Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Війтовецької об`єднаної територіальної громади в особі Війтовецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. На обґрунтування позову зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті позивач звернувся до приватного нотаріуса з метою відкриття спадкової справи та оформлення права власності на спадкове майно згідно заповіту. Заповіт був посвідчений секретарем виконкому Купільської сільської ради Волочиського району 04.02.2013, зареєстрований в реєстрі за №4, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , 1937 року народження, яка померла [INFO] , є її син [PERSON] . Згідно даного заповіту житловий будинок та дві земельні ділянки були переоформлені на спадкоємця (позивача) [PERSON] . Проте, у реєстрації земельної ділянки площею 0,1742 га за кадастровим номером 6820984000:01:003:0226, за адресою с. Купіль Волочиського району приватним нотаріусом позивачу було відмовлено з наступних підстав. 13.01.2010 року Управлінням Держкомзему у Волочиському районі Лисенко Ганні Олександрівні на підставі рішення Купільської сільської ради від 17.12.2009 року, був виданий державний акт серії ЯК №710104 на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2143 га, що розташована в [ADDRESS] , 28.10.2010 року на підставі рішення Купільської сільської ради від 18.02.2010 року, був виданий державний акт серії ЯК №714749 на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1742 га, що розташована в с. Купіль Волочиського району, тобто передача у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1742 га, що розташована в с. Купіль Волочиського району Хмельницької області, є повторною передачею у власність земельної ділянки по одному виду цільового призначення, а згідно з п. 4 ст. 121 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених Земельним кодексом, проводиться один раз по кожному виду цільового призначення. У зв`язку з вищевикладеним [PERSON] просить визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали заяву, в якій просили розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Від Війтовецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України розгляд справи проведено на підставі наявних у суду матеріалів, оскільки клопотання про розгляд справи за їх відсутності було заявлено усіма учасниками справи. Судом встановлено, що 04.02.2013 [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Купільської сільської ради Волочиського району Хмельницької області згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] , що підтверджується копією заповіту від 04.02.2013, зареєстрованого в реєстрі за № 4. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Війтовецькою селищною радою Хмельницького району Хмельницької області, серія [NUMBER] , актовий запис № 27. Після її смерті, відповідно до заповіту, відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема на земельну ділянку площею 0,1742 га, кадастровий номер 6820984000:01:003:0226, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою Хмельницька область, Волочиський район, с. Купіль, що належала [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №714749 від 28.10.2010, що виданий на підставі рішення Купільської сільської ради від 18.02.2010 р. № 588, зареєстрованому в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею 28.10.2010. На зазначену вище земельну ділянку власником зазначена [PERSON] , що підтверджується копією витягу з Державного земельного кадастру, сформованого 18.09.2024 за № НВ-5900527582024. 10.04.2024 позивач звернувся до приватного нотаріуса Волочиського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, яка зареєстрована в реєстрі за № 156 та на підставі якої заведено спадкову справу №46/2024, що підтверджується копією заяви про прийняття спадщини від 10.04.2024 та копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 76551979 від 10.04.2024. В подальшому нотаріусом були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, що підтверджується їх копіями від 09.12.2024, зареєстрованими в реєстрі за № 8205, 8206, 8207, 8208. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1742 га, що розташована в с. Купіль Волочиського району, право власності на яку зареєстровано за [PERSON] , яка померла [INFO] , позивачу відмовлено, оскільки 13.01.2010 року Управлінням Держкомзему у Волочиському районі Лисенко Ганні Олександрівні на підставі рішення Купільської сільської ради від 17.12.2009 року, був виданий державний акт серії ЯК №710104 на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2143 га, що розташована в [ADDRESS] , 28.10.2010 року на підставі рішення Купільської сільської ради від 18.02.2010 року, був виданий державний акт серії ЯК №714749 на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1742 га, що розташована в с. Купіль Волочиського району, тобто передача у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1742 га, що розташована в с. Купіль Волочиського району Хмельницької області, є повторною передачею у власність земельної ділянки по одному виду цільового призначення, а згідно з п. 4 ст. 121 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених Земельним кодексом, проводиться один раз по кожному виду цільового призначення, що підтверджується копією постанови приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.12.2024 р. № 616/02-32. В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1,3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази вказують на те, що позивач дійсно є спадкоємцем земельної ділянки площею 0,1742 га за кадастровим номером 6820984000:01:003:0226, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Купіль Хмельницького (Волочиського) району Хмельницької області, оскільки вказана земельна діялнка належала спадкодавцеві, при цьому, спадкодавець склала заповіт на користь позивача, разом з тим, позивач вчинив всі необхідні дії для реалізації своїх спадкових прав, однак не має можливості реалізувати свої права в нотаріальному порядку внаслідок відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про права на спадщину саме на цю земльну ділянку. Відмовляючи у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус вказав, що відносно [PERSON] мала місце повторна передача у власність земельної ділянки по одному виду цільового призначення, що не відплвідає вимогам з п. 4 ст. 121 Земельного кодексу України, разом з тим, державний акт серії ЯК №714749 на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1742 га, що розташована в с. Купіль Волочиського району на ім`я [PERSON] не скасовано у встановленому порядку, відповідно, на момент відкриття спадщини [PERSON] була власником цієї земельної ділянки. Отже, право власності позивача, як спадкоємця за заповітом, є порушеним та підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 0,1742 га, кадастровий номер: 6820984000:01:003:0226, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Купіль Хмельницького (Волочиського) району Хмельницької області, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved