Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить: - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №3181649 від 26.09.2022 року в розмірі 35392,39 грн. - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у сумі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.09.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №3181649, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти в сумі 5000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Згідно умов кредитного договору кошти кредиту надаються в безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем на карту позичальника. Даний кредитний договір укладений відповідно до вимог чинного законодавства в електронній формі. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та в строк, визначеними умовами кредитного договору. Відповідач не виконав умов кредитного договору. Термін повернення кредиту в повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена. 13.09.2023 р. ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали Договір факторингу №ККЛУ-13092023, згідно якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Лінеура Україна», в тому числі й до [PERSON] за кредитним договором №3181649 від 26.09.2022 р. Станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем становить 35392,23 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 4999,99 грн.; заборгованість за відсотками 30392,40 грн. Із метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором позивач звернувся до суду з позовом. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від відповідача на адресу суду 12.05.2025 надійшла заява про повне визнання заявлених позовних вимог. У судове засідання представник позивача не прибув, але в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, але скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом установлено, що 26.09.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір №3181649 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до умов договору сума кредиту складає 5000,00 грн. (п.1.2 договору), строк дії кредиту 360 днів. (п.1.3 договору). Процентна ставка: 1,99% в день стандартна процентна ставка (п.1.4.2 Договору). Згідно п.1.5.1 Договору річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредиту 29653,85% річних. Додатком №1 до договору є таблиця обчислення вартості кредиту. Кредитний договір, таблиця обчислення вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту підписано відповідачем електронним цифровим підписом. У розділі 10 кредитного договору клієнтом зазначена картка для перерахування коштів за цим договором - картку клієнта [NUMBER] . На підтвердження виконання зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором позивачем надано довідку ТОВ «Універсальні платіжні рішення №5340-0403 від 04.03.2024 про перерахування 29.09.2022 р. коштів у сумі 5000,00 грн. на картку клієнта [NUMBER] . 28.06.2023, 04.07.2023, 11.07.2023, 18.07.2023, 26.07.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] були укладені додаткові договори про прощення (анулювання) боргу до Договору №3181649 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Згідно розрахунку заборгованості, здійсненого ТОВ «Лінеура Україна» станом на 13.09.2023 заборгованість відповідача за кредитним договором №3181649 від 26.09.2022 року становить 35392,39 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 4999,99 грн.; заборгованість за відсотками 30392,40 грн. 13.09.2023 р. між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу №ККЛУ-13092023, згідно умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3181649 в сумі 35392,39 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 4999,99 грн.; заборгованість за відсотками 30392,40 грн. Копія договору факторингу, акту прийому-передачі Реєстру боржників та витягу з реєстру боржників міститься в матеріалах справи. Оплату відступлення прав вимоги за договором факторингу стверджено копією платіжного доручення №72659 від 13.09.2023 р. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» зверталося до [PERSON] з досудовою вимогою вих. №23049559 від 08.01.2025, яка містить повідомлення про відступлення прав вимоги від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», та в якій зазначено рахунок для погашення кредитної заборгованості за договором №3181649 від 26.09.2022 р. у сумі 35392,39 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Факт укладення договору та досягнення згоди щодо його істотних умов відповідачем не заперечується. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідачка не виконала передбачених договором обов`язків та отримані кредитні кошти не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом, відсотками, яка становить 35392,39 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 4999,99 грн.; заборгованість за відсотками 30392,40 грн. Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги та розрахунок заборгованості судом не встановлено, обґрунтованого заперечення щодо нарахованої суми заборгованості та відзиву на позов стороною відповідача не надано, натомість надано заяву про визнання позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. У зв`язку з вище вказаним, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, доведеними, стверджені належними та допустимими доказами, визнані відповідачкою, тому підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України, в зв`язку з задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved