Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог Позивач ТОВ «Бізнес Позика» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 104651,94 гривень. Позов обґрунтовує тим, що 06\~квітня 2024\~року між\~ТОВ «Бізнес\~Позика» та\~ [PERSON] \~укладено договір\~№493776-КС-003\~про надання\~кредиту,\~шляхом обміну\~електронними повідомленнями,\~підписаний у\~порядку,\~визначеному ст.\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію». Вказує,\~що ТОВ\~«Бізнес Позика»\~06\~квітня 2024\~року направлено\~ [PERSON] \~пропозицію (оферту)\~укласти Договір\~№493776-КС-003\~про надання\~кредиту,\~на умовах\~визначених офертою. Також, ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-5980. Таким чином, 06 квітня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір №493776-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 30000,00 гривень, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Позивач свої зобов`язання за Договором кредиту виконав та надав Позичальнику грошові кошти в розмірі 45000,00 гривень шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] . Також, 06 квітня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору №493776-КС-003 про надання кредиту. Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізнес Позика» надало Позичальнику кредит в сумі 15000,00 гривень. Зазначає, що відповідач [PERSON] частково здійснила оплату за договором на загальну суму 25280,38 гривень. Відповідач, в свою чергу, своїх зобов`язань не виконала, станом на 26 листопада 2024 року утворилась заборгованість за Договором №493776-КС-003 про надання кредиту, в розмірі 104651,94 гривень, що складається з: суми прострочених платежів за тілом кредиту 41661,63 гривень; суми прострочених платежів за процентами 62990,31 гривень; суми прострочених платежів за комісією 0,00 гривень. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача в свою користь заборгованість за договором №493776-КС-003 про надання кредиту від 06 квітня 2024 року у розмірі 104651,94 гривень та судові витрати по сплаті судового збору. 13 березня 2025 року до суду надійшов відзив від [PERSON] на позовну заяву ТзОВ «Бізнес Позика» в якому остання просить врахувати надані пояснення та відмовити повністю у позові. Наголошує, що не укладала Договір позики, який долучено представником позивача до позовної заяви, відповідно не погоджувала зазначені в поданих документах процентні ставки, строки кредитування, комісії, штрафні санкції та інші кабальні умови кредитування. Заявлена позивачем вимога до стягнення заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 62990,31 гривень не є співрозмірною кредиту у розмірі 41661,63 гривень, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад 50%) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором. А тому, просить зменшити розмір відсотків, щонайменше до розміру залишку заборгованості за тілом кредиту 41661,63 гривень, оскільки стягнення з неї процентів на які вона не може розраховувати, призведе до скрутного матеріального становища та надмірного збагачення позикодавця за її рахунок. 17 березня 2025 року від ТзОВ «Бізнес Позика» надійшла відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідач через вебсайт кредитодавця, шляхом введення логіну особистого кабінету та паролю особистого кабінету, здійснила вхід у свій особистий кабінет та подала заяву на отримання кредиту, де зазначила номер свого поточного (карткового) рахунку. 06 квітня 2024 року відповідачка прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №493776-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС одноразового ідентифікатора UA-5980, (направленого позичальнику на номер телефону вказаного позичальником в заявці) електронного повідомлення СМС-повідомлення. Аналогічним чином шляхом обміну електронними повідомленнями була укладена Додаткова угода до кредитного договору, у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», підписана з використанням одноразового ідентифікатора «UA-0759». Примірники електронного кредитного договору, Додаткової угоди, акцептів та оферт на їх укладення, надані позивачем до суду, є їх оригіналами, й будь-які інші варіанти вищезазначених документів у позивача відсутні та не можуть бути надані до суду. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту та за Додатковою угодою виконало, та надало позичальнику грошові кошти в сумі 30000,00 гривень та 15000,00 гривень шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування коштів. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №493776-КС-003 [PERSON] здійснила часткову оплату на загальну суму 25280,38 гривень. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. До позовної заяви був доданий детальний розрахунок заборгованості, який ґрунтується на умовах кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи. ТОВ «Бізнес Позика» не нараховувалися та не просить суд стягнути з відповідача на користь позивача жодну пеню чи штрафи, лише просить стягнути заборгованість за тілом, процентами та комісією за надання кредиту, які були нараховані відповідно до умов кредитного договору та норм ЦК України. Вказує, що позичальник до матеріалів справи долучив усі необхідні докази, які підтверджують отримання, перерахування кредитних коштів, та нарахування процентів за користування кредиту. Враховуючи наведене просив врахувати відповідь на відзив та долучених до неї доказів для ухвалення рішення. Рух справи в суді Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 30 січня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 10 квітня 2025 року витребувано від Акціонерного товарситва комерційний банк «ПриватБанк» письмові докази. Позиція учасників судового розгляду Представник позивача Мишевська Н.М. в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила розгляд справи здійснювати за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи шляхом надіслання судової повістки про виклик до суду за фактичним місцем реєстрації. Причину своєї неявки остання не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань від неї на адресу суду не надходило. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 06 квітня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір №493776-КС-003 про надання кредиту, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 2.1 договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика». Відповідно до п. 2.2., 2.3. Договору тип кредиту: кредит, строк на який надається кредит: 16 тижнів. Згідно з п. 2.4., 2.5. Договору стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована; знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,16103851, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку; комісія за надання кредиту: 4500,00 гривень. Відповідно до п. 2.7. Договору строк дії договору: до 27 липня 2024 року. Відповідно до п. 2.11. Договору денна процентна ставка 0,97 процентів. Згідно з п. 3.5. Договору у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги Кредитодавця у такій черговості: 1) У першу чергу прострочена сума Кредиту та прострочені Проценти за користування Кредитом. 2) У другу чергу сума Кредиту та Проценти за користування Кредитом. 3) У третю чергу неустойка (штраф) та інші платежі відповідно до Договору. Відповідно до п. 7.10. Договору технологія (порядок) укладання Договору: Договір укладається з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» шляхом пропозиції укласти Договір (оферти) Кредитодавцем та її прийняття (акцептування) Позичальником. Договір укладається в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, а також іншими актами законодавства України. На підтвердження укладення договору №493776-КС-003 про надання кредиту від 06 квітня 2024 року позивачем надано послідовність укладення цього договору, з якої вбачається, що 06 квітня 2024 року о 09:35:47 клієнт, використовуючи номер телефону, ідентифікувався в ІТС та зайшов у особистий кабінет, підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, ознайомився з паспортом споживчого кредиту, здійснив акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Одноразовий ідентифікатор UA-5980 направлявся відповідачу шляхом надсилання повідомлення на його мобільний номер [NUMBER] , який вказувався ним при реєстрації на сайті. Кредитний договір був підписаний відповідачем 06 квітня 2024 року о 10:24:38 шляхом введення одноразового ідентифікатора UA-5980 в особистому кабінеті. Відтак,\~судом встановлено,\~що між\~позивачем та\~відповідачем укладено\~договір про\~надання кредиту\~у формі\~електронного документу\~з електронними\~підписами сторін\~та із\~запропонованими умовами\~відповідач ознайомився\~та погодився\~з ними. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій Клієнта щодо укладення електронного договору №493776-КС-003 про надання кредиту від 06 квітня 2024 року в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті www.my.tpozyka.com. Крім того, 06 квітня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору №493776-КС-003 про надання кредиту, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 2 Додаткової угоди кредитодавець та позичальник підтверджують, що станом на 06 квітня 2024 року сума неповернутого позичальником кредиту становить: 30000,00 гривень; сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом становить: 348,31 гривень; сума нарахованої та несплаченої комісії становить: 4500,00 гривень. Відповідно до п. 2.1., 2.2. Додаткової угоди кредит збільшується на 15000,00 гривень, та кредитодавець, на умовах викладених в Договорі, збільшує суму кредиту, а позичальник отримує збільшення суми кредиту та зобов`язується повернути, Кредит збільшений на 15000,00 гривень у строки та на умовах викладених у Договорі. Після збільшення суми кредиту, загальна сума отриманого (відповідно до Договору та Додаткової угоди) та неповернутого позичальником кредиту та додаткового кредиту складатиме 45000,00 гривень. Відповідно до п. 4., 5. Додаткової угоди після укладення цієї Додаткової угоди та збільшення суми кредиту будуть змінені умови кредитування за Договором. У зв`язку із зазначеним після укладення цієї Додаткової угоди та отримання позичальником додаткових грошових коштів у кредит: загальна сума отриманого кредиту становить: 45000,00 гривень (п. 1 та п. 2. Додаткової угоди); орієнтовна реальна річна процентна ставка: 12183,05 процентів; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 94560,17 гривень. Комісія за надання додаткової суми кредиту: 2250,00 гривень. Відповідно до п. 9. Додаткової угоди ця додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та діє протягом строку дії договору. Матеріалами справи також підтверджується, що 06 квітня 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» видало [PERSON] кредит шляхом перерахування коштів на картковий рахунок відповідача у загальному розмірі 45000,00 гривень, згідно із довідкою ТОВ «Платежі онлайн» №330/12 від 02 грудня 2024 року, довідкою ТОВ ФК «Елаєнс» від 29 листопада 2024 року, а також випискою за договором б/н за період 06 квітня 2024 року по 27 липня 2024 року АТ КБ «ПриватБанк». Інформацією АТ КБ «ПриватБанк» за №20.1.0.0.0/7-250423/60680-БТ від 28 квітня 2025 року також підтверджується видача картки № [NUMBER] на ім`я відповідача [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 28 листопада 2024 року загальний розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Бізнес Позика» за договором №493776-КС-003 про надання кредиту від 06 квітня 2024 року становить 104651,94 гривень, що складається із заборгованості за кредитом 41661,63 гривень, заборгованості за відсотками в розмірі 62990,31 гривень. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , з метою виконання умов договору, здійснила часткову оплату суми кредиту в розмірі 25288,38 гривень, з яких 3338,37 гривень погашення заборгованості за кредитом, 15192,01 гривні погашення відсотків за користування, 6750,00 гривень погашення комісії, що відображено у розрахунку заборгованості. Однак, повністю грошового зобов`язання відповідач перед позивачем не виконав. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення За правилами ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Предметом даного позову є стягнення заборгованості за договором позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Правилами ч. 1 ст. 1054 ЦК України унормовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Коли позикодавцем є юридична особа договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми позики (стаття 1047 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. В силу ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно з ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. За змістом ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК). У постанові від 07 квітня 2021 року у справі №623/2936/19 Верховний Суд дійшов висновку, що використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором при укладенні договору відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Укладений 06 квітня 2024 року [PERSON] договір №493776-КС-003 про надання кредиту із ТОВ «Бізнес Позика» за формою відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, який є аналогом власноручного підпису. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено положеннями ст. 599 ЦК України. Положеннями ст. 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що закріплено вимогами ст. 611 ЦК України визначає. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що матеріалами справи доведено факт укладення 06 квітня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] договору №493776-КС-003 про надання кредиту в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором на умовах платності й строковості. У справі також встановлено, що кредитування відбулося для задоволення споживчих потреб [PERSON] . Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача спростувати розмір існуючої заборгованості. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, вказане свідчить про порушення прав позивача, яке підлягає захисту шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Станом на час розгляду справи відповідач не спростувала заявлений позивачем розмір заборгованості за тілом кредиту, не надала доказів сплати нею зазначеної суми. Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт існування у [PERSON] перед позивачем заборгованості за тілом кредиту за вищевказаним кредитним договором, яка ним добровільно не сплачується, тому в цій частині позов необхідно задовольнити частково у розмірі 40574,58 гривні з огляду на наступне. Окрім тіла позики позивач просить стягнути проценти за користування коштами. Судом встановлено, що 06 квітня 2024 року відповідачці було надано кредит у сумі 45000,00 гривень зі сплатою процентів за відсотковою ставкою 1,16103851%, що відображено у розрахунку заборгованості за кредитом станом на 26 листопада 2024 року (а. с. 13). Умовами договору передбачено, що строк на який надається кредит 16 тижнів (п. 2.3. Договору). Строк дії договору: до 27 липня 2024 року (п. 2.7. Договору). Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором №493776-КС-003 про надання кредиту від 06 квітня 2024 року, проценти нараховано позивачем до 27 липня 2024 року (включно), тобто, в межах строку кредитування. Однак, проценти нараховувались за відсотковою ставкою 1,16103851%. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Вказана норма була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року №3498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року. Передбачений п. 17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів 2,5%, 120 днів 1,5%, поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч. 2 розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Отже, укладаючи 06 квітня 2024 року договір надання грошових коштів у позику, який за своєю суттю є договором споживчого кредитування, позивач не мав права визначати денну проценту ставку у розмірі 1,16103851%, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% на день. Суд здійснив перерахунок відсотків з врахуваням відсоткової ставки 1% в день за період з 06 квітня 2024 року по 27 липня 2024 року. Так, за період з 06 квітня 2024 року по 20 квітня 2024 року (дата внесення платежу відповідачкою) відсотки складають: 45000 х 1% х 15 днів = 6750,00 гривень. 20 квітня 2024 року відповідачка сплатила 11820 гривень, з яких 3982,95 гривні позивач зарахував на погашення комісі, решту на погашення відсотків. Оскільки відсотки за вказаний період становлять 6750,00 гривень, то сума 1087,05 гривень повинна бути зарахована на погашення основного тіла кредиту (11820-3982,95-6750=1087,05). Тому, станом на 20 квітня 2024 року заборгованість за тілом кредиту становить 43912,95 гривень (45000-1087,05). Так, за період з 21 квітня 2021 року по 06 травня 2024 року включно (дата внесення чергового платежу відповідачкою) відсотки складають: 43912,95 х 1% х 16 днів = 7026,07 гривень. 06 травня 2024 року відповідачка сплатила 1900,00 гривень, з яких 1738,37 гривень позивач зарахував на погашення основної забргованості (тіло) та 161,63 гривень на погашення відсотків. Тому, заборгованість за тілом кредиту становить:43912,95-1738,37=42174,58 гривні. Заборгованість за відсотками становить 6864,44 гривні (7026,07-161,63). Так, за період з 07 травня 2024 року по 07 травня 2024 року (дата внесення чергового платежу відповідачкою) відсотки складають: 42174,58 х 1% х 1 день = 421,74 гривень. 07 травня 2024 року відповідачка сплатила 9960,38 гривень, з яких позивач зарахував на погашення відсотків 7193,33 гривні на погашення комісії 2767,05 гривень. Відтак, станом на 07 травня 2024 року заборгованість за відсотками складає 92,85 гривні (6864,44+421,74-7193,33), основна заборгованість становить 42174,58 гривні. Так, за період з 08 травня 2024 року по 21 травня 2024 року (дата внесення чергового платежу відповідачкою) відсотки складають: 42174,58 х 1% х 14 днів = 5904,44 гривні. 21 травня 2024 року відповідачка сплатила 600,00 гривень, які позивач зарахував на погашення тіла кредиту. Тому, станом на 21 травня 2024 року основна заборгованість становить: 42174,58-600=41574,58 гривні; заборгованість за відсотками становить: 92,85+5904,44=5997,29 гривень. Так, за період з 22 травня 2024 року по 23 травня 2024 року (дата внесення чергового платежу відповідачкою) відсотки складають: 41574,58 х 1% х 2 дні = 831,49 гривень. 23 травня 2024 року відповідачка сплатила 1000,00 гривень, які позивач зарахував на погашення тіла кредиту. Тому, станом на 23 травня 2024 року основна заборгованість становить: 41574,58-1000=40574,58 гривені; заборгованість за відсотками становить: 5997,29+831,49=6828,78 гривень. Так, за період з 24 травня 2024 року по 27 липня 2024 року (останній день кредитування) відсотки складають: 40574,58 х 1% х 65 днів = 26373,47 гривні. Отже, станом на 27 липня 2024 року заборгованість за тілом кредиту становить 40574,58 гривні, заборгованість за відсотками 33202,25 гривні (6828,78+26373,47), всього 73776,83 гривень. Комісія сплачена відповідачкою у розмірі, обумовленого сторонами у договорі, в розмірі 6750,00 гривень. Відповідно до норм ЦПК України, саме на сторону лягає обов`язок довести ті обставини на які вона посилається. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Згідно з положеннями ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною першою статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Стороною відповідача не надано суду контррозрахунок суми заборгованості, який би суд міг належним чином оцінити чи інший доказ, наприклад, висновок експертизи про невірність наданого розрахунку. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню частково. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, що становить 1707,72 гривень (73776,83 х 2422,40 / 104651,94).

Outcome: partial