Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Адвокат Дороніна І.Л., яка діє в інтересах [PERSON] , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області, звернулася до суду з заявою, у якій просить встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки [NUMBER] від 1 червня 1979 року; атестату про освіту № [NUMBER] , виданого 20 липня 1979 року; свідоцтва про народження [PERSON] , від 03.11.1986 року, за актовим записом 158. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] , [INFO] , відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має право на призначення пенсії за віком. У зв`язку з чим вона звернулась до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області з заявою від 06.01.2025 для призначення пенсії за віком, але їй було відмовлено в призначені пенсії, про що надано рішення № 203950011814 від 13.01.2025, у якому зазначено, що невраховано період роботи згідно з трудовою книжкою [NUMBER] від 01.06.1979, оскільки прізвище, ім`я, по батькові на титульній сторінці трудової книжки не відповідає паспортним даним; не враховано період навчання з 01.09.1978 по 20.07.1979, оскільки в атестаті № 1009 від 20.07.1979 прізвище, ім`я, по батькові не відповідає паспортним даним, не враховано догляд за дитиною до трирічного віку з 01.10.1986, оскільки відсутнє свідоцтво про народження [PERSON] . На підставі вищевказаного в призначенні пенсії за віком відмовлено, за відсутності необхідного страхового стажу на дату звернення. Тому саме дані по батькові необхідні заявнику для оформлення пенсії за віком. У судове засідання заявник та її представник не з`явилися, адвокат Дороніна І.Л., яка діє в інтересах [PERSON] надала суду заяву, у якій просить здійснити розгляд заяви за їх відсутності, вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області Продан І.В. у судове засідання не з`явилася, надавши заяву, у якій просить здійснити розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, заперечень стосовно задоволення заяви не мають. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] в місті Джалілабад Азербайджан, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.08.1961, актовий запис № 277 та свідоцтвом про шлюб прізвище, ім`я, по батькові заявника зазначені азербайджанській мовою (а.с. 14; 15). Згідно з довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера ім`я заявниці [PERSON] (а.с. 13). Згідно з атестатом №1009 заявник навчалася в технічному училищі №36 з 01.09.1978 по 20.07.1979 і прізвище, ім`я, по батькові зазначено - « [PERSON] » (а.с. 17). Згідно з паспортом громадянина України серії № [NUMBER] , копії ідентифікаційного коду вбачається, що ім`я заявника [PERSON] (а.с. 10-12, 13). Відповідно до свідоцтва про народження у заявниці [INFO] народилася дочка [PERSON] , в якому батьками зазначено: батько - [PERSON] ог, мати [PERSON] (а.с. 18; 19-20). У трудовій книжці заявника [NUMBER] , яка заповнена на російській мові ім`я заявниці зазначено « [PERSON] » (а.с. 16). 06.01.2025 [PERSON] звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення пенсії за віком. Рішенням відділу призначення пенсії управління Пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №203950011814 від 13.01.2025 відмовлено [PERSON] у призначенні пенсії за віком за відсутності страхового стажу на дату звернення, а саме: при розгляді документів, доданих до заяви не враховано період роботи згідно з трудовою книжкою [NUMBER] від 01.06.1979, оскільки прізвище, ім`я, по батькові на титульній сторінці трудової книжки не відповідає паспортним даним; не враховано період навчання з 01.09.1978 по 20.07.1979, оскільки в атестаті № 1009 від 20.07.1979 прізвище, ім`я, по батькові не відповідає паспортним даним, не враховано догляд за дитиною до трирічного віку з 01.10.1986, оскільки відсутнє свідоцтво про народження [PERSON] (а.с. 21). [PERSON] зверталася на вебпортал Пенсійного фонду України. Звернення від 20.02.2025 № ВЕБ-20001-Ф-С-25-031521 розглянуто та начальником Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Г.Баєвою надано відповідь з якої вбачається, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку (а.с. 22-24). Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 3 ст. 315 ЦПК України передбачено, що справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Зі змісту заяви вбачається, що встановлення факту належності заявнику трудової книжки, атестату та свідоцтва про народження на ім`я [PERSON] їй потрібно для оформлення пенсії. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинена особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд виходить з вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України за якою доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази засвоїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для заявника юридичне значення та необхідне для оформлення заявником пенсії. Аналізуючи докази, суд дійшов висновку, що заявником надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки [NUMBER] від 1 червня 1979 року та атестату про освіту № [NUMBER] , виданого 20 липня 1979 року. Стосовно вимоги про встановлення факту належності свідоцтва про народження [PERSON] , від 03.11.1986 року, за актовим записом 158, в якому батьками зазначено: батько - [PERSON] ог, мати [PERSON] слід відмовити, з огляду на положення ч. 3 ст. 315 ЦПК України, якою передбачено, що справи про встановлення факту належності особі свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану,судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Outcome: partial