Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

ТОВ "Споживчий центр" звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стяг-нення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 08.07.2024 між ТОВ «Споживчий центр»\~та [PERSON] було\~укладено кредитний договір (оферти) № 08.07.2024-100000677, відповідно до умов якого позичальнику надано\~кредит у\~розмірі 8000\~грн.\~строком на\~98днів. Відповідач не виконав свої зобов`язання за договором та не повернув грошові кошти позивачу, у зв`язку з чим, станом на 13.10.2024 утворилась заборгованість\~у роз-мірі\~23680,00\~грн.,\~з яких:\~8000,00грн. - заборгованість по\~тілу кредиту;\~10080,00грн. - заборгованість за відсотками; 1600,00 грн. заборгованість по комісії; 4000,00 грн. за-боргованість по неустойці. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивачем з даним позовом до суду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16.04.2025 року відкри-то спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) осіб. Представник ТОВ "Споживчий центр" Скочинська А.А.,\~в судове\~засідання не\~з`явилась,\~у позовній\~заяві просиларозгляд справи\~провести без\~їїучасті. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи завчасно повідомлялась повісткою та оголошенням на офіцій-ному сайті Судової влади. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутності не надавала. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на під-ставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач на-лежним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) від-повідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звер-ненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 08.07.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №08.07. 2024-100000677, відповідно до якого позичальнику надано кредит у розмірі 8000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів 08.07.2024 року, строком на 98 днів. [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 13.10.2024 року утворилася заборгованість у розмірі 23690,00 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8000,00 грн., по процентам в розмірі 10080,00 грн., по комісії в розмірі 1600,00 грн., та неустойки в розмірі 4000,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Згідно з п. 3.1 договору №08.07.2024-100000677, кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 3.2 договору встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 4.1 договору кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Згідно з п. 4.3 договору днем надання кредиту вважається день списання відпо-відної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредито-давця. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредито-давця, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу. Відповідно до п.6.1 договору позичальник зобов`язався: використати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забез-печити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу кредито-давця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця в такі терміни: а) повер-нення кредиту, сплата процентів у терміни та строки, вказані у заявці, якає невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована кредитодавцем за не-своєчасне виконання зобов`язань за цим договором, - негайно, з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Відповідно до договору від 08.07.2024 року та квитанції про перерахунок коштів кредитором надано позичальнику кредит у розмірі 8000 грн. строком на 98 днів. Відповідачем 08.07.2024 року отримано кредитні кошти у розмірі 8000 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором у відпо-відача [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором №08.07.2024-10000 0677, у розмірі 23680,00 грн. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сто-рона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утрима-тися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обо-в`язку. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чи-ном відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законо-давства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повер-нення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або ви-конання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання дого-вору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та мо-ральної шкоди (ч. 1ст. 611 ЦК України). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, вста-новлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість вико-нання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідаль-ності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором №08.07.2024-100000677 у розмірі 23680,00 грн. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. спла-ченого судового збору.

Outcome: approved