Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

ПрАТ «СК «Юнівес» через представника звернулись до суду через портал «Електронний суд» з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначили, що 11.07.2021 о 14 год. 00 хв. на 47 км. + 300 м а/д Каховка-Скадовськ, відбулось ДТП за участю автомобіля «Chevrolet lacetti», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Toyota Auris», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 05.11.2021 року провадження у справі відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПАТ «СК «Юнівес» на підставі полісу № АР/0422093 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На підставі Угоди про виплату страхового відшкодування № ГО-14628/ХВ від 04.08.2021 року ПрАР «СК «Юнівес» було визначено суму завданих збитків транспортному засобу «Toyota Auris», реєстраційний номер [NUMBER] про що, складено відповідний акт № ГО-14628/ХВ від 04.08.2021 року. 18.11.2021\~року ПрАТ\~«СК «Юнівес» на адресу [PERSON] було направлено претензію №ГО-14628/ХВ за вих. № 21/11/10-01 від 10.11.2021 року про відшкодування завданих збитків у розмірі 75000 грн. 00 коп. у досудовому порядку. [PERSON] вказана претензія була проігнорована, в зв`язку з чим, він має заборгованість в сумі 105247 грн. 77 коп., яка складається із заборгованості в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 75000 грн. 00 коп., інфляційних втрат в розмірі 25378 грн. 31 коп., 3 % річних від суми заборгованості в розмірі 4869 грн. 46 коп., яку ПрАТ «СК «Юнівес» просили стягнути з [PERSON] разом із витратами зі сплати судового збору. Ухвалою суду від 29.01.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст.\~191\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Беручи до уваги ч. 1 ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод Ради Європи від 04.11.1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Частиною 1 ст.\~2\~ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15\~ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Статтями 10, 81\~ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Частиною 1 ст.\~11\~ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Судом встановлено, що 11.07.2021 року р 14 год. 00 хв. на 47 км + 300м а/д Каховка-Скадовськ [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. [NUMBER] , не обрав безпечної швидкості руху, не слідкував за технічним станом транспортного засобу, а саме за станом попереднього лівого колеса, яке призвело до розриву корду та в результаті чого здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з транспортним засобом маркм «Toyota Auris», д.н.з. [NUMBER] , який рухався у зустрічному напрямку, чим порушив п.п. 12.1, 2.3 «а», 31.4.5 ПДР України. Постановою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 05.11.2021 року закрито провадження відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Згідно даної постанови [PERSON] , діючи в порушення п.п. 12.1, 2.3 «а», 31.4.5 ПДР України, 11.07.2021 року р 14 год. 00 хв. на 47 км + 300м а/д Каховка-Скадовськ [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. [NUMBER] , не обрав безпечної швидкості руху, не слідкував за технічним станом транспортного засобу, а саме за станом попереднього лівого колеса, яке призвело до розриву корду та в результаті чого здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з транспортним засобом маркм «Toyota Auris», д.н.з. [NUMBER] , який рухався у зустрічному напрямку, в результаті чого, автомобілі отримали механічні пошкодження, а їх власникам завдана матеріальна шкода. Судом встановлено, що на момент ДТП транспортний засіб «Chevrolet Lacetti», д.н.з. [NUMBER] був застрахований в ПрАТ «СК «Юнівес», вказане підтверджується полісом № АР/0422093 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 13-14). На підставі Угоди про виплату страхового відшкодування № ГО-14628/ХВ від 04.08.2021 року ПрАТ «СК «Юнівес» було визначено суму завданих збитків власнику автомобіля Toyota Auris», д.н.з. [NUMBER] , а також, визначено розмір страхового відшкодування та складено страховий акт № ГО-14628/ХВ від 04.08.2021 року (а.с. 15-17). На підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «СК «Юнівес» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 75000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 43518 від 10.08.2021 року (а.с. 8). 18.11.2021року ПрАТ «СК «Юнівес» на адресу відповідача було направлено претензію № ГО-14628/ХВ за вих. № 21/11/10-01 від 10.11.2021 року про відшкодування збитків в досудовому порядку, однак відповідачем в добровільному порядку заборгованість не погашена (а.с. 15). Відповідно до п. 69 ч.1\~ст. 1 Закону України «Про страхування»\~страхування - правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством. Згідноз п. 59 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про страхування»\~страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства. Пунктом 50 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про страхування»\~передбачено, що страхова виплата (страхове відшкодування) - грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. У відповідності до ст.1191ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги(регресу)до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір невстановлений законом. У відповідності до вимог ст.\~108\~Закону України\~«Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Стаття 16 ЦК України, передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту в т. ч. є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди. Частина 1 ст. 22 ЦК України, передбачає, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. Згідно п. 36.2\~ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у\~статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. А у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями\~32\~та/або\~37\~цього\~Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.10.2019 року у справі № 452/3519/15 (провадження № 61-14973св18) зазначено, що правові відносини з виплати страхового відшкодування, які склалися між сторонами у справі на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є грошовим зобов`язанням. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.09.2019 року у справі № 757/26834/15-ц (провадження № 61-23871св18) зазначено, що оскільки за своєю правовою природою зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування є грошовим, до спірних правовідносин слід застосовувати положення\~ст. 625 ЦК України\~щодо стягнення зі страхової компанії трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційних втрат. Пунктом 36.5\~ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. За змістом ч. 1\~ст. 992 ЦК України\~у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.10.2019 року у справі № 200/4309/14-ц (провадження № 61-23763св18) зазначено, що інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання». Таким чином, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України\~як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до \~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. За змістом цієї норми закону нарахування суми боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржників за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01.10.2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року у справі №686/21962/15-ц. Внаслідок невиконання [PERSON] зобов`язання щодо відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП, у ПрАТ «СК «Юнівес» виникло право вимоги до відповідача про сплату інфляційних втрат та 3% річних. Позовна заява містить розрахунок заборгованості за період з 26.11.2021 року по 24.01.2024 року, з якого вбачається, що сума інфляційних втрат внаслідок невиконання відповідачем зобов`язання складає 25378 грн. 31 коп., та 3 % річних в сумі 4869 грн. 46 коп. Матеріали цивільної справи не містять доказів на підтвердження відшкодування [PERSON] збитків, завданих внаслідок ДТП. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимог ПрАТ «СК «Юнівес» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У зв`язку із задоволенням позовних вимог на підставі ст. 141\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2336 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved