Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. Позивач звернулась до Широківського районного суду Дніпропетровської області з вказаним позовом, у якому просить: скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру в [ADDRESS] , загальною площею 60,2 кв.м., житловою площею 43,2 кв.м. за померлою [INFO] [PERSON] ; припинити право відповідача [PERSON] у спільному майні на належну їй частку квартири в [ADDRESS] , загальною площею 60,2 кв.м., житловою площею 43,2 кв.м.; припинити право відповідача [PERSON] у спільному майні на належну їй частку квартири в [ADDRESS] , загальною площею 60,2 кв.м., житловою площею 43,2 кв.м.; визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування, як спадкоємця за законом першої черги, після померлого [INFO] сина [PERSON] , право власності на частку квартири [ADDRESS] , загальною площею 60,2 кв.м., житловою площею 43,2 кв.м.; визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на частку квартири [ADDRESS] , загальною площею 60,2 кв.м., житловою площею 43,2 кв.м. \~ \~ \~ \~ Позов обґрунтовано обставинами: [INFO] в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області померла [PERSON] (Спадкодавець 1), яка до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Спадкоємцем [PERSON] був [PERSON] , який спадщину прийняв, однак своїх спадкових прав не переоформив. [INFO] в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області помер [PERSON] (Спадкодавець 2). Спадкоємцем [PERSON] був [PERSON] , який спадщину прийняв, однак своїх спадкових прав не переоформив. [INFO] в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області помер [PERSON] (Спадкодавець 3), який до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] є позивач його матір [PERSON] . Після смерті Спадкодавця 3 відкрилась спадщина, до числа якої входить: Частка квартири [ADDRESS] , право власності на яку підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, видане 13.12.1993 Широківський комітетом комунальних підприємств, згідно з розпорядженням №73/2, зареєстрованим в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі за №1ПШ-191-191. Бажаючи прийняти спадщину після померлого сина [PERSON] , позивач звернулась до державної нотаріальної контори. Однак, 14.09.2020 постановою державного нотаріуса П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, речові права на яку входять до складу спадщини. Відмова мотивована тим, що у Свідоцтві про право власності на житло, виданому 13.12.1993 Широківським комбінатом комунальних підприємств, згідно з розпорядженням №73/2 від 13.12.1993, власниками квартири значаться [PERSON] на 2/3 частки та [PERSON] на 1/3 частку. Згідно з архівною довідкою КП ДОР «Криворізьке БТІ» № 178740 від 10.06.2020 право власності зареєстровано лише за однією особою [PERSON] , без урахування частки іншого співвласника [PERSON] . Відповідачем 2 було проведено реєстрацію права власності на спірну квартиру не у відповідності до правовстановлюючих документів, наслідком чого стало реєстрація права власності лише за однією особою [PERSON] , без урахування частки іншого співвласника [PERSON] . Спадкоємцями [PERSON] , який помер [INFO] є його дружина [PERSON] та донька [PERSON] . Відповідачі не цікавляться своєю частиною квартири, не проводять поточний ремонт, квартира знаходиться у занедбаному, аварійному стані та потребує ремонту. Позиція відповідачів. У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк від відповідачів [PERSON] , [PERSON] не надходило ні відзиву на позовну заяву, ні будь-яких інших заперечень. КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради надало суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі їх представника. Широківська селищна рада також надала суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі їх представника. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 21.09.2022 позивач звернулась із вказаним позовом Широківського районного суду Дніпропетровської області. 16.01.2023 ухвалою судді позовну заяву було залишено без руху. 01.05.2023 позивачем надано уточнену позовну заяву. 02.05.2023 ухвалою судді провадження у справі було відкрито, постановлено розглядати справу у порядку загального позовного провадження, постановлено витребувати докази з Широківської ДНК Дніпропетровської області. 18.05.2023 на виконання ухвали від 02.05.2023 Широківська ДНК Дніпропетровської області надала запитувану інформацію. 09.10.2023 ухвалою суду постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду. 11.12.2023 ухвалою суду постановлено витребувати з П`ятої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області копії спадкових справ. 25.01.2024 на виконання ухвали суду від 11.12.2023 П`ята Криворізька ДНК Дніпропетровської області надала запитувану інформацію. 30.07.2024 в.о. голови Широківського районного суду Дніпропетровської області Ольга Шевченко, згідно з Розпорядженням № 1355, на підставі ч.ч. 1, 4 ст. 31 ЦПК України, зобов`язала передати матеріали вказаної справи до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. 12.08.2024 ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вказану цивільну справу було прийнято до провадження, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. 11.10.2024 на виконання ухвали Широківського районного суду Дніпропетровської області КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради надало копію інвентарної справи на спірну квартиру. 24.10.2024 ухвалою суду постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті. 18.03.2025 ухвалою суду постановлено витребувати копію спадкової справи з Широківської ДНК Дніпропетровської області. 02.04.2025 на виконання ухвали від 18.03.2025 Широківська ДНК Дніпропетровської області надала запитувану інформацію. Інших заяв, клопотань від учасників до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що спірна квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності: [PERSON] 2/3 частки; [PERSON] 1/3 частки (Т. 1, а.с. 23). Правовстановлюючим документом є Свідоцтво про право власності на житло від 13.12.1993, видане Широківським комбінатом комунальних підприємств (Т. 1, а.с. 23). Свідоцтво видане згідно з розпорядженням (наказом) від 13.12.1993 № 73/2 (Т. 1, а.с. 23). Вказане свідоцтво підписане Керівником органу приватизації з проставленням гербової печатки з написом по зовнішньому колу: «Україна. Дніпропетровська область. Широківський район», з написом по внутрішньому колу: «Широківський комбінат комунальних підприємств» (Т. 1, а.с. 23). На звороті вказаного Свідоцтва міститься реєстраційний напис про те, що квартира зареєстрована в Криворізькому БТІ на підставі свідоцтва про право власності і записана у реєстрову книгу за № 1ПШ-191-191 (Т. 1, а.с. 23 на звороті). На реєстраційному написі міститься гербова печатка з написом по зовнішньому колу: «Україна. Дніпропетровська область. Місто Кривий Ріг», з написом по внутрішньому колу: «Криворізьке бюро технічної інвентаризації». Поруч підпис, ініціали та прізвище керівника [PERSON] (Т. 1, а.с. 23 на звороті). Водночас, копія інвентарної справи № 3825 за адресою: [ADDRESS] , містить Свідоцтво про право власності на житло, яке відрізняється від зазначеного вище (Т.2, а.с. 9). Так, відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, яке міститься в архівній справі КП «Криворізьке БТІ» ДОР, право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] належить тільки [PERSON] , не зазначається загальна площа квартири, відсутня інформація про вартість на момент приватизації (Т.2, а.с. 9). На звороті реєстраційний напис не містить таких обов`язкових реквізитів, як: гербова печатка та підпис керівника. Міститься лише власноручно написані ініціали та прізвище « [PERSON] » (Т.2, а.с. 9). Всі інші відомості співпадають: дата, найменування органу приватизації, реквізити розпорядження, згідно з яким видається свідоцтво тощо. Відповідно до Довідки КП ДОР «Криворізьке БТІ» № 178740 від 10.06.2020, об`єкт нерухомого майна за вказаною адресою зареєстрований в реєстровій книзі 1ПН-191-191 на ім`я однієї фізичної особи [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 13.12.1993 Широківським комбінатом комунальних підприємств, згідно з розпорядженням №73/2 від 13.12.1993 (Т.2, а.с. 17). Право приватної власності на вказану квартиру [PERSON] та [PERSON] набули шляхом реалізації права на приватизацію об`єктів державного житлового фонду. Так, відповідно до приватизаційного платіжного доручення №225 від 14.02.1994, [PERSON] доручила Ощадному банку України №5346 в смт. Широке переказати належну суму житлового чека у розмірі 12000 крб до місцевого бюджету. Ціна об`єкта приватизації складає 30100 крб (Т. 1, а.с. 28). Відповідно до приватизаційного платіжного доручення №226 від 14.02.1994, [PERSON] доручив Ощадному банку України №5346 в смт. Широке переказати належну суму житлового чека у розмірі 12000 крб до місцевого бюджету. Ціна об`єкта приватизації складає 30100 крб (Т. 1, а.с. 29). Після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована спадкова справа у зв`язку із зверненням [PERSON] із заявою про прийняття спадщини (Т. 1, а.с. 153, 156). Згідно з довідкою № 1952 від 12.05.2017 Широківської селищної ради, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 25.03.2002 до дня смерті [INFO] . На момент її смерті за даною адресою зареєстрованих осіб немає (Т. 1, а.с. 157). Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, який міститься в матеріалах спадкової справи після смерті [PERSON] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 11.01.1985 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (Т. 1, а.с. 158-160). Прізвище нареченої після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (Т. 1, а.с. 158). Водночас у розділі «Внесення/видалення відомостей щодо розірвання шлюбу» в графі «Відомості про наречену: Власне ім`я» зазначається, що « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », а в графі «Відомості про наречену: По батькові» зазначається, що « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » (Т. 1, а.с. 159). Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу, який міститься в матеріалах спадкової справи після смерті [PERSON] , шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було припинено 12.06.1998 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (Т. 1, а.с. 160-161). Прізвище дружини після розірвання шлюбу « [PERSON] » (Т. 1, а.с. 160). [PERSON] помер [INFO] (Т. 1, а.с. 163). Після його смерті зареєстрована спадкова справа: номер у Спадковому реєстрі 1980337, номер у нотаріуса 136/2002 рік, дата заведення 09.04.2002 (Т. 1, а.с. 163). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 60732224 від 30.06.2020, після смерті [PERSON] видано одне свідоцтво про право на спадщину: номер у Спадковому реєстрі 30573078, бланки: АЕР 647987, дата видачі: 09.04.2002 (Т. 1, а.с. 163). Згідно з відповіддю Широківської ДНК від 07.07.2020 за вих.№ 423/02-14, [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , до нотаріальної контори не зверталася, а свідоцтва про право на спадщину за законом були видані на ім`я інших спадкоємців (Т. 1, а.с. 165). Так, відповідно до наданої суду копії спадкової справи після смерті [PERSON] [INFO] , була зареєстрована спадкова справа, у зв`язку із зверненням [PERSON] із заявою про прийняття спадщини (Т. 2, а.с. 76-92). Заява надійшла 09.04.2002 року за № 213, с/с 136/2002 (Т. 2, а.с. 77). Зі змісту цієї заяви видно, що [PERSON] діє від свого імені як дружини померлого та від імені спільної неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (Т. 2, а.с. 77). В заяві зазначається, що на день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з: 1/3 частини житлового будинку в [ADDRESS] , простих іменних акцій кількістю 713 шт., що знаходяться в ВАТ «Концерн-Електрон». Крім [PERSON] та [PERSON] спадкоємців немає (Т. 2, а.с. 77). В матеріалах спадкової справи міститься копія свідоцтва про одруження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Широківської райдержадміністрації Дніпропетровської області 05.05.1999 року. Прізвище дружини після одруження « [PERSON] » (Т. 2, а.с. 79). Відповідно до Свідоцтва про народження, [PERSON] народилась [INFO] , в графі «Батько» зазначається [PERSON] , в графі «Мати» - [PERSON] (Т. 2, а.с. 79). Право власності на 1/3 майна, речові права на яке входять до складу спадщини після смерті [PERSON] , встановлено на підставі Договору дарування житлового будинку в [ADDRESS] (Т. 2, а.с. 82). Згідно зі спадковою справою, після смерті [PERSON] було видано лише одне Свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.04.2002 року. Відповідно до цього Свідоцтва спадкоємцями в рівних долях є його дружина [PERSON] та його донька [PERSON] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається виключно з: 1/3 частини житлового будинку в [ADDRESS] , простих іменних акцій кількістю 713 шт., що знаходяться в ВАТ «Концерн-Електрон». Бланк № АЕР 647987, що узгоджується з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 60732224 від 30.06.2020. З огляду на це, можна дійти висновку, що при встановленні обсягу спадкового майна після смерті [PERSON] , нотаріусом не було виявлено речові права померлого на 1/3 квартири [ADDRESS] . У зв`язку з цим, його спадкоємці [PERSON] та [PERSON] не прийняли спадщину у цій частині та, відповідно, не набули права власності на вказане майно (його частку). Отже, аналіз зазначеного дозволяє дійти проміжного висновку про те, що [PERSON] не є ні потенційним, ні дійсним (реальним) спадкоємцем [PERSON] за огляду на таке: шлюб між ними було припинено 12.06.1998, тобто до відкриття спадщини [INFO] ; інформація про спільних дітей в матеріалах спадкових справ відсутня; відповідно до Довідки № 204 від 13.11.2020 з КП «Фрунзенське ЖКП», [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , з 1992 по 1998 (Т.1, а.с. 27), тобто до відкриття спадщини [INFO] ; місцем відкриття спадщини є [ADDRESS] , за якою на час відкриття спадщини проживали спадкоємці [PERSON] ; [PERSON] не зверталась із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ; інформація про складені [PERSON] заповіти відсутня. [PERSON] , [INFO] , який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , однак не оформив спадкових прав, є її сином. Після його смерті [INFO] була зареєстрована спадкова справа у Спадковому реєстрі № 65092720, номер у нотаріуса 309/2019 (Т. 1 а.с. 128). Відкриття спадкової справи відбулось на підставі претензії кредитора від 20.11.2019 (Т.1, а.с. 120-127). Відповідно до Довідки з відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради від 21.01.2020 № 708, [PERSON] , на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою на день смерті також був зареєстрований [PERSON] , [INFO] (Т. 1, а.с. 132). Водночас спадкоємці [PERSON] до нотаріальної контори не звертались (Т. 1, а.с. 133). Відповідно до Свідоцтва про народження, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , який народився [INFO] (Т.1, а.с. 22). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 19.12.2006 року в Інгулецькому відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції, прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу залишено без змін « [PERSON] » (Т. 1, а.с. 169). Після смерті [PERSON] 09.11.2019 була зареєстрована спадкова справа номер у Спадковому реєстрі 65414230, номер у нотаріуса 23/2020 (Т. 1, а.с. 186). [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини [INFO] після померлого сина [PERSON] (Т.1, а.с. 185). У заяві зазначається, що спадкове майно складається з 2/3 часток двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . 14.09.2020 надійшла додаткова заява до спадкової справи від [PERSON] , в якій зазначається, що на день смерті [PERSON] лишилося спадкове майно, яке складається з грошових вкладів, які обліковуються на відповідних депозитних рахунках (Т. 1, а.с. 199). [PERSON] отримала два свідоцтва про право на спадщину за законом: на 2/3 часток квартири за адресою: [ADDRESS] , та на грошові вклади, які обліковуються на відповідних депозитних рахунках, від 22.07.2020 та від 14.09.2020 відповідно (Т.1, а.с. 196, 202). 14.09.2020 постановою державного нотаріуса П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, речові права на яку входять до складу спадщини. Відмова мотивована тим, що у Свідоцтві про право власності на житло, виданому 13.12.1993 Широківським комбінатом комунальних підприємств, згідно з розпорядженням №73/2 від 13.12.1993, власниками квартири значяться [PERSON] на 2/3 частки та [PERSON] на 1/3 частку (Т. 1, а.с. 200). IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Щодо спадкування. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~В ч. 1 ст. 1217 ЦК України встановлюються види спадкування за законом та за заповітом. \~ \~ \~ \~До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Цивільний кодекс України передбачає черговість спадкування за законом. Так, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу (ч. 2 ст. 1258 ЦК України). Відповідно до\~пп.\~2.1.\~п.\~2\~Глави 10\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України,\~затвердженого Наказом\~Міністерства юстиції\~України від\~22.02.2012\~№ 296/5\~(зі\~змінами),\~ спадкова\~справа заводиться\~нотаріусом за\~місцем відкриття\~спадщини на\~підставі поданої\~(або\~такої,\~що надійшла\~поштою)\~першою заяви\~(повідомлення,\~телеграми),\~що свідчить\~про волевиявлення\~щодо спадкового\~майна: про\~прийняття спадщини; про\~відмову від\~прийняття спадщини; про\~видачу свідоцтва\~про право\~на спадщину; спадкоємця\~на одержання\~частини вкладу\~спадкодавця у\~банку (фінансовій\~установі); про\~видачу свідоцтва\~виконавцю заповіту; виконавця\~заповіту про\~відмову від\~здійснення своїх\~повноважень; другого\~з подружжя\~(колишнього\~з подружжя)\~про видачу\~свідоцтва про\~право власності\~на частку\~в спільному\~майні подружжя\~(колишнього\~подружжя)\~у разі\~смерті одного\~з подружжя\~(колишнього\~з подружжя); про\~вжиття заходів\~до охорони\~спадкового майна; претензії кредиторів. \~ \~ \~ \~Щодо приватизації об`єктів державного житлового фонду та вчинення реєстраційних дій. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992, при здійсненні приватизації квартири (будинку) розрахунку проводяться залежно від її загальної площі. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 2.1 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №121 від 09.06.1998 року, реєстрація провадиться на підставі правовстановлювальних документів (додаток 1) у такому порядку: а) заявник подає до бюро технічної інвентаризації два примірники правовстановлювального документа (оригінал та копію); б) відповідальний працівник бюро технічної інвентаризації вивчає законність та повноту документів і на підставі їх робить відповідний запис у реєстрову книгу; в) адреса об`єкта, що реєструється, записується в алфавітний журнал адрес; г) прізвище, ім`я та по батькові фізичних осіб-власників нерухомого майна вноситься в алфавітний журнал або кратку картотеки власників; ґ) на оригіналі правовстановлювального документа робиться реєстраційний напис. \~ \~ \~ \~Якщо на правовстановлювальному документі немає місця для реєстраційного напису, то видається реєстраційне посвідчення, яке є невід`ємною частиною такого документа. д) на копії правовстановлювального документа робиться відмітка про реєстрацію з посиланням на реєстровий номер та дату реєстрації; е) до інвентаризаційної справи додається копія правовстановлювального документа, довідка про належність об`єкта нерухомого майна, в якій записується: прізвище, ім`я та по батькові або найменування власника, назва і зміст правовстановлювального документа, число і місяць реєстрації з підписом особи, яка відповідає за реєстрацію. \~ \~ \~ \~До 1998 року діяли два підзаконні акти, які регулювали відносин у сфері реєстрації. \~ \~ \~ \~Зокрема, Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Українського РСР від 31.01.1966. Однак, остання не регулювала відносини у сфері реєстрації права власності на квартири як об`єкти нерухомого майна. \~ \~ \~ \~Вказана Інструкція втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомгоспу України від 13.12.1995 № 56 «Про затвердження Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб». \~ \~ \~ \~Порядок реєстрації, встановлений вказаними Правилами не відрізнявся від порядку, встановленому Інструкцією від 09.06.1998. Щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав та припинення права власності. Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з положенням ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 26 цього Закону, виправлення помилки, відомостей, що впливають на права третіх осіб, здійснюється державним реєстратором виключно за наявності згоди таких осіб або на підставі судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, коли такі дії здійснюються у порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону). Відповідно до п.п.5 п.4 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ведення державного реєстру передбачає внесення змін до записів Державного реєстру прав, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, скасування записів Державного реєстру прав. Пунктом.1.3 вищевказаного Порядку визначено, що рішення про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав використовує державний реєстратор прав на нерухоме майно, яке оформляється за допомогою Державного реєстру прав у двох примірниках. V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Відповідно до ч. 1, 2ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Частинами 1, 3 статі 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.ч. 1,2,8 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства та законодавства, що діяло на момент набуття права власності на спірну квартиру, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Так, підлягає задоволенню вимога про скасування державної реєстрації права власності на спірну квартиру в [ADDRESS] , загальною площею 60,2 кв.м., житловою площею 43,2 кв.м. за померлою [INFO] [PERSON] , а також вимога про визнання за позивачем права власності на зазначену квартиру у відповідній частці в порядку спадкування. Однак, враховуючи вимоги чинного законодавства, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав можливе з одночасним припиненням права власності. При реєстрації права власності на спірну квартиру лише за одним співвласником без врахування частки іншого співвласника, державний реєстратор допустився помилки. Так, відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, яке міститься в архівній справі КП «Криворізьке БТІ» ДОР, право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] належить тільки [PERSON] , не зазначається загальна площа квартири, відсутня інформація про вартість на момент приватизації. На звороті реєстраційний напис не містить таких обов`язкових реквізитів, як: гербова печатка та підпис керівника. Міститься лише власноручно написані ініціали та прізвище « [PERSON] ». Всі інші відомості співпадають: дата, найменування органу приватизації, реквізити розпорядження, згідно з яким видається свідоцтво тощо. Ретроспективно, вказана помилка створила перешкоди не тільки для позивача у спадкуванні належної її сину частки спадкового майна, а й для відповідачів [PERSON] , [PERSON] , - у реалізації їх прав як спадкоємців [PERSON] на 1/3 частки квартири, яка належала останньому, однак не увійшла до складу спадкової маси. Так, при встановленні обсягу спадкового майна після смерті [PERSON] , нотаріусом не було виявлено речові права померлого на 1/3 квартири [ADDRESS] . У зв`язку з цим, його спадкоємці [PERSON] та [PERSON] не прийняли спадщину у цій частині та, відповідно, не набули права власності на вказане майно (його частку). А відтак, правові підстави для задоволення вимог про припинення права власності відповідачів [PERSON] , [PERSON] у відповідних частках на спірну квартиру, відсутні. Припинення права власності для відповідачів у цьому конкретному випадку буде дорівнювати позбавленню об`єктивного права на спадкування, яке вони так і не змогли реалізувати з означених вище причин. У справі Tokar v. Ukraine (6.03.2025) ЄСПЛ підкреслив, що обов`язком і відповідальністю держави є забезпечення належного функціонування її правової системи. Це включає ведення точних реєстрів, проведення розслідувань та безперешкодну передачу інформації від одного органу до іншого. Покладення на особу відповідальності за наслідки очевидних збоїв у функціонуванні національної правової системи є порушенням її прав. Покладення на відповідачів [PERSON] та [PERSON] відповідальності у вигляді негативних наслідків, що полягають у припиненні їх права власності, за помилку суб`єкта владних повноважень, не відповідає принципу справедливості. \~ \~ \~ \~Щодо розподілу судових витрат. З урахуванням того, що позивач просить не відшкодовувати судові витрати у справі, суд вважає можливим покласти такі витрати на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial