Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія (далі - ТОВ «ФК «Ейс», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказав, що 15.09.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали договір кредитної лінії № 476392439 (далі - кредитний договір) у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 20\~900 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строком 1857 днів (30 днів дисконтний період), а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 1,05% в день протягом дисконтного періоду та 2,98% в день після закінчення дисконтного періоду. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 20\~900 грн. Однак відповідач неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виник борг за кредитним договором № 476392439 від 15.09.2023 в загальному розмірі 100\~531,08 грн. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01 та додатковими угодами продовжували строк його дії, за умовами яких до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 476392439 від 15.09.2023. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» також відступив право вимоги до відповідача за кредитним договором № 476392439 від 15.09.2023 на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». В свою чергу, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступив на користь ТОВ «ФК «Ейс» право вимоги до відповідача за кредитним договором № 476392439 від 15.09.2023 в розмірі 100\~531,08 грн. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість за вказаним кредитним договором. Тому ТОВ «ФК «Ейс» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 476392439 від 15.09.2023 в розмірі 100\~531,08 грн, а також судові витрати. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 28.02.2025 дану справу передано на розгляд за підсудністю до Макарівського районного суду Київської області. Справа надійшла до Макарівського районного суду Київської області 08.04.2025. Ухвалою Макарівського\~районного суду\~Київської області\~від 15.04.2025\~позовну заяву\~ТОВ «ФК\~«ЕЙС» прийнято\~до розгляду\~та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до\~ст. 178 ЦПК України. Про надходження позовної заяви ТОВ «ФК «ЕЙС» до провадження судді Макарівського районного суду Київської області Білоцької Л.В. та постановлення ухвали від 15.04.2025 про відкриття провадження відповідач була повідомлена шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Таким чином суд вважає, що повідомлення відповідача про розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України є належним. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надала, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст.178\~ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 15.09.223 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали договір кредитної лінії № 476392439 на підставі заявки на отримання грошових коштів в кредит від 15.09.2023. Кредитний договір № 476392439 від 15.09.2023 був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Зі змісту довідки вбачається, що відповідач послідовно вчинила ряд дій, спрямованих на отримання кредитних коштів, в тому числі підписала кредитний договір за допомогою одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 20\~900 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строком 1857 днів (30 днів дисконтний період), а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 1,05% в день протягом дисконтного періоду та 2,98% в день після закінчення дисконтного періоду. Також відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 20\~900 грн., шляхом перерахування коштів на банківську картку відповідача № [NUMBER] хх-хххх-5123 , яка також вказана ним у заяві на отримання грошових коштів. 28.11.2018 ОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язався відступити на користь ТОВ «Таліон Плюс» вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти за плату на умовах, визначених цим договором. В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткові угоди до договору факторингу №28/1118-01, за умовами яких до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 476392439 від 15.09.2023. Ці обставини підтверджуються реєстром прав вимоги № 259 від 20.11.2023. 31.07.2024 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу №31/0724-01 (а.с. 77-81), за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язався відступити на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти за плату на умовах, визначених цим договором. Тож до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 476392439 від 15.09.2023. Ці обставини підтверджуються реєстром прав вимоги №1 від 31.07.2024. 26.12.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклав з ТОВ «ФК «Ейс» договір факторингу №26/12/Е, за умовами якого до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 476392439 від 15.09.2023. Ці обставини підтверджуються витягом з реєстру боржників до договору факторингу №26/12/Е від 26.12.2024. Однак відповідач неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виник борг за кредитним договором № 476392439 від 15.09.2023 в загальному розмірі 42670,80 грн, який складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 9000,00 грн; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 33670,80 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд керується також наступним. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Відповідно до ст.\~ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються\~Законом України «Про електронну комерцію», главою\~48\~«Виконання зобов`язання» та главою\~71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. Відповідно до п. 5 ч. 1\~ст.\~3 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 2 ст.\~6 Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 4, ч. 6\~ст.\~11 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ч. 8 ст.\~11Закону\~України «Про\~електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ст.\~12 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до цього Закону, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст.\~525,\~526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.1054ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст.\~1050, ч. 2 ст.\~1054ЦК України\~позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно\~ст. 629 ЦК України\~передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно\~ст. 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Відповідно до\~ст. 514ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1\~ст. 516ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Всупереч ч. 1\~ст.\~81ЦПК\~України відповідач не подав жодного доказу на підтвердження того, що він належним чином виконав грошові зобов`язання за кредитним договором № 476392439 від 15.09.2023, укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Тому у нього виник борг в загальному розмірі 100\~531,08 грн. Аналіз письмових доказів свідчить про те, що ТОВ «ФК «Ейс» у встановленому порядку набуло прав та обов`язків кредитодавця за кредитним договором № 476392439 від 15.09.2023, укладеним відповідачем з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». У матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно погасив борг за вказаним договором. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, оскільки судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе за договором зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у заявленому розмірі, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 141ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову ТОВ «ФК «Ейс» сплатило судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 8305 від 25.02.2025 (а.с. 12). Пред`явлений позов задоволений повністю. З огляду на це суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп. Відповідно до п. 1 ч. 3\~ст. 133ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі\~ст. 137ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги ТОВ «ФК «Ейс» надало суду: договір про надання правничої допомоги №27/12/24-01 від 27.12.2024, укладеного між позивачем та АБ «Тараненко та партнери», додаткову угоду №7 до договору від 27.12.2024, акт прийому-передачі наданих послуг, зі змісту яких вбачається, що АБ «Тараненко та партнери» надало позивачу послуги: усна консультація, вивчення матеріалів та складення позовної заяви, загальною вартістю 7 000 грн. З огляду на це суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. Згідно ч. 5 ст. 268\~ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved