д. [PERSON] цікавиться успіхами внука. Спостерігаючи за спілкуванням хлопчика з бабусею, можна відмітити високий рівень культури спілкування, толерантного відношення до особистості дитини, бажання створити найкращі умови для виховання та розвитку дитини. За характеристикою на вихованця ДНЗ № 2 «Ятранчик» [PERSON] , [INFO] , дитина відвідує дошкільний заклад з липня 2023 року. Вихованням дитини займається бабусею - [PERSON] . У спілкуванні бабусі та дитини відчувається повага одне до одного, турботливе ставлення. Дошкільний заклад хлопчик відвідує регулярно, дотримується режимних моментів. Зовнішній вигляд охайний, без виражених особливостей, відповідає віку. Має достатню кількість іграшок, книг, якими неодноразово ділиться щі своїми друзями в дитсадку. Бабуся забезпечує дитину всім необхідним для роботи на заняттях з художньо-продуктивної діяльності. Дитина ділиться враженнями про відпочинок, вихідні, що проводять активно та цікаво. [PERSON] завжди цікавиться успіхами та досягненнями дитини, дослухається до порад у вирішені певних питань. Вона відповідально ставиться до навчання та виховання дитини, підтримує постійний зв`язок із дитячим садком та вихователями, відвідує батьківські збори та дошкільні заходи. Згідно до довідки в.о. директора ДНЗ (ясла-садок) № 2 «Ятранчик» від 16 листопада 2023 року № 01-32/160, [PERSON] , [INFO] відвідує вказаний дошкільний заклад з липня місяця 2023 року, протягом цього часу мати дитини [PERSON] та [PERSON] не спілкувався з вихователями, не цікавились успіхами дитини, не з`являлись у дошкільному закладі. За наказом № 20-у від 31 травня 2024 року «Про зарахування учнів до 1 класу на 2024-2025 навчальний рік», зараховано до 1 класу з 01 вересня 2024 року за наявності медичних довідок [PERSON] . Відповідно до листа генерального директора КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» м. Кропивницького» Кропивницької міської ради» від 20 листопада 2023 року № 1807/01-11, [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] та перебуває під наглядом медичних працівників АЗПСМ № 9 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» м. Кропивницького» Кропивницької міської ради» з народження. Декларація на медичне обслуговування дитини підписана з лікарем-педіатром [PERSON] . Станом на 17 листопада 2023 року діагноз дитини - здоровий. Протягом останніх двох років спілкується з лікарем-педіатром, приводить дитину до лікаря-педіатра на профілактичні огляди, проведення щеплень та у разі хвороби, бабуся [PERSON] . Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 15 листопада 2023 року, складеного головою квартального комітету [ADDRESS] зареєстровані та проживають: співвласник [PERSON] , [INFO] , працює в КПНІ з геріатричним відділенням, вул. Макеєвська, 36; [PERSON] , [INFO] , працює у Кіровоград-Граніт. Син [PERSON] , [INFO] , навчається в ліцеї № 11 у 2 класі. Донька [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за цією адресою, але проживає, не працює. [PERSON] - онук, [INFO] , зареєстрований і проживає за цією адресою разом з бабусею і дідусем, відвідує дитячий заклад «Ятранчик № 2». Умови проживання добрі, діти доглянуті. Сім`я проживає в будинку з усіма зручностями загальною площею 61,90 м2. На даний час власники будинку проводять сучасний ремонт. У власників є транспортні засоби Форд та Газель. Відповідно до характеристики на молодшу медичну сестру Кропивницького психоневрологічного інтернату з геріатричним відділенням [PERSON] , 1977 р.н., вона працює у вказаному закладі з 02 січня 2013 року. За час праці зарекомендувала себе здібною, енергійною працівницею, добросовісно відноситься до виконання всіх професійних обов`язків. Чуйна, врівноважена, ввічлива по відношенню до працівників та підопічних інтернату. Морально стійка, скромна та відповідальна. Користується повагою колективу. За довідкою про доходи, загальна сума доходу за період травень 2023 р. - жовтень 2023 р. без урахуванням аліментів становить 58 960,25 грн. Відповідно до довідки КНП «Дитяча міська лікарня» Кропивницької міської ради» № 1014 від 10 липня 2024 року, на сьогодні [PERSON] , [INFO] , хворіє, діагноз - лімфаденопатія реактивного характеру, потребує постійного лікування. Медичну установу відвідує та займається лікуванням дитини бабуся, [PERSON] . У лікарів спеціалістів [PERSON] проф. огляд проходить один раз на рік, а перед школою обов`язково. Щеплення проводиться згідно віку. Мати дитини не зверталась із заявою про видачу медичних довідок у зв`язку зі зміною фактичного місця проживання дитини. Декларація укладена з лікарем-педіатром [PERSON] в КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» м. Кропивницького» Кропивницької міської ради». З висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] , вбачається, що батько дитини у письмовому поясненні, наданому працівнику Управління, повідомив, що вихованням сина займатись не буде, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Мати [PERSON] проживає у місті Миколаєві. У письмовому поясненні наданому службі у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради 06 березня 2024 року, повідомила, що заперечує проти позбавлення батьківських прав. На підтвердження виконання нею батьківських обов`язків мати ніяких доказів не надала. Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив суду, що є сусідом позивача. Знає їх родину та те, що відповідач [PERSON] покинула свого сина на матір, потім народила другу дитину. Після того, як дитину забрала бабуся у матері, він був недоглянутий, брудний, сопливий, схуднув. Свідок [PERSON] пояснила суду, що працює разом з позивачем, має з нею дружні відносини. Знає, що відповідач [PERSON] народила сина та покинула його на батьків. Повертала дитину хворою, з температурою та сопливого. Батька дитини вона ніколи не бачила. У травні 2024 року [PERSON] забрала сина із садочка і не повернула. Свідок [PERSON] , працівник ювенальною служби, пояснив суду, що доставляли до лікарні [PERSON] , оскільки він з`їв з сумки матері невідому пігулку. [PERSON] зі слів мешканців не доглядає за дитиною. У 2021 році зустрілися з [PERSON] ще раз з приводу неналежного виконання нею батьківських обов`язків. На той час вона була вагітна. За дитиною здійснювала догляд бабуся. Свідок [PERSON] надала суду поясненні, відповідно яких вказала, що є сусідкою родини позивача. Знає, що [PERSON] проживав у бабусі з народження, мати дитини з ними не жила. Бабуся здійснювало догляд за дитиною, він називав її мамою. Років два відповідача [PERSON] не бачила. На даний час мати дитини забрала [PERSON] до [PERSON] . Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитись неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 р. у справі № 631/2406/15-ц, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав» (далі - Постанова), ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови роз`яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до пункту 18 Постанови, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. З наведеного вбачається, що позбавлення батьківських прав слід розглядати, як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт не визнання відповідачами позову про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 8 Конвенції держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. Якщо дитина протизаконно позбавляється частини або всіх елементів своєї індивідуальності, Держави-учасниці забезпечують їй необхідну допомогу і захист для найшвидшого відновлення її індивідуальності. Статтею 9 Конвенції встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Як передбачено статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до вимог статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Згідно статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. З наведеного слідує, що при вирішенні питань, які стосуються дитини, зокрема, щодо позбавлення батьківських прав її батьків, першочерговими є інтереси дитини. Суд критично оцінює висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів у відношенні їхнього сина, оскільки даний висновок є недостатньо обґрунтованим, а тому не може бути беззаперечним доказом для підтвердженням факту ухилення відповідачів від виконання батьківських обов`язків, а також застосування до них такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав. При цьому, суд враховує, що такий висновок має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду (ч. 5, 6 ст. 19 СК України). Суд вважає, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Однак, враховуючи ту обставину, що відповідач [PERSON] під час перебування справи на розгляді в суді забрала сина до себе, на думку суду усвідомила до чого призвело неналежне виконання нею своїх батьківських обов`язків, а доказів протилежного стороною позивача суду не надано, виходячи з того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а тому це дає підстави суду для відмови в позові про позбавлення її батьківських прав, попередивши її про необхідність змінити ставлення до виховання дитини. Підстав для позбавлення батьківських прав позивачем відповідача [PERSON] судом не встановлено. При цьому, суд зазначає, що відповідач [PERSON] не позбавлена можливості звернутися до суду з самостійним позовом про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] та стягнення з нього аліментів на утримання дитини. У зв`язку з тим, що судом відмовлено позивачу у задоволенні позову про позбавлення відповідачів батьківських прав, тому і вимога позивач про стягнення з них аліментів не підлягає задоволенню, як похідна. У разі небажання відповідачів змінити своє ставлення до виконання батьківських обов`язків, позивач не позбавлена права повторно звернутися до суду із аналогічним позовом. Отже, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі. В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed