Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Представник позивача за довіреністю адвокат Проценко М.М., в інтересах Акціонерного товариства «Сенс Банк», звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк»: - заборгованість за Кредитним договором № 501303464 від 16 березня 2021 року в розмірі 267 887 гривень 27 копійок.; - судові витрати по оплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, у розмірі 3 214 грн 65 коп. та 21 629 грн 15 коп. витрат на професійну правничу допомогу. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16 березня 2021 року відповідач [PERSON] звернулась до АТ «Альфа-Банк» (далі Банк) з метою отримання банківських послуг. 16 березня 2021 року підписанням оферти на укладання угоди про надання кредиту № 501303464, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії Відповідач запропонував Банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб (далі Угода). Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між нею та Банком. 16 березня 2021 року шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди про надання кредиту № 501303464 Банк прийняв пропозицію Відповідача на укладення Угоди про надання споживчого кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 501303464 від 16 березня 2021 року, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. У Додатку № 1 до угоди сторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Також сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту, в розділі 3 якого вказані основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача. Таким чином, представник позивача вказує, що 16 березня 2021 року між Банком та Відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства України було укладено кредитний договір, що підтверджується: офертою на укладання угоди про надання кредиту № 501303464, акцептом пропозиції на укладання угоди про надання кредиту № 501303464, додатком № 1 «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг», паспортом споживчого кредиту; анкетою-заявою про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», із наступними основними умовами: тип кредиту «кредит готівкою»; сума кредиту 200000,00 грн; процентна ставка 36 % річних, тип ставки фіксована; строк кредиту 48 місяців; спосіб видачі кредиту переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк»; дата повернення кредиту 16 березня 2025 року; порядок повернення кредиту графік платежів: до 16 числа кожного місяця, розмір мінімального щомісячного платежу 7915,56 грн., загальна кількість платежів 48; для повернення заборгованості за Угодою визначено використовувати рахунок № [NUMBER] , відкритий у Банку. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого загальна заборгованість за Кредитним договором № 501303464 від 16 березня 2021 року становить 267\~887 грн 27 коп., з яких: за кредитом: 180\~136 грн 67 коп., по відсотках: 87\~750 грн 60 коп. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ "СЕНС БАНК". Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. З метою досудового врегулювання спору 06 червня 2024 року позивачем на адресу відповідача направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, яка залишена останньою без реагування. Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. від 12 березня 2025 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 10 квітня 2025 року. 01 квітня 2025 року від представника позивача адвоката Проценка М.М. через підсистему «Електронний суд» надійшла письмова заява у якій останній просив суд у разі неявки представника позивача у підготовче засідання або судове засідання із розгляду справи по суті, розглянути справу за відсутності представника АТ «Сенс Банк» на підставі наявних у суду матеріалів. АТ «Сенс Банк» позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити повністю. 10 квітня 2025 року підготовче судове засідання відкладено до 21 травня 2025 року. У підготовчому\~судовому засіданні,\~яке відбулося\~21\~травня 2025\~року,\~представник відповідача\~ адвокат\~Хомік С.Г.\~та відповідач\~ [PERSON] \~заявлені позовні\~вимоги визнали\~у повному\~обсязі та\~не заперечували\~проти їх\~задоволення,\~однак заперечили\~що заявлених\~позивачем витрат на професійну правничу допомогу та просили суд зменшити суму витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вона явно завищена порівняно з ціною позову. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести судове засідання за даної явки учасників справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Згідно із частиною першою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За змістом частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно із статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Заслухавши думки учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено,\~що 16\~березня 2021\~року АТ\~«Альфа-Банк»\~та [PERSON] , шляхом підписання, уклали кредитний договір (Оферта/Акцепт) № 501303464, відповідно до якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 200 000 грн 00 коп., з фіксованою процентною ставкою 36,00 % річних, на строк 48 місяців. Угода вважається укладеною та набуває чинності з моменту підписання банком Акцепту та надання кредиту відповідно до умов Угоди та Договору. Відповідач, у свою чергу, зобов`язалася в порядку та умовах, визначених договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком № 1 до нього Графіком платежів (дата щомісячного платежу до 16 числа кожного місяця; розмір мінімального щомісячного платежу 7 915 грн 56 коп.). Строк повернення кредитних коштів до 16 березня 2024 року. Крім того, відповідачем 16 березня 2021 року було підписано Паспорт споживчого кредиту, у якому, зокрема, міститься інформація про умови кредитування, з урахуванням побажань споживача, щодо реальної річної процентної ставки та вартості кредиту, а також порядку повернення кредиту. Відповідач [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконувала, у зв`язку з чим допустила утворення заборгованості, яка станом на 30 жовтня 2024 року становить 267 887 грн 27 коп., з яких: 180 136 грн 67 коп. заборгованість за кредитом, 87 750 грн 60 коп. заборгованість за відсотками. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Спір виник внаслідок порушення відповідачем зобов`язань у частині повернення кредитних коштів і наявності/відсутності підстав для стягнення заявленої АТ «СЕНС БАНК» заборгованості за кредитом. Із досудової вимоги щодо виконання договірних зобов`язань, опису вкладення у цінний лист, списку «87» згрупованих відправлень та фіскального чеку АТ «Укрпошта» вбачається, що 06 червня 2024 року позивач направив на адресу відповідача досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань про необхідність протягом 30 календарних днів з моменту отримання вказаної вимоги та не пізніше 35 календарних днів з моменту її надсилання усунути порушення умов Кредитного договору та погасити заборгованість у розмірі простроченого боргу, а у випадку невиконання достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити усі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії у розмірі 267 887 грн 27 коп., яка залишена останньою без реагування. Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості за кредитним договором, сторонами якого є суб`єкт господарювання та фізична особа. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України унормовано, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 627 ЦК України закріплено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частинами першою та другою\~статті 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відтак, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять належні докази того, що АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов Кредитного договору, погодивши розміри кредиту, порядок і строки здійснення платежів на його погашення, а також досягли домовленості щодо виду, розміру та строків сплати процентів за користування кредитними коштами. З огляду на вищевикладене, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає доведеним факт невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за Кредитним договором, у зв`язку з чим має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором № 501303464 від 16 березня 2021 року в розмірі 267 887 гривень 27 копійок. Зазначений розмір заборгованості підтверджується умовами договору і не викликає сумніву у суду. А тому, суд приймає визнання позову відповідачем [PERSON] та задовольняє позовні вимоги Акціонерного товариства «Сенс Банк». Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з повним задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3 214 гривень 65 копійок. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов наступних висновків. На підтвердження понесення позивачем судових витрат до суду надано наступні копії: - договір про надання послуг № 1006 від 28 січня 2025 року укладений між АТ «Сенс Банк» та Адвокатським об`єднанням «СмартЛекс»; - свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЧН № 000392 від 22 червня 2018 року на ім`я Проценко М.М. Зокрема, за умовами пункту 3.1 Договору про надання послуг № 1006 від 28 січня 2025 року встановлено, що замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) у розмірі: - за підготовку і подання позовної заяви до суду 375,00 грн.; - за отримання рішення суду 225,00 грн.; - комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника 7,85%, що за даним позовом складає 21 629 грн 15 коп. За змістом частин першої шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України закріплено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Враховуючи положення статей 137 та 141 ЦПК України, сторона має право на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката за умови подання нею до суду заяви про відшкодування таких судових витрат, яка подана до судових дебатів у справі, подання доказів таких витрат (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, здійснені ним витрати, необхідні для надання правничої допомоги, тощо) до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі. Докази понесених судових витрат на правничу допомогу подано стороною позивача у строк, передбачений частиною восьмою статті 141 ЦПК України. Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем АТ «Сенс Банк» послуг адвоката та понесення ним витрат на правову допомогу. Разом з тим, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 серпня 2019 року в справі № 915/237/18, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не\~зобов`язаний\~присуджувати стороні,\~на користь\~якої відбулося\~рішення,\~всі витрати\~на адвоката,\~якщо,\~

Outcome: approved