Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

11.12.2017 року між позивачем та АТ « Державний ощадний банк України» (далі- Банк) було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБО) та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу шляхом підписання заяви про приєднання № 116059921 (далі - Заява). Відповідно до п. 3.1 Заяви Клієнт беззастережно приєднується до ДКБО у редакції яка на день підписання заяв на приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку та укладає з банком Договір, складовою частиною якого є умови Договору банківського рахунку та кредитного договору. На виконання умов Договору Банк відкрив на ім`я позивача поточний рахунок № [NUMBER] / [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Мій рахунок», операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу та надав платіжну картку (п.п. 3.2, 3.4.1, 3.4.2 Заяви). Відповідно до п. 2.2 Заяви номер мобільного телефону позивач зазначив [NUMBER] . Позивач стверджує, що у квітні 2022 року банківська картка припинила свою роботу згідно рішення АТ «Ощадбанк» https://www.oschadbank.ua/news/osadbank-vostanne-dozvoliv-do-1-kvitna-2022-roku-vikoristanna-platiznih-kartok-vnutrisno-peremisenih-osib-termin-dii-akih-zakincuetsa-pid-cas-karantinu: «У зв`язку з щойно ухваленим рішенням уряду про продовження адаптивного карантину до 31.03.2022 картки Ощадбанку для внутрішньо переміщених осіб, що обслуговуються за тарифним пакетом «Мій рахунок» і термін дії яких вже завершився або завершується до кінця березня наступного року, не будуть блокуватись до 1 квітня 2022 року. Починаючи з 1 квітня 2022 року Ощадбанк припинить використання зазначених вище платіжних карток ВПО. Нагадуємо, що Ощадбанк перевипускає картки за графіком та доставляє їх до своїх відділень. Якщо ви отримали SMS від Ощадбанку, то перевипущена картка вже у відділенні. Якщо ви не змогли забрати нову картку у відділенні, ви зможете знімати кошти та розраховуватись старою карткою тільки до 31 березня 2022 року (включно). Для уникнення черг/скупчення під час отримання карток просимо заздалегідь реєструватись в електронній черзі посиланням https://appointment.oschadbank.ua/VPO». Також позивач стверджує, що сам рахунок (не картка) продовжував своє існування і після 31 березня 2022 року. В цей же час Позивач перебував під дією непереборних обставин у вигляді перебування на тимчасово окупованій території під час повномасштабного вторгнення та активних бойових дій безпосередньо на ній та навкруги. Загальновідомо, що банківські відділення АТ «Ощадбанку» та відділення «Vodafone» не функціонували на окупованих територіях з активними бойовими діями, окрім того [PERSON] має фізичні вади, що підтверджується 2 групою інвалідності, а відповідно позивач не міг зв`язатися з представниками свого банку ані за телефоном, ані фізично прибути до відділення. Лише після повернення в Харків 14.09.2023 року позивач зміг звернутися до відділення АТ «Ощадбанк» за адресою пр. Героїв Харкова, 190/1, щоб отримати нову картку. Але до вказаної картки не підійшов ані старий, ані інший PIN-код. Вже через офіційний сервіс підтримки «Ощадбанк» вдалося цей PIN-код змінити і тоді вперше позивач авторизувався в офіційному мобільному додатку Ощад24/7, де і було виявлено, що у травні 2023 року, коли позивач не мав об`єктивної можливості користуватися банківськими послугами за своїм рахунком, не мав доступу до свого фінансового номеру (заблоковано) з рахунку зникли всі кошти на загальну суму 465 411, 80 гривень. Зокрема, у період з 01.02.2023 року по 17.05.2023 року по картковому рахунку позивача було здійснено 25 безготівкових переказів на загальну суму 465 411, 80 грн., а саме: - 01.05.2023 року о 10:52 год. - 22 225, 00 грн.; - 01.05.2023 року о 10:53 год. - 18 589, 00 грн.; - 01.05.2023 року о 12:29 год. - 18 366, 80 грн.; - 02.05.2023 року о 10:48 год. - 25 255, 00 грн.; - 02.05.2023 року о 11:41 год. - 20 407, 00 грн.; - 02.05.2023 року о 12:23 год. - 14 286, 40 грн.; - 03.05.2023 року о 11:08 год. - 22 225, 00 грн.; - 03.05.2023 року о 11:10 год. - 18 366, 80 грн.; - 03.05.2023 року о 12:54 год. - 18 488, 00 грн.; - 04.05.2023 року о 11:00 год. - 20 811, 00 грн.; - 04.05.2023 року о 11:01 год. - 20 003, 00 грн.; - 04.05.2023 року о 12:04 год. - 18 366, 80 грн.; - 05.05.2023 року о 11:29 год. - 24 649, 00 грн.; - 05.05.2023 року о 11:37 год. - 5 055, 00 грн.; - 05.05.2023 року о 19:39 год. - 611, 00 грн.; - 08.05.2023 року о 13:59 год. - 24 245, 00 грн.; - 08.05.2023 року о 14:00 год. - 16 569, 00 грн.; - 08.05.2023 року о 14:32 год. - 18 185, 00 грн.; - 09.05.2023 року о 12:21 год. - 26 265, 00 грн.; - 09.05.2023 року о 12:21 год. - 14 549, 00 грн.; - 09.05.2023 року о 12:22 год. - 18 387, 00 грн.; - 10.05.2023 року о 09:52 год. - 22 427, 00 грн.; - 10.05.2023 року о 10:28 год. - 18 185, 00 грн.; - 11.05.2023 року о 09:32 год. - 18 185, 00 грн.; - 17.05.2023 року о 15:25 год. - 20 710, 00 грн. 27.09.2023 року позивач звернувся до АТ «Ощадбанк» з вимогою розібратися в ситуації та повернути списані без відома та дозволу позивача грошові кошти. Листом від 13.11.2023 АТ «Ощадбанк» позивачу повідомив, що «24.11.2015 на Ваше ім`я, у територіально відокремленому без балансовому відділенні АТ «Ощадбанк» № 10020/0188, яке територіально розташовано за адресою [ADDRESS] було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] . У період з 01.05.2023 по 17.05.2023 згідно виписки по вищезазначеному картковому рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING, було здійснено 25 безготівкових переказів на загальну суму 465 411, 80 грн. 29.04.2023 року о 23:38 год. на Ваш фінансовий номер [NUMBER] надійшло смс-повідомлення, за допомогою якого, дистанційно було встановлено ПІН-код для подальшої реєстрації в додатку «Ощад 24/7». О 23:42 год. відбулась реєстрація платіжної картки № [NUMBER] у додатку «Ощад 24/7» з використанням коректного введення останніх чотирьох цифр платіжної картки № [NUMBER] , ПІН-коду до неї та одноразового коду, який надійшов в смс-повідомленні на Ваш фінансовий номер телефону [NUMBER] , для входу в новостворений обліковий запис. 01.05.2023 року о 10:51 год. відбулась перереєстрація клієнта в «Ощад 24/7» з використанням платіжної картки № [NUMBER] , попередньо отримавши смс-повідомлення на фінансовий номер [NUMBER] з одноразовим кодом для входу в створений обліковий запис на «Ощад 24/7». У період з 01.05.2023 по 17.05.2023 з використанням додатку «Ощад 24/7» відбулись перекази з пенсійного рахунку № [NUMBER] на платіжні картки інших комерційних банків на суму вказану вище. Вивчення та проведений аналіз авторизаційних документів по вказаній транзакції свідчить про те, що вона проводилась в системі ДБО Mobile-банкінг «Ощадбанк 24/7» з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки [PERSON] з правильним введенням паролів, а також іншої інформації, доступ до якої мали виключно Ви як клієнт Банку. Вважаємо, що реквізити платіжних карток, CVC2- пароль та паролі стали відомі третій особі. Таким чином, за результатами перевірки встановлено, що зняття грошових коштів з карткових рахунків стало можливими у зв`язку з порушенням (недотриманням) вимог Розділу ІХ ДКБО фізичних осіб, а саме: п. 9.15 «Клієнт зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН, CVV2/CVC2, строк дії, номер картки тощо. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт.», п. 9.16 «Клієнт несе ризик та негативні наслідки передачі ним третій особі мобільного телефона (відповідної SIM-карти), номер якого визначений в Заяві про приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб або повідомлений Банку в іншому встановленому Договором порядку як Номер мобільного телефону Клієнта, їх втрати, незаконного заволодіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації, направленої на Номер мобільного телефону Клієнта», п. 9.17 «Клієнт усвідомлює та приймає на себе усі ризики щодо можливості авторизації сторонньою особою у Мобільних додатках Google Рау або в інших подібних додатках за допомогою технології Біометрії, в тому числі якщо у Мобільному пристрої збережені Відбитки пальця(-ів) сторонньої особи», п. 9.18 «Будь-яку особу, що використала Біометрію як засіб ідентифікації клієнта для доступу до Системи ДБО Банк безумовно вважає Клієнтом і не несе відповідальності за дії такої особи, навіть якщо такі дії будуть оскаржуватися». Відділ банківської безпеки філії - Харківського обласного управління не є органом, який згідно чинного законодавства має правові підстави для проведення оперативно-розшукових заходів направлених на встановлення осіб, які можливо причетні до списання коштів з банківських рахунків. За зверненням [PERSON] до ЧЧ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.09.2023 року за попередньою правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 185 КК України. 16.11.2023 відділ поліції № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області на адвокатський запит повідомив, що наразі не встановлено яким саме чином був підмінений фінансовий номер [PERSON] задля володіння доступу до онлайнбанкінгу «Ощадбанк». Отриманою інформацією що перебувають у володінні ПрАТ ВФ «Україна» було встановлено, що фінансовий номер телефону [PERSON] [NUMBER] 29.04.2023, 01.05.2023, 18.05.2023, був активний на вежі стільникового зв`язку вищевказаного мобільного оператора, що розташований у м. Києві, що свідчить про те, що існують підстави вважати, що невстановлені особа/би могла дистанційно перевипустити сім карту з фінансовим номером [PERSON] . Крім того, встановити ідентифікаційні ознаки пристрою (смартфон, ноутбук, інший гаджет) з новою «підмінною» «перевипущеною» сім-картою з фінансовим номером [PERSON] не є можливим, оскільки отриманою інформацією, що перебувають у володінні ПрАТ ВФ «Україна» було встановлено, що ідентифікаційний пристрій «0». Згідно з наданою відповіддю ПрАТ «ВФ Україна», 06.08.2023 абонентський номер [NUMBER] було деактивовано через закінчення терміну дії номера. 06.09.2023 року до магазину за адресою [ADDRESS] , звернувся [PERSON] з проханням відновити деактивований номер [NUMBER]. Для відновлення номера був придбаний стартовий пакет з № [NUMBER]. 11.09.2023 на підставі створеної заявки було проведено зміну номера з [NUMBER] на [NUMBER]. Разом з цим, ПрАТ «ВФ Україна» надано роздруківку телефонних дзвінків абонентського номеру [NUMBER] за 01.05.2023, згідно якого вбачається, що 01.05.2023 року о 10:50:56 надійшов дзвінок з номеру [NUMBER] , який був прийнятий. Також повідомлено, що 02.05.2023, 03.05.2023, 04.05.2023, 05.05.2023, 08.05.2023, 09.05.2023, 10.05.2023, 17.05.2023 дзвінки абонентського номеру [NUMBER] не здійснювались. Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 0000593492 від 08.08.2018 року позивач зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Згідно з повідомленням Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України у період з 01.01.2023 по 30.11.2023 зазначено, що [PERSON] перетнув кордон 05.09.2023 на пункту пропуску РК-608 Сумський прикз. Позивач стверджує,жодних реквізитів, паролів, інших відомостей, що могли би дати можливість доступу до його банківського рахунку не розголошував, третім особам не надавав, картку заблокував сам «Ощадбанк», а потім самостійно без відома та звернення позивача відновив ще й паролі змінив. Та й фізичної змоги хоча б якісь дії самостійно з рахунком вчинити не мав, адже перебував на окупованій території без зв`язку. Авторизація відбулася у м. Києві, що також свідчить про те, що спірні платіжні операції не могли бути ініційовані позивачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. При цьому банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовам обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку (ч. 3 ст. 1066 ЦК України). Стаття 1073 ЦК України визначає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1092 ЦК України, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону. Права, обов`язки та відповідальність Сторін при дистанційному обслуговуванні Клієнта обумовлені в Договорі (Розділ XVII). Витяг з Договору здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам у AT «Ощадбанк», відповідачем додано до відзиву на позовну заяву. Згідно п. 17.5.2 Договору, Банк зобов`язується приймати до виконання та виконувати Електронні розрахункові документи Клієнта, підтверджені Одноразовим цифровим паролем/Біометрією, в т.ч. по технології біометричної ідентифікації клієнта Touch ID (та подібні)/Расе ID (та подібні), оформлені та надані Клієнтом відповідно до Договору та/або Законодавства. Відповідно до термінів які використовуються в Договорі, Електронний розрахунковий документ, що підтверджений (підписаний) Електронним підписом, яким відповідно до цього Договору є Одноразовий цифровий пароль/Біометрія, в т. ч. по технології біометричної ідентифікації клієнта Touch ID (та подібні)/Еасе ID (та подібні). Одноразовий цифровий пароль для технології «3D Secure» - пароль одноразової дії, який створюється Генератором одноразових цифрових паролів та автоматично доставляється Клієнту від Банку: 1) шляхом друку банкоматом/ інформаційно-платіжним терміналом (за наявності відповідної технічної можливості у Банку) - використовується для Реєстрації у системі ДБО та перевірки за технологією «3D Secure»; 2) шляхом надсилання СМС-повідомлень - використовується для Автентифікації та підтвердження операцій в Системі ДБО та перевірки за технологією «3D Secure»; 3) шляхом надсилання через Систему ДБО після введення у Систему ДБО Коду операції, який буде зазначено при здійсненні платежу в Системі ДБО, чи на сторінці Автентифікації за технологією «3D Secure» при проведені оплати товарів чи послуг в мережі інтернет (за наявності відповідної технічної можливості у Банку). Пунктом 17.1.5 Договору сторони домовились, що послідовне введення Одноразового цифрового паролю, отриманого на Номер мобільного телефону, повідомлений Клієнтом Банку в порядку та спосіб, визначений Договором або ідентифікація клієнта шляхом Біометрії, є аналогом власноручного підпису Клієнта. Всі документи, операції Клієнта, що ініціюються в електронному вигляді і підписані/підтверджені за допомогою Електронного підпису вважаються такими, що підписані власноручним підписом Клієнта та юридично прирівнюються до документів, отриманих від Клієнта на паперовому носії, оформлених відповідно до вимог чинного законодавства України. Слід зазначити, що у зв`язку з втратою чинності з 01.08.2022 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні та Постанови Правління НБУ № 705 від 05.11.2014 року «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», якою затверджено Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання (Положення), до даних правовідносин підлягають застосуванню Закон України «Про платіжні послуги», який визначає поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлює права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначає загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури та Постанова правління НБУ № 164 від 29.07.2022 «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів». Частиною 1 статті 86 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що надавач платіжних послуг несе відповідальність перед користувачами за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій відповідно до закону та умов укладених між ними договорів, якщо не доведе, що платіжні операції виконані цим надавачем платіжних послуг належним чином. Так, за правилами п.п. 2-5 ч. 20 ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги» Користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний: зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом; не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації. Відповідно до п.п. 136, 140, 141, 146 розділу VII Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів Користувач зобов`язаний: зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень; Користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом. Емітент зобов`язаний надавати ПІН, індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, яка дає змогу здійснювати платіжні операції з використанням платіжного інструменту, лише держателю платіжного інструменту в порядку, визначеному договором (крім випадку, передбаченого в пункті 142 розділу VII цього Положення). Емітент під час видачі платіжного інструменту зобов`язаний поінформувати держателя про можливість або неможливість зміни ПІНу. Перша зміна ПІНу здійснюється безкоштовно (у разі можливості зміни ПІНу). Власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку / держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Отже, лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Як зазначалось вище, для реєстрації (перереєстрації), входу в систему «Ощад 24/7» на мобільному пристрої необхідні доступ до фінансового номеру, номер картки та PIN- код до неї, що в свою чергу є автентифікацією платіжного засобу і його держателя. З матеріалів справи вбачається, що на час здійснення авторизації у застосунку та наступних транзакцій через нього, які відбувалися у м. Києві, сам позивач [PERSON] перебував на тимчасово окупованій території і повернувся на підконтрольну територію України лише 05.09.2023 року. Згідно з п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 % суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до вимог пункту 6 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 705 від 05 листопада 2014 року, користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Відповідно до пунктів 7, 8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платежів засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року №705, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Отже, у спірних правовідносинах саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. У постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 751/6050/18 (провадження № 61-18544св19) Верховний Суд зазначив, що сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності. Сама по собі відсутність вироку у кримінальній справі за фактом незаконного заволодіння невстановленими особами грошовими коштами із використанням платіжної картки, відкритої на ім`я позивача, не є підставою для відмови у задоволенні позову. У даному випадку, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що перерахування грошових коштів третім особам з банківського рахунку позивача здійснено з вини [PERSON] , який повідомляв ПІН-код чи надавав доступ до платіжної картки, фінансового номера телефону стороннім особам. Як зазначалось судом вище, у даній категорії справ встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності таких обставин необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Відповідач, у свою чергу, не надав жодних доказів на підтвердження того, що саме позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції щодо перерахування грошових коштів з його карткового рахунку. Доводи відповідача в частині того, що позивачем не доведена вина банку, його неправомірні дії або бездіяльність, спірні операції з переказу коштів здійснені коректно з використанням всіх необхідних реквізитів, які були відомі виключно позивачу за його свідомої поведінки, суд відхиляє, оскільки саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. У разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Відповідачем не надано доказів, що спірні перекази коштів здійснені позивачем або іншою особою з використанням його особистих даних та із застосуванням саме посиленої автентифікації користувача, що включає використання унікальних для кожної окремої операції даних, які дають змогу пов`язувати (в результаті виконання алгоритму співставляти контрольний показник з даними операції) операцію на певну суму і конкретного отримувача, з використанням фінансового номеру відповідачки. Також матеріали справи не містять будь-яких даних щодо розголошення реквізитів/втрати картки позивачем та розміщення ним інформації про платіжну картку на невідомих і незахищених сайтах, що не підтримують технологію додаткової перевірки держателя картки. Виявивши вчинення кримінального правопорушення, позивач невідкладно повідомив про цей факт банк та звернувся до правоохоронних органів. Доводи відповідача про те, що здійснені операції по переказу коштів були підтверджені позивачем біометричними даними/ або кодом доступу, вхід до Системи дистанційного банківського обслуговування (ДБО) Mobile-банкінг «Ощад24/7» та операції з переказу коштів здійснені коректно, що можливо лише за наявності реквізитів банківської картки SMS-паролів, Push- повідомлення які направлялись на фінансовий телефон позивача та відомі виключно йому, суд відхиляє, оскільки сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22 (провадження № 61-8249св23). Також судом враховано, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. У пункті 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 905/2260/17 вказано, що «як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав». Відтак, обраний позивачем спосіб захисту спрямований на відновлення свого порушеного права та не суперечить закону. Вказані вище висновки суду відповідають правовим позиціям, викладеним у постанові Верховного Суду від 27.12.2024 у справі № 161/6855/19. З огляду на вищевикладене, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved