Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом. 29.03.2024 представник позивача [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] із батьком [PERSON] , шляхом відібрання сина у матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав, просить встановити факт, що [PERSON] самостійно виховує малолітнього сина та просить стягувати аліменти з відповідача на користь позивача в розмірі частини доходу, на утримання сина, [PERSON] , [INFO] до його повноліття. 05.04.2024 від представника позивача [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] на адресу суду надійшла змінена позовна заява, в якій просить визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] із батьком [PERSON] , встановити факт, що [PERSON] самостійно виховує малолітнього сина та просить стягувати аліменти з відповідача на користь позивача в розмірі частини доходу, на утримання сина, [PERSON] , [INFO] до його повноліття. В обгрунтування позову вказує, що [PERSON] та [PERSON] з початку 2020 року проживали разом, без реєстрації шлюбу. Від спільного життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . З [PERSON] позивач не перебував у зареєстрованому шлюбі та не проживає разом з 28.09.2019 року. 3 грудня 2020 року [PERSON] з відповідачем почали мешкати окремо, при цьому дитина проживає з позивачем з 10.02.2024 року. Спільне життя з відповідачем не склалося, з того часу відповідач не приймала участі у вихованні рідного сина ні разу, матеріально дитину не підтримує, аліменти не сплачує. Позивач повністю опікується інтересами і потребами дитини, піклується про нього, займається вихованням, слідкує за розвитком та здоров?ям сина. [PERSON] ніколи не перешкоджав і не має наміру у подальшому перешкоджати спілкуванню матері з дитиною. Наразі позивач зареєстрував шлюб з громадянкою [PERSON] , яка має двох малолітніх дітей від попереднього шлюбу та проживає разом з нею та її дітьми дружньою сім?єю за адресою: [ADDRESS] , власником якого є позивач. Станом на день подання позовної заяви рідний син позивача [PERSON] , [INFO] також проживає з батьком за вказаною адресою. Зазначає, що [PERSON] має стабільний дохід, високу заробітну плату, якої вистачає на утримання сім?ї в кількості чотирьох осіб (дружина та троє дітей). Позивач займається лікуванням сина та уклав декларацію на його медичне обслуговування з сімейним лікарем. Психологічно [PERSON] не готовий проживати разом з матір?ю, оскільки вихованням сина здебільшого займався позивач і у них тісний зв?язок батька і сина. Таким чином, постійне проживання дитини разом з позивачем, відповідає інтересам самої дитини. При цьому матеріальний стан позивача дозволяє в повній мірі забезпечити дитину необхіднім харчуванням, повномірним розвитком, корисним дозвіллям. [PERSON] самовільно без згоди позивача змінила місце проживання дитини, не повідомивши про це його, як батька. [PERSON] у спілкуванні неодноразово заявляла позивачу, що вона має бажання виїхати за кордон без сина, хоче зареєструватись там в статусі особи, яка знаходиться під тимчасовим захистом держав Євросоюзу, буде проживати за кордоном на соціальну допомогу. Відповідач погрожує, що не буде давати згоди на будь-які потреби дитини, зокрема на навчання, медичні втручання, вирішення інших соціальних питань, де до досягнення повнолітня буде потрібна згода матері. Тому існує необхідність визначення місця проживання дитини із позивачем, встановлення юридичного факту самостійного утримання та виховання, стягнення аліментів для реалізації різних соціальних цілей без необхідності щоразу звертатись до матері для отримання її згоди, в тому числі щодо переміщення, на здійснення медичних втручань, за потреби, на вступ на навчання. Позивачу необхідно мати можливість одноосібно звертатись до державних та освітніх закладів від імені та в інтересах дитини, мати право на одержання державної допомоги, як батька одинака, оскільки, матір дитини має намір виїхати за межі України. Крім того визначення місця проживання дитини із позивачем пов?язане з бажанням захистити інтереси дитини та його права на навчання, безпеку, належний догляд в тому числі медичний, збереження сталих соціальних зв?язків із однолітками, родичами, хрещеними батьками, бабусею, надання йому можливості самостійно без стороннього тиску визначитись із власною долею з урахуванням думки як матері так і батька. Позивач вважає, що сину краще проживати разом з ним, як і раніше, перебувати під його повним піклуванням. 24.07.2024 представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON] , надіслала на адресу суду відзив на зустрічний позов, в якому стосовно необґрунтованості та безпідставності зустрічних позовних вимог, вказувала, що з грудня 2020 року [PERSON] з позивачем за зустрічною позовною заявою почали мешкати окремо, при цьому дитина проживає з [PERSON] з 10.02.2024 року та оскільки спільне життя з [PERSON] не склалося, з того часу позивач не приймала участі у вихованні рідного сина ні разу, матеріально дитину не підтримує, аліменти не сплачує. [PERSON] повністю опікується інтересами і потребами дитини, піклується про нього, займається вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям сина. Крім того, відповідно до вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.04.2021 року по справі № 182/2238/21 (1-кп/0182/782/2021) [PERSON] визнана винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 190 КК України і їй призначено покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин та раніше дана особа притягувалась до адміністративної відповідальності. На думку представника, дані обставини підтверджують те, що подальше визначення місця проживання матері з дитиною може негативно вплинути на емоціональний та психологічний стан [PERSON] . Виходячи з того, що увесь час дитина проживала з [PERSON] , який постійно займався його вихованням та піклуванням, син прив`язаний до батька, позивач ніколи надовго не залишалась з сином, не виявляла проявів самостійного виховання сина, навіть в період коли позивач та відповідач проживали разом, тому вважаю, що суд повинен врахувати ці обставини та визначити місце проживання дитини з позивачем. Посилання позивача, що нібито відповідач незаконно відібрав дитину та змінив місце проживання дитини без згоди матері не відповідає дійсності. Так як працівники поліції разом з уповноваженими особами служби у справах дітей передали малолітнього сина [PERSON] батьку, так як останній був у неналежному фізичному стані, був неохайний, грязний одягнутий в незрозумілий одяг та був хворим. Проте матір [PERSON] не мала жодного наміру прийняти відповідні міри у подальшому вихованні дитини, тому в подальшому [PERSON] і був переданий батьку [PERSON] . Тому представник просить відмовити в задоволенні зустрічного позову та стягнути 15000 грн. понесених витрат на правову допомогу. Стислий виклад позиції відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом. 08.05.2024 представник відповідача за первіснив позовом, адвокат Шашликов Д.Г., який діє в інтересах відповідача [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, в якому просить визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] із матір`ю [PERSON] , в якому представник вказує, що що позовні вимоги [PERSON] , являються безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України. В обґрунтування зустрічного позову вказує, що [PERSON] та [PERSON] , перебували у відносинах, без реєстрації шлюбу. За час перебування у відносинах, у сторін народилася дитина: син - [PERSON] , [INFO] . Під час відносин, сторони проживали у місті Зеленодольськ, Криворізький р-н, Дніпропетровська обл., а тому місце реєстрації дитини було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , що відповідає місцю реєстрації батька дитини. Оскільки мати дитини відповідально ставиться до здоров`я свого сина, 16 жовтня 2020 року було укладено декларацію №001-К2ТМ - 8900 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу з КНП «ЗЕЛЕНОДОЛЬСЬКИЙ ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО - САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ» ЗМР для перебування сина [PERSON] , [INFO] на обліку та законним представником у вище вказаній декларації, зазначено [PERSON] , тобто позивач за зустрічним позовом. Сімейне життя сторін не склалось, а тому після розірвання відносин, мати дитини, у грудні 2020 року, повернулась до місця своєї реєстрації, разом з сином - [PERSON] . Також, 22.12.2020 було укладено декларацію № 0001-05АМ - 0АА0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу з КНП «НІКОПОЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО - САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ» щодо перебування сина на обліку у сімейного лікаря, де законним представником зазначено [PERSON] . Відповідно до форми 063/о заведеною на ім`я дитини - [PERSON] , [INFO] , дитині вчасно було зроблено всі необхідні щеплення відповідно віку дитини. 23 лютого 2024 року було видано довідку щодо надання інформації історії розвитку дитини, де зазначено: «Дитина [PERSON] , [INFO] знаходиться під медичним спостереженням в Капулівській АЗПСМ з 22.04.2021 року по 09.04.2022 року. На медичні огляди та профілактичні щеплення з`являвся в супроводі мами - [PERSON] ». За час проживання у с. Капулівка на території Покровської сільської ради, куди позивач за зустрічним позовом повернулась після розірвання стосунків з батьком дитини, [PERSON] зарекомендувала себе з посереднього боку. Скарг і нарікань від сусідів не порушувала. В громадських місцях з`являється рідко, поводить себе належним чином. З 12 грудня 2020 року по 18 липня 2022 року дитина проживала з матір`ю, що підтверджується характеристикою виданою в.о. сільського голови Покровської сільської ради. В березні 2022 року російською федерацією було окуповано територію міста Енергодар, Запорізької області, що знаходиться на протилежному березі с. Капулівка, де зареєстрована та мешкала Позивач за зустрічним позовом разом з дитиною. З липня 2022 року територія Нікопольського району перебуває під постійними обстрілами з боку тимчасову окупованого м. Енергодар. Тому цей факт, до сьогоднішнього дня, становить загрозу для всіх жителів Нікопольського району та територій розташованих вздовж берегової лінії. Для збереження свого життя та своєї дитини, емоційного та психологічного стану Позивач за зустрічним позовом вимушена була виїхати з Нікопольського району, а тому, з 27.08.2022 року позивач за зустрічним позовом разом з дитиною взяті на облік, як внутрішньо переміщенні особи, які мешкають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. На деякий період, позивач за зустрічним позовом, була вимушена тимчасово переїхати до м. Кам`янське, а тому для того, щоб дитина була під наглядом сімейного лікаря та своєчасно здійснювались всі необхідні щеплення дитині відповідного віку, було підписано декларацію з лікарем по тимчасовому місцю проживанню у м. Кам`янське. Тобто, 05 грудня 2022 року було укладено декларацію № 0001 - 7332 - 2РА0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу з КНП КМР «ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО - САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ №3» щодо перебування сина на обліку у сімейного лікаря. Законним представником у вище вказаній декларації, зазначено [PERSON] , тобто позивача за зустрічним позовом. За час перебування у м. Кам`янське дитина отримувала всі необхідні медичні обстеження, щеплення, нагляд та консультації лікаря, що підтверджується довідкою виданою КНП КМР «ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО - САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ №3». 06 січня 2023 року [PERSON] та [PERSON] , уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Південним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що зроблено відповідний актовий запис № 04 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу з [PERSON] , позивач за зустрічним позовом виховує другу дитину, а саме сина - [PERSON] , [INFO] . Тобто, на сьогоднішній день, [PERSON] має повноцінну сім`ю, до [INFO] , як любляча матір надавала всю свою любов двом дітям, піклувалась про їх розвиток, приділяла їм достатньо уваги, піклувалась про стан здоров`я, син - [PERSON] , вважав своїм батьком, чоловіка позивача за зустрічним позовом, однак незаконні дії відповідача за зустрічним позов, позбавили можливості надавати материнську любов та турботу, піклуватись про стан здоров`я та розвиток старшого сина. 10.02.2024 року об 11:00 години перебуваючи за своїм тимчасовим місцем проживання [PERSON] , в присутності неповнолітньої дитини, спільного сина сторін [PERSON] , [INFO] , вчинив по відношенню до [PERSON] насильницькі дії, які завдали фізичного болю і спричинили тілесних ушкоджень, а саме штовхнув її, внаслідок чого [PERSON] впала в калюжу, яка була на подвір`ї біля будинку, він штовхнув матір дитини, вирвавши з її рук сина. Коли мати дитини підвелась та намагалась підійти до сина, якого тримав [PERSON] , жінка яка приїхала з відповідачем за зустрічним позовом та представилася його дружиною насильно утримувала матір дитини, після чого відпихнула її в сторону вони сіли разом із сином до транспортного засобу на якому приїхали і поїхали у не відомому напрямку,чим спричинили [PERSON] фізичний біль та моральні страждання. Про дані обставини мати дитини невідкладно зателефонувала на лінію 102 з приводу неправомірних дій [PERSON] , щодо відбирання їх спільної дитини та 15.02.2024 року мати звернулась з заявою до ВП №9 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області про надання повідомлення у письмовому вигляді про наслідки розгляду звернення щодо відбирання дитини. 19.02.2024 року [PERSON] повторно звернулась до ВП №9 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області щодо негайного оголошення в розшук сина - [PERSON] , [INFO] . 19.02.2024 року матір`ю дитини було подано до ВП №9 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області повідомлення, в якому вона просила внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування. Однак, жодних результатів не було отримано, співробітниками поліції не було внесено відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального порушення [PERSON] . 29 лютого 2024 року [PERSON] звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність ВП № 9 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області, щодо не внесення відомостей до ЄРДР за її повідомленням від 19.02.2024 року про вчинення кримінального порушення. 04 березня 2024 року ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області по справі № 192/417/24 скаргу [PERSON] на бездіяльність ВП № 9 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено. Отже, злочинні дії [PERSON] щодо відбирання дитини у матері призвели до конфліктної ситуації між сторонами, мати дитини не має можливості брати участь у житті дитини, піклуватись про сина, стан його здоров`я, проводити з дитиною час, брати участь у розвитrу та вихованні дитини. Злочинні дії Відповідача за зустрічним позовом, щодо відбирання дитини у матері, вважаємо, носять корисний умисел, оскільки [PERSON] перебуває на військовій службі, аби звільнитися зі служби йому необхідно визначити місце проживання дитини з батьком, оскільки до 10.02.2024 року батько дитини майже не приймав участі у вихованні дитини, матеріально ніяк не утримував дитину, весь час мати дитини піклувалась про сина, намагалась надати дитині все необхідне для її віку. Так відповідно до виписки по картковому рахунки [PERSON] від 15.02.2024 року, вбачається, що жодного переказу від [PERSON] на картковий рахунок матері дитини, не було перераховано, а відповідно добровільної сплати аліментів або будь - якої матеріальної допомого матері дитини на утримання сина не було здійснено. Отже, син сторін з самого народження проживав разом з матір`ю, був на утримані матері, позивач за зустрічним позовом належно піклувалась про свого сина, надавала все необхідне відповідно віку дитини, піклувалась про здоров`я дитини, розвиток, намагалась створити для своє дитини всі належні умови для проживання та розвитку до дня поки батько дитини злочинним способом не відібрав в неї сина, якого вона дуже любить та готова і надалі забезпечувати дитину, виховувати, віддавати свою любов та турботу. Таким чином, [PERSON] , вважає, що проживання сина разом з нею буде відповідати якнайкращим інтересам дитини, сприятиме її повноцінному вихованню та розвитку. Крім того просить стягнути 5000 грн. витрат на правову допомогу. 08.05.2024 на адресу суду надійшов відзив на первісний позов від представника відповідача за первісним позовом, в якому щодо тверджень позивача, що мати дитини після розірвання відносин, не приймає та взагалі не спілкується з дитиною, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та не приймає участі у здобуті сином [PERSON] морального та фізичного виховання, він вказує, що з самого народження дитина - син [PERSON] , [INFO] проживає з матір`ю та постійно перебував на її утриманні, відповідач належно піклувалась про свого сина, надавала все необхідне відповідно віку дитини, піклувалась про здоров`я дитини, розвиток, намагалась створити для своє дитини всі належні умови для проживання та розвитку до дня поки позивач злочинним способом не відібрав в неї сина, якого вона дуже любить та готова і надалі забезпечувати дитину, виховувати, віддавати свою любов та турботу. На даний час, відповідач, не має можливості брати участь у житті дитини, піклуватись про сина, надавати материнську любов та турботу, оскільки позивач злочинним шляхом відібрав в неї сина, та не дає можливості спілкуватися з сином. Щодо зміни місця проживання дитини - сина [PERSON] , [INFO] та