Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах дітей [PERSON] та [PERSON] , до Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області, треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання права на приватизацію, в якому позивач просить суд визнати за нею та її неповнолітніми доньками [PERSON] та [PERSON] право на приватизацію квартири [ADDRESS] ; зобов`язати Коцюбинську селищну раду Київської області здійснити приватизацію квартири [ADDRESS] за відсутністю ордеру про надання житла на підставі ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». В обґрунтування вимог посилається на те, що вона разом із неповнолітніми доньками [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають в кв. [ADDRESS] . Вказує, що у серпні 2023 року її чоловік [PERSON] звернувся до Коцюбинської селищної ради Київської області із заявою щодо передачі в приватну спільну часткову власність квартири, яку вони займають. Листом від 15 вересня 2023 року Коцюбинською селищною радою Бучанського району Київської області іі чоловіку, позивачу та їхнім дітям, а також [PERSON] було відмовлено в приватизації квартири та роз`яснено, що приватизація квартири може бути проведена лише за наявності ордеру на квартиру. Окрім того, чоловік [PERSON] та свекруха [PERSON] використали усі кошти з приватизаційного депозитного рахунку. Зазначає, що її чоловік [PERSON] звертався до архівного відділу Ірпінської міської ради щодо отримання копії ордеру на квартиру та отримав відповідь від 10.12.2021 за № 05-07/Л-683, де було надано копію рішення Ірпінської міської ради депутатів трудящих № 130 від 25.02.1965 та архівний витяг із додатку до цього рішення щодо надання квартири [PERSON] . Згідно вказаних документів, [PERSON] була надана 1 кімната в буд. [ADDRESS] , як працівнику Білицького комбінату будматеріалів. Копія ордеру, яка надавалася відповідно до вказаних архівних документів, не збереглася. Вулиця «Жовтнева» в смт Коцюбинське Київської області була перейменована на «Бакала» восьмою сесією двадцять третього скликання рішенням від 21.10.1999 № 5. Стосовно зміни нумерації будинків виконком Коцюбинської селищної ради 02.06.2008 повідомив мешканцям будинку, що рішенням виконкому Коцюбинської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області від 11.08.1955 № 14 «Про затвердження списків домоволодінь після проведеної нумерації в селищі імені Коцюбинського» змінено нумерацію будинку «46» на [ADDRESS] . Окрім цього зазначає, що вказана квартира надавалася [PERSON] , з яким [PERSON] уклала шлюб 18.08.1995 і була зареєстрована 22.08.1995 у даній квартирі. [INFO] [PERSON] помер. За життя [PERSON] не розпочинав процедури приватизації житла квартири [ADDRESS] , яка не входить до спадкового майна після смерті [PERSON] . Вважає, що має право на приватизацію квартири, так як вселилася разом із неповнолітніми дітьми до квартири на законних підставах, законність проживання ніхто не оспорює, проте, копія ордеру на вселення в квартиру втрачений, хоча збереглося рішення Ірпінської міської ради № 130 від 25.02.1965, на підставі якого і видавався ордер та список надання житла в буд. [ADDRESS] , де серед інших є запис про надання [PERSON] окремої однокімнатної квартири. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 05.12.2023 цивільну справу передано в провадження судді Ірпінського міського суду Київської області Третяк Я.М. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Представник відповідача, третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, подали до суду клопотання, в якому просили проводити розгляд справи без їх участі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи в межах поданих доказів, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та які мають юридичне значення для вирішення справи по суті, дійшов такого висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами 1-2 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з системного аналізу ст. ст. 15, 16 ЦК України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та її неповнолітні доньки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади № 2023/005867051 від 01.08.2023 та № 2023/005867068 від 01.08.2023, а також копією паспорта [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого Тетіївським РВ ГУ МВС України в Київській області 20 лютого 2009 року. Так, згідно відмітки у паспорті [PERSON] вона зареєстрована у вказаному будинку з 07 квітня 2009 року. Установлено, що згідно копії витягу № 609 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , з 15.11.2005 по теперішній час, [PERSON] , [INFO] , з 22.08.1995 по теперішній час. Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради депутатів трудящих № 130 від 25.02.1965 «Про затвердження списків робітників та службовців Біличського комбінату будматеріалів на видачу ордерів на заселення житлової площі» розглянувши списки надіслані адміністрацією, партійною та профспілковою організаціями Біличського комбіната будматеріалів про надання житлової площі і видачу ордерів робітникам та службовцям комбінату будматеріалів, в будинках комбінату та за рахунок звільненої площі, вирішено затвердити списки надіслані адміністрацією, партійною та профспілковою організаціями Біличського комбинату будівельних матеріалів, про надання житлової площі робітникам та службовцям комбінату, в будинках комбінату за рахунок збільшеної площі в [ADDRESS] . Зобов`язати Зав.міськомунгоспом видати ордера заселення згідно списків. Згідно із архівним витягом додатка до рішення виконавчого комітету Ірпінської міської Ради депутатів трудящих № 130 від 25.02.1965 [PERSON] надано 1 кімнату площею 13,1 кв.м в буд. [ADDRESS] (будинок [ADDRESS] за документами). Згідно копії листа від 02.06.2008 № 04.14/362 восьмою сесією двадцять третього скликання рішенням від 21.10.99 № 5 «Про вшанування пам`яті» [ADDRESS] . Стосовно нумерації будинків повідомлено, що рішенням виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області від 11.08.55 № 14 «Про затвердження списків домоволодінь після проведеної нумерації в селищі імені Коцюбинського» змінено нумерацію будинку [ADDRESS] на [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18 липня 2006 року виконкомом Коцюбинської селищної ради м. Ірпеня Київської області, 18 серпня 1995 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 39. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 18.07.2006 виконкомом Коцюбинської селищної ради м. Ірпеня Київської області, [INFO] [PERSON] помер. З матеріалів справи вбачається, що 08 серпня 2023 року позивач, її чоловік [PERSON] , їх доньки [PERSON] та [PERSON] , а також [PERSON] , звернулися до Коцюбинської селищної ради із заявою, в якій просили оформити передачу в приватну власність квартири. Листом від 15.09.2023 за № 1050/01.29 за підписом селищного голови Коцюбинської селищної ради Київської області Сергія Даніша на заяву від 08.08.2023 вх.№10070-ВхК-058/2023 щодо передачі у приватну спільну часткову власність квартири зазначено, що відповідно до довідки виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області № 4793/06-28/18-2023 від 08.08.2023 [PERSON] використала усі кошти з приватизаційного депозитного рахунку. Відповідно до довідки виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області № 4792/06-28/18-2023 від 08.09.2023 [PERSON] використав усі кошти з приватизаційного депозитного рахунку. Таким чином, комісією з житлових питань при Виконавчому комітеті Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області було прийнято рішення про відмову у наданні дозволу на приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з використанням житлових чеків в повному обсязі. Розглянувши подані документи встановлено відсутність копії ордеру на жиле приміщення, у зв`язку з чим прийнято рішення про відмову у наданні дозволу на приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у зв`язку з неподанням документів, визначених в п.18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396. Відповідно до копії довідки № 100.40/0712-23 б/н від 07.08.2023 за підписом керуючого АТ «Державний ощадний банк України» на ім`я [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] списки на приватизацію державного житлового фонду до Банку не надходили. Листом №Л 2021 від 10.08.2021 Бучанська районна державна адміністрація Київської області розглянувши колективне звернення, надане 14.07.2021 на особистому прийомі голови адміністрації, стосовно вирішення питання передачі на баланс органу місцевого самоврядування відомчого житлового будинку повідомила, що відповідно до листа селищної ради від 09.08.2021 № 2400/01.29 міжвідомчою комісією у складі представників ради, КП «УЖКГ « Біличі», Управління з питань приватизації, управління державним майном та корпоративними правами 29.05.2020 було підписано акт приймання-передачі відомчого житлового фонду у комунальну власність, а саме: житлового будинку [ADDRESS] . Статтями 15, 16\~ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на повагу до житла. У ст.47\~Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст.\~345\~ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Зазначена норма є загальною, оскільки відсилає до спеціального законодавства. Частинами третьою, п`ятою ст.\~9\~ЖК України визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Закон України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» передбачає, що метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин. Відповідно до вимог ст. 1, 3, 8\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність. Закон України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» і Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджене наказом Міністерства\~з питань\~житлово-комунального\~господарства України\~16\~грудня 2009\~року №\~396 (далі - Положення №369), встановлюють порядок передання квартир у приватну власність, згідно з яким наймач та члени його сім`ї повинні звернутися до органу приватизації з відповідною заявою, орган приватизації зобов`язаний у місячний термін із дня одержання заяви прийняти рішення про передання житла у власність, після чого оформити відповідне свідоцтво. Згідно з п.17 Положення №369 громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Пунктом 18 Положення №369 про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян передбачено список документів, які подає особа до органів приватизації. Зокрема, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Отже, з системного аналізу норм Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» та Положення №369 слід дійти висновку, що вказаними нормативно-правовими актами визначена певна процедура здійснення передачі квартир державного та комунального житлового фонду у власність громадян. Вказана процедура здійснюється лише визначеними на те органами і до числа уповноважених на це установ суд не належить, оскільки не наділений повноваженнями на прийняття рішення про приватизацію квартири. За змістом наведених вище нормативно-правових актів, якими врегульовано порядок приватизації державного житлового фонду, особа, яка бажає скористатись таким правом, звертається до відповідного органу із заявою, до якої додає необхідні документи, а цей орган приймає відповідне рішення, яке у випадку незгоди з ним заявника може бути предметом оскарження в суді. У свою чергу, відсутність ордера на вселення, за умови, що особа проживає у житлі на законних підставах, не може бути підставою для відмови в проведенні приватизації, оскільки перелік підстав для відмови у приватизації, наведений в Законі, який вичерпним, не передбачає такої підстави для відмови у приватизації. Згідно ч. 10ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду`органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках, квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Згідно зі ст. 15 ЖК України до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду належить видання ордерів на жилі приміщення. Відповідно до ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Згідно з Постановою ради Міністрів Української РСР від 11.12.1984 № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР»(розділ IV, ст. 69 «Ордер на жиле приміщення») на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає» громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів. Відповідно до ст. ст. 70, 72 вказаної Постанови ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності. Одночасно подаються паспорта усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання. Статтею 8 Конвенції закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Таким чином, тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції. При цьому, ненадання заявником ордеру на квартиру не може бути єдиною підставою для відмови у приватизації житла. Встановивши наведені обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про те, що спірна квартира не відноситься до житла, визначеному вст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», а тому, не зважаючи на відсутність ордера про надання житлової площі, позивачем дотримано всі умови, передбачені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», внаслідок чого в неї наявне право здійснити приватизацію квартири, в якій вона постійно проживає разом зі своїми доньками [PERSON] та [PERSON] . За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved