Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову посилається на те, [INFO] помер його дід [PERSON] , який проживав зі своєю дружиною [PERSON] . На випадок своєї смерті дід склав заповіт від 23.05.2016 року в користь свого внука [PERSON] . Оскільки на належні діду житловий будинок та земельні ділянки відсутній правовстановлюючі документи, то він позбавлений можливості оформити спадщину у нотаріальному порядку. У зв`язку з чим змушений звернутися до суду для захисту свого права. Посилаючись на викладене просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 0,60 га, з яких 0,25 га для обслуговування житлового будинку, 0,35 га для ведення особистого селянського господарства. У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності сторони позивача, позов підтримує та просить задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, подавши заяву у якій визнає позов, та просить розглянути справу без її участі. Перевіривши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні докази, суд констатує наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). На випадок своєї смерті [PERSON] , залишив заповіт від 23.05.2016 року згідно якого все своє майно заповів [PERSON] (а.с.12). Згідно довідки Горінчівської сільської ради від 26.03.2025, на момент смерті [PERSON] разом з ним проживала та була зареєстрована дружина [PERSON] (а.с.13). Відповідно з виписки з погосподарської книги дворогосподарство за адресою [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] (а.с.14), а згідно довідки Хустського ДПТІ даний будинок у Хустському ДПТІ не зареєстрований (а.с.16). Відповідно до рішення четвертої сесії Березівської сільської ради 22 скликання від 25.12.1995 року передано безоплатно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,60 га за адресою [ADDRESS] (а.с.15). Згідно технічного паспорту будинок за адресою [ADDRESS] побудований у 1983 році (а.с.20-22). Листом приватного нотаріуса Хустського РНО Рошинець Н.П. повідомлено позивача, що для оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , необхідно надати оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Отже виникнення права власності на нерухоме майно не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.3 ст.1296 ЦК\~ відсутність свідоцтва про правона спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оскількипозивачє спадкоємцем за заповітом, а спадкоємець за законом першої черги відповідач [PERSON] визнала позов повністю, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем, що відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, є підставою для його задоволення. Судові витрати слід покласти на позивача. За таких обставин,

Outcome: approved