переїзду Відповідача за кордон без сина представник вказав, що дійсно відповідач розглядала можливість виїхати за кордон, однак лише разом з сином - [PERSON] , оскільки порадившись зі своїм чоловіком, вони вважали, це, як найкращій варіант для збереження життя дитини, морального та психологічного стану дитини та майбутнього розвитку та виховання дитини. Вважає, що твердження позивача перебільшенні, мати дитини виходила лише з інтересів малолітнього сина та піклувалась лише про те, щоб дитина мала можливість проживати в мирній обстановці, на скільки це можливо у наш час. Крім того, представник вважає, що належних та допустимих доказів, того що дитина проживала разом з позивачем до 10.02.2024 року не було додано до позовної заяви або уточненої позовної заяви, а тому, зазначені факти вводять в оману суд. Проте, Відповідач, належними та допустимими доказами може підтвердити, що дитина, син - [PERSON] , [INFO] , постійно проживав разом з матір`ю. Щодо стягнення аліментів представник вказав, що позивач, не брав участі у вихованні дитини, матеріально ні як не утримував сина, не піклувався про стан його здоров`я, не купляв одяг, іграшки та інше дитині відповідно його віку, завжди все необхідне дитині купувала позивач та її теперішній чоловік, тому просить відмовити в задоволенні первісного позову. Заяви, клопотання учасників справи. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином. Представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON] 04.09.2024 в судовому засіданні просила задовольнити первісний позов та відмовити в задоволені зустрічного. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду повідомлена належним чином. В судовому засіданні 17.06.2024 первісний позов не визнала, суду пояснила, що позивач є військовослужбовцем та звернувся до неї з проханням допомогти йому, щоб він мав можливість звільнитися зі служби, просив віддати йому дитину тимчасово. Вона спочатку погодилася, але потім засумнівалася в добросовісності дій позивача та відмовила йому, тому він викрав дитину, не дає та не давав бачитися та спілкуватися з сином. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічною позовною заявою, Шашликов Д.Г. в судовому засіданні 04.09.2024 просив задовольнити зустрічний позов та відмовити в задоволенні первісного. Представник третьої особи Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради, Кушнір С. за первісним позовом та за зустрічною позовною заявою в судове засідання не з`явився, 08.05.2024 через канцелярію суду подав висновок по справі та заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи Виконавчого комітету Покровської сільської ради, Мостика В. за первісним позовом та за зустрічною позовною заявою в судове засідання не з`явилася, 10.05.2024 через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності. В судове засідання представник третьої особи за первісним позовом та за зустрічною позовною заявою [INFO] не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи за первісним позовом та за зустрічною позовною заявою, в судове засіданння [NUMBER] , не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.04.2024 позовна заява [PERSON] була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 10:00 год. 14.05.2024, за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 09.05.2024 прийнято до спільного розгляду зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Виконавчий комітет Тернівської районної у місті ради, Виконавчий комітет Покровської сільської ради в особі органу опіки та піклування, [INFO] , Військова частина [NUMBER] про визначення місця проживання дитини, об`єднано в одне провадження цивільні справи, та присвоєно об`єднаній цивільній справі єдиний унікальний номер №215/2040/24. Ухвалою суду від 31.07.2024 у справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 11-00 год. 04.09.2024. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається із письмових матеріалів справи, [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.02.2024, у відомостях про батьків вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (т.1 а.с. 19). Згідно побутової характеристики від 21.02.2024, підписаною головою квартального комітету №17 Гайдар Р.А. , [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] з 08.03.2023 та проявив себе з позитивної сторони, дотримується та поважає усі права своїх сусідів, активно приймає участь в житті вуличного комітету. Проживає з дружиною [PERSON] та дітьми [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Його сім`я веде здоровий спосіб життя, конфліктних ситуацій та скарг від сусідів за час проживання не надходило, спиртними напоями не зловживає. На цей час проходить військову службу в ЗСУ [ADDRESS] (т.1 а.с. 21). Відповідно до службової характеристики від 22.02.2024, складеної ТВО командира взводу матеріального забезпечення [PERSON] , молодший сержант [PERSON] за час проходження служби з 14.03.2022 на посаді водія автомобільного відділення взводу матеріального забезпечення ВЧ [NUMBER] зарекомендував себе з позитивного боку (т.1 а.с. 22). Згідно довідки №2 від 16.02.2024 підписаної головою квартального комітету №17 [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] та з 10.02.2024 [PERSON] , [INFO] (т.1 а.с. 23). Крім того, згідно Договору купівлі-продажу земельної ділянки з розташованим на ній житловим будинком від 08.03.2023, посвідченого державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори, [PERSON] , [PERSON] є власником майна за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується витягом з ДРРП № 325130223 від 08.03.2023 (т.1 а.с. 31-32, 33). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 23.02.2024, складеного головними спеціалістами служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради, проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , санітарно-гігієнічний стан житла добрий, наявне централізоване газопостачання, газове опалення, електро, водопостачання, гаряча вода (бойлер). Для дітей облаштована окрема кімната, окремі спальні місця, куточок для навчання та ігор, є шафа для одягу, іграшки, канцелярське приладдя, діти забезпечені одягом та взуттям відповідно віку та сезону. В наявності запас продуктів. За цією адресою проживають: [PERSON] (військовий), [PERSON] - дружина, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] стосунки в сім`ї доброзичливі, малолітній [PERSON] адаптувався в сім`ї батька, стосунки між дітьми дружні. Дружина заявника працює, та в період роботи батьків за дітьми наглядає няня (т.1 а.с. 24). До матеріалів справи позивачем за первісним позовом додано довідку №4339 від 01.03.2024 ТОВ «Медичний центр «ПЕРВИНКА 2», згідно якої [PERSON] , 2020 р.н., домашня адреса: [ADDRESS] , здоровий (т. 1 а.с. 25). Згідно довідки від 01.06.2024 №1240-7501765782 про взяття на облік ВПО, [PERSON] , 28.09.2020 фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , законний представник, що супроводжує малолітню дитину [PERSON] , який також фактично проживає за вказаною адресою, що підтверджується Довідкою від 01.06.2024 №1240-7501765783 про взяття на облік ВПО (т. 2 а.с. 122, 123). Відповідно до довідки від 05.06.2024 №81, виданої директором КЗДО (ясла-садок) КТ №125КМР Сушко О., [PERSON] , [INFO] дійсно відвідує комунальний заклад з 04.06.2024 по теперішній час (т. 2 а.с. 118). Згідно відомостей ПФУ Форми ОК-5, Форма ОК-7, [PERSON] отримує дохід в період з січня 2023 по грудень 2023 з ВЧ [NUMBER] (т.1 а.с. 27-28, 29). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 07 квітня 2023 року Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 76 (т.1 а.с. 30). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 06 січня 2023 року Південним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 04 (т.1 а.с. 129). [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.07.2023, у відомостях про батьків вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (т.1 а.с. 130). До матеріалів справи позивачем за зустрічним позовом додано Декларацію № 0001-К2ТМ-8900 про вибір лікаря від 16.10.2020, який надає первинну медичну допомогу, згідно якої [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] та його законним представником є [PERSON] (т.1 а.с. 113), декларацію №0001-05АМ-0АА0 від 22.12.2020, згідно якої [PERSON] , [INFO] проживає [ADDRESS] , та його законним представником є [PERSON] (т.1 а.с. 114), Згідно відповіді КНП «Покровський ЦПМСД» ПСР № 76 від 23.02.2024, [PERSON] , [INFO] знаходився під медичним спостереженням в Капулівській АЗПСМ з 22.04.2021 по 09.04.2022. на медичні огляди та профілактичні щеплення з`являвся в супроводі мами [PERSON] (т.1 а.с. 116). Відповідно до характеристики, наданої в.о. голови Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області Мостики В. , [PERSON] за час проживання на території Покровської сільської ради зарекомендувала себе з посереднього боку, не працює, перебуває в декреті, офіційно одружена та має 2-х малолітніх дітей. З 12.12.2020 по 18.07.2022 дитина проживала з мамою (т.1 а.с. 117). Згідно акту №15-24 обстеження умов проживання від 21.02.2024, складеного головним спеціалістом Служби у справах дітей Покровської сільської ради, проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Електропостачання в наявності, опалення газове. Для дитини облаштована окрема кімната, окреме ліжко та місце для навчання, є куточок для гри з іграшками відповідно віку дитини, в наявності одяг та у достатній кількості. У приміщенні чисто та прибрано. За вказаною адресою не проживають, у зв`язку з внутрішнім переміщенням до с. Гаркушино, Дніпровського р-ну., Дніпропетровської обл. (т.1 а.с. 118). Відповідно до Довідки від 27.07.2022 № 1232-7001506584 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та Довідки від 27.08.2022 №1232-7001506646 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] та [PERSON] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с. 120, 121), та згідно Довідки від 25.03.2023 №1232-5002686583 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] , [INFO] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , законний представник, що супроводжує малолітню дитину [PERSON] , що також підтверджується Довідкою від 25.03.2023 №1232-5002686622 про взяття на облік за вказаною адресою [PERSON] та довідкою від 21.02.2024 №200 (т.1 а.с. 119, 122, 123). Згідно Довідки-характеристики виданої виконкомом Новопокровської селищної ради Дніпровського району, Дніпропетровської області, [PERSON] разом з дитиною [PERSON] , [INFO] взята на облік як ВПО та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . До 10.02.2024 дитина проживала разом з матір`ю [PERSON] , яка за час проживання проявила себе як турботлива мати, гарно доглядає за дітьми, товариська, ввічлива. Скарг від мешканців села до виконкому Новопокровської селищної ради не надходило, на засідання виконавчого комітету не викликалася, до адміністративної відповідальності не притягувалася (т.1 а.с. 124). Відповідно до Довідки №23 від 15.03.2024 виданої директором ЗЗСО «Криничанська гімназія» Новопокровської селищної ради Дніпропетровської області, Шмигельським А. , [PERSON] , [INFO] , відвідує дошкільний структурний підрозділ закладу за змішаною формою навчання (т.1 а.с. 125). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, підписаного депутатом виконавчого комітету Новопокровської селищної ради Дніпропетровської області, Проскура Ю. , було проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Будинок належить [PERSON] , опалюється твердим паливом, кімната де знаходяться діти облаштована меблями (ліжка, стільці, стіл). В дітей наявні іграшки для розвитку, які відповідають їхньому віку, одяг відповідно до сезону та віку наявний (т.1 а.с. 126). Відповідно до інформації АТ КБ «Приватбанк» в період з 01.08.2023 по 15.02.2024 [PERSON] отримувала соціальні виплати ( т. 1 а.с.. 135). Крім того, позивачем за зустрічним позовом до матеріалів справи додано заяви від 15.02.2024, 19.02.2024 [PERSON] , в яких остання просить повідомити ВП №9 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про розгляд її заяви стосовно неправомірних дій [PERSON] щодо відібрання 10.02.2024 у неї дитини [PERSON] , [INFO] , додано повідомлення про внесення відомостей в ЄРДР та копію ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області по справі №192/417/24 від 04.03.2024, якою зобов`язано ВП №9 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області невідкладно внести до ЄРДР відомості за повідомленням [PERSON] , а також додано витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню №12024046570000041 від 08.03.2024 (т.1 а.с. 131, 132, 133, 134, т.3 а.с. 14). Згідно відповіді наданої [PERSON] службою у справах дітей Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 05.03.2024, стосовно питання про повернення на виховання малолітнього сина [PERSON] , 2020 р.н., спеціалістами у справах дітей було здійснено вихід за адресою: [ADDRESS] , де їм [PERSON] повідомив, що збирає пакет документів для вирішення питання про визначення місця проживання сина [PERSON] , [INFO] в судовому порядку (т.2 а.с. 58). Відповідно до вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.04.2021 року по справі № 182/2238/21 (1-кп/0182/782/2021) [PERSON] визнана винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 190 КК України і їй призначено покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин (т. 2 а.с. 124-125). При цьому, згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи № ВР-002227683 виданого заступником директора Департаменту інформатизації «МВС України» Борис І., [PERSON] станом на 15.02.2024 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. т. 1 а. с. 139). Згідно висновку виконкому Тернівської районної у місті ради про визначення місця проживання дитини від 03.05.2024, за заявою позивача, ще 23.02.2024 спеціалістами служби у справах дітей виконкому районної у місті ради було обстежено умови батька та дитини за адресою: [ADDRESS] , за якою проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Приватний будинок, в якому мешкає родина, належить [PERSON] , складається з двох кімнат: коридору, кухні, ванної кімнати. В будинку наявне централізоване газопостачання, газове опалення. електро-. водопостачання, гаряча вода (бойлер), проведений косметичний ремонт. Санітарно-гігієнічний стан житла відповідає нормам. Для дітей облаштована дитяча кімната з окремими спальними місцями. с куточок для навчання та ігор, шафа для одягу, іграшки, канцелярське приладдя, засоби гігієни. На кухні наявний запас продуктів харчування, приготована домашня їжа, молоко, овочі. фрукти. Батько повністю забезпечив малолітню дитину [PERSON] новим одягом та взуттям відповідно до віку та сезонів. Хлопчик добре адаптувався у сім?ї батька, з дітьми батькової дружини у нього склалися дружні стосунки. На адресу служби у справах дітей виконкому районної у місті ради від Криворізького міського центру соціальних служб надійшла інформація, що під час обстеження фахівцями Криворізького міського центру соціальних служб у родині батька дитини спостерігалися теплі та дружні взаємостосунки, любов та повага, відповідальне ставлення батька до батьківських обов?язків. На момент візиту малолітній [PERSON] був активний, радісний, але трохи сором?язливий. При спілкуванні хлопчик повідомив. що йому подобається жити у батька, він із заловоленням буде відвідувати дитячий садочок. у який його оформив батько. Батько дитини, [PERSON] , військовослужбовець, має стабільний дохід у вигляді заробітної плати, власне житло. За місцем служби та проживання характеризується позитивно. В особистій бесіді [PERSON] повідомив, що не має наміру чинити перешкоди у спілкуванні матері із сином, але, зі слів позивача, мати навідувала дитину лише один раз за весь час проживання хлопчика із батьком. Дружина [PERSON] , [PERSON] , також офіційно працевлаштована, отримує заробітну плату. Проти проживання в їх родині малолітнього [PERSON] не заперечує. За результатами обстеження спеціалісти служби дійшли висновку, що в сім?ї [PERSON] для дітей створені комфортні умови для розвитку, проживання і виховання. Згідно інформації, яка надійшла від служби у справах дітей Новопокровської селишної ради 02.05.2024 за вих. №110, мати малолітньої дитини. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у зв?язку із повномасштабною збройною агресією РФ разом із дітьми була вимушена покинути місце постійного проживання у с. Капулівка та на теперішній час фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , у будинку, наданому її родині Новопокровською селищною радою. Будинок складається із трьох кімнат, опалення пічне. у будинку наявне електропостачання, є земельна ділянка, яка обробляється. Умови проживання задовільні. у будинку прибрано, наявний запас продуктів. [PERSON] перебуває у шлюбі, від шлюбу має дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею, та для якого створені мінімальні необхідні умови проживання (окреме ліжко, одяг та взуття в достатній кількості). У телефонній розмові зі спеціалістами служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради гр. [PERSON] повідомила, що не працює, доглядає за молодшим сином до досягнення ним трирічного віку. Має статус внутрішньо переміщеної особи та отримує відповідну адресну державну допомогу. Зі слів [PERSON] , батько її старшого сина [PERSON] , [PERSON] , проти її бажання забрав сина до себе у лютому 2024 року, та з того часу хлопчик проживає з ним. Виконком Тернівської районної у місті ради залишає прийняття рішення по даній справі на розсуд суду та просить при прийнятті рішення керуватися найкращими інтересами малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Судом не було відхилено жодного доказу наданого сторонами. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Вислухавши учасників справи, допитавши свідка, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що в задоволенні первісного позову слід відмовити та задовольнити зустрічну позовну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, принципу справедливості розгляду справи судом. Стосовно позовної вимоги про визначення місця проживання дитини слід зазначити наступне. Відповідно до ст.51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину - найважливіший обов`язок матері і батька. Згідно з ч. 2, 8, 9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Стаття 11 Закону України Про охорону дитинства наголошує, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до частини першої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу визначення місця проживання та утримання дитини. 10.02.2024 позивач за перівсним позовом [PERSON] без згоди матері дитини [PERSON] , забрав сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується: заявами [PERSON] до поліції від 15.02.2024, 19.02.2024, повідомленням про внесення відомостей в ЄРДР, копією ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області по справі №192/417/24 від 04.03.2024, витягом з ЄРДР по кримінальному провадженню №12024046570000041 від 08.03.2024 (т.1 а.с. 131, 132, 133, 134, т. 3 а.с. 14) , а також поясненнями свідка [PERSON] , яка в судовому засіданні пояснила, що 10.02.2024 року [PERSON] приїхав щоб побачитися з сином, але примусово посадив дитину в авто та забрав без згоди матері дитини. Також судом встановлено, що позивач [PERSON] є військовослужбовцем, проходить військову службу в ВЧ [NUMBER] , тому малолітній син [PERSON] , 2020 року народження фактично мешкає з другою дружиною позивача за первісним позовом та її двома дітьми. Мати дитини [PERSON] постійно мешкала разом із сином та піклувалася про його стан здоров`я, що підтверджується Декларацією № 0001-К2ТМ-8900 про вибір лікаря від 16.10.2020, який надає первинну медичну допомогу, згідно якої [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] та його законним представником є [PERSON] (т.1 а.с. 113), декларацією №0001-05АМ-0АА0 від 22.12.2020, згідно якої [PERSON] , [INFO] проживає [ADDRESS] , та його законним представником є [PERSON] (т.1 а.с. 114), відповіддю КНП «Покровський ЦПМСД» ПСР № 76 від 23.02.2024,згідно якої [PERSON] , [INFO] знаходився під медичним спостереженням в Капулівській АЗПСМ з 22.04.2021 по 09.04.2022, та на медичні огляди та профілактичні щеплення з`являлася в супроводі мами [PERSON] (т.1 а.с. 116). Відповідно до характеристики, наданої в.о. голови Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області Мостики В. , [PERSON] за час проживання на території Покровської сільської ради зарекомендувала себе з посереднього боку, не працює, перебуває в декреті, офіційно одружена та має 2-х малолітніх дітей. З 12.12.2020 по 18.07.2022 дитина проживала з мамою (т.1 а.с. 117). Відповідно до Довідки від 27.07.2022 № 1232-7001506584 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та Довідки від 27.08.2022 №1232-7001506646 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] та [PERSON] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с. 120, 121), та згідно Довідки від 25.03.2023 №1232-5002686583 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] , [INFO] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , законний представник, що супроводжує малолітню дитину [PERSON] , що також підтверджується Довідкою від 25.03.2023 №1232-5002686622 про взяття на облік за вказаною адресою [PERSON] та довідкою від 21.02.2024 №200 (т.1 а.с. 119, 122, 123). Згідно Довідки-характеристики виданої виконкомом Новопокровської селищної ради Дніпровського району, Дніпропетровської області, [PERSON] разом з дитиною [PERSON] , [INFO] взята на облік як ВПО та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . До 10.02.2024 дитина проживала разом з матір`ю [PERSON] , яка за час проживання проявила себе як турботлива мати, гарно доглядає за дітьми, товариська, ввічлива. Скарг від мешканців села до виконкому Новопокровської селищної ради не надходило, на засідання виконавчого комітету не викликалася, до адміністративної відповідальності не притягувалася (т.1 а.с. 124). Відповідно до Довідки №23 від 15.03.2024 виданої директором ЗЗСО «Криничанська гімназія» Новопокровської селищної ради Дніпропетровської області, Шмигельським А. , [PERSON] , [INFO] , відвідує дошкільний структурний підрозділ закладу за змішаною формою навчання (т.1 а.с. 125). Згідно висновку виконкому від 08.05.2024, а саме інформації, яка надійшла від служби у справах дітей Новопокровської селишної ради 02.05.2024 за вих. №110, мати малолітньої дитини [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у зв?язку із повномасштабною збройною агресією РФ разом із дітьми була вимушена покинути місце постійного проживання у с. Капулівка та на теперішній час фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , у будинку, наданому її родині Новопокровською селищною радою. Будинок складається із трьох кімнат, опалення пічне. у будинку наявне електропостачання, є земельна ділянка, яка обробляється. Умови проживання задовільні. у будинку прибрано, наявний запас продуктів. [PERSON] перебуває у шлюбі, від шлюбу має дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею, та для якого створені мінімальні необхідні умови проживання (окреме ліжко, одяг та взуття в достатній кількості). У телефонній розмові зі спеціалістами служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради гр. [PERSON] повідомила, що не працює, доглядає за молодшим сином до досягнення ним трирічного віку. Має статус внутрішньо переміщеної особи та отримує відповідну державну допомогу. Зі слів [PERSON] , батько її старшого сина [PERSON] , [PERSON] , проти її бажання забрав сина до себе у лютому 2024 року, та з того часу хлопчик проживає з ним (т. 1 а.с. 188-190). В судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є матір`ю відповідача за первісним позовом, пояснила, що [PERSON] телефонував та просив оформити документи, що дитина [PERSON] мешкає разом з ним, але фактично буде мешкати з [PERSON] , щоб він міг звільнитися з військової служби, на що [PERSON] було відмовлено. В подальшому [PERSON] приїхав, схопив дитину та поїхав. Коли вона вибігла то побачила, що її донька [PERSON] лежить на землі, бо він її штовхнув. Потім вони звернулися із заявою до поліії. Також свідок вказала, що дитина від народження проживала з матір`ю до [INFO] , доки позивач не забрав сина. Аліменти він не сплачував, приїжджав до дитини один раз, і то з погрозами. Після народження дитини [PERSON] та її донька прожили разом 2 місяці. Дитину свідок з [PERSON] записали в садок, куди він повинен був піти з 2024 року. Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (стаття 9 Конвенції про права дитини). Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76). У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 вересня 2021 року у справі № 223/306/20 (провадження № 61-9005св21) зазначено, що «міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах». Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, проаналізувавши вищевикладені норми права, враховуючи надані докази, пояснення свідка, суд приходить до висновку, що проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] з батьком, буде суперечити найкращим інтересам дитини, оскільки малолітній [PERSON] , 2020 року народження фактично мешкає разом із другою дружиною позивача за первісним позовом та її дітьми, батько перебуває на службі, разом із сином постійно не мешкає, натомість мати дитини не позбавлена батьківських прав, має житло та дохід, дитина під час проживання разом із матір`ю була забезпечена всім необхідним, мати постійно піклувалася про здоров`я дитини, малолітній [PERSON] , 2020 р.народження від народження постійно мешкав разом із матір`ю, тому на думку суду існують правові підстави для задоволення зустрічного позову, визначення місця проживання малолітнього [PERSON] [INFO] з матір`ю [PERSON] та для відмови позивачу [PERSON] в задоволенні первісного позову в частині визначення місця проживання дитини разом з батьком. При цьому слід зауважити, що визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не позбавляє права відповідача за зустрічним позовом у справі спілкуватися з дитиною та не обмежує його у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків, оскільки батько дитини у разі визначення місця проживання останнього з матір`ю, не обмежений у своєму праві на спілкування з сином, прояву турботи відносно нього та участі у його вихованні, й може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір`ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки і піклування, або за рішенням суду. Щодо встановлення факту самостійного виховання позивачем за первісним позовом дитини слід зазначити наступне. Згідно з ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами, 2) перебування фізичної особи на утриманні, 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення, 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. За приписами ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. З таких же критеріїв виходила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23). Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За приписами частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до частин першої - четвертої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 155 СК України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Доведення факту одноосібного виховання дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом. Так, позивачем за первісним позовом не доведено належними та достатніми доказами, факту самостійного виховання дитини батьком, не доведено, що матір малолітньої дитини в силу певних юридичних фактів не виконує своїх батьківських обов`язків, натомість судом встановлено, що матір дитини до 10.02.2024 належним чином виконувала свої батьківські обов`язки та займалася вихованням дитини, батько дитини є військовослужбовцем та в силу певних фактів, пов`язаних з перебуванням на службі не може постійно та самостійно виховувати дитину, тому суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення первісного позову в частині щодо встановлення факту самостійного виховання дитини позивачем. Щодо частини первісного позову про стягнення аліментів на утримання дитини слід зазначити наступне. Статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той з батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Оскільки судом відмовлено в задоволенні частини позову щодо визначення місця проживання дитини з батьком [PERSON] , визначено місце проживання сина разом із матір`ю, тому підстави для стягнення аліментів на утримання дитини на користь батька дитини відсутні. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами. Щодо стягнення з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне. Відповідно до п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що передбачено ч.2 ст. 141 ЦПК України. Таким чином, аналізуючи викладені норми права та враховуючи результат розгляду первісного позову, суд вважає необхідним відмовити позивачу за первісним позовом у відшкодуванні витрат за надання правової допомоги. Оскільки позовні вимоги за первісним позовом задоволенню не підлягають, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір, який був сплачений при зверненні до суду не відшкодовується. На підставі ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом підлягає стягненню судовий збір в розмірі 968,96 грн., т. 1 а.с. 102, який сплачений позивачем за зустрічним позовом при зверненні до суду. На підставі ЦК України,

Outcome: approved