Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

Керівник Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області Купріянов В.Б. 26.08.2022 звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом в інтересах Харківської міської ради до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки. Позовна заява обґрунтована тим, що у власності Харківської міської ради перебуває земельна ділянка з кадастровим номером 6310137200:01:002:0013 в [ADDRESS] . За результатами проведеного обстеження встановлено, що за вказаній земельній ділянці розташована нежитлова будівля літ. «А-3», право власності на яку зареєстроване та ТК ТОВ «Фірма "Харків-Москва» та [PERSON] , але реєстрація прав на земельну ділянку за [PERSON] не здійснювалася. Вказував, що [PERSON] використовує земельну ділянку без виникнення права власності/користування цих прав відповідно до закону та без сплати коштів за землю в передбаченому законодавством розмірі. За період з 01.01.2020 по 31.10.2021 [PERSON] мала б сплатити 85116,57 грн, які сплачені не були. В поданій до суду позовній заяві просив стягнути з [PERSON] на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 85116,57 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 08.09.2022 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подала. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25.03.2025 закрито підготовче провадження в справі та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. В судовому засіданні прокурор повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду, є користувачами системи «Електронний суд», в судовому засіданні участь в режимі відеоконференції не прийняли, хоча така можливість забезпечувалася судом, про причини неявки не повідомили. Суд, заслухавши прокурора, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено,\~що \~земельна ділянка\~ з кадастровим номером 6310137200:01:002:0013 в [ADDRESS] , площею 0,0575 га, цільове призначення землі історико-культурного призначення, форма власності комунальна, є власністю Харківської міської ради Харківської області. У спірних правовідносинах Харківська міська рада, як власник земельної ділянки, має повноваження на захист свого права на землю. Відповідач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25.06.2019 є власником на праві спільної часткової власності нежитлової будівлі літ «А-3» загальною площею 1482,30 кв.м. по [ADDRESS] , розмір частки 218/2000. За умовами частини 2\~статті 152 ЗК України\~власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків. Відповідно до частин 1, 2\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього\~Кодексу\~застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Правові підстави користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом\~глави 15 ЗК України\~реалізуються через право постійного користування або право оренди. Частиною 1 статті\~93\~і статтею\~125 ЗК України\~передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1\~статті 96 ЗК України). Принцип платного використання землі також передбачено\~статтею 206 ЗК\~\~ України, за змістом якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Водночас згідно зі\~статтями 122-124 ЗК України\~міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними\~статтею\~\~122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною 1\~статті 21 Закону України "Про оренду землі". Водночас\~ЗК України\~регламентує перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду. Відповідно до частин 1, 2\~статті 120 цього Кодексу\~(у редакції, чинній на час набуття відповідачем права власності на нежитлову будівлю, розташовану на спірній земельній ділянці) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Верховний Суд, розглядаючи спори у подібних правовідносинах, у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Водночас Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі №\~\~200/606/18 зазначила, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди відомий ще за часів Давного Риму (лат.\~superficies solo cedit\~- збудоване приростає до землі). Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності. Звідси власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна. Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 15.12.2021 у справі № 924/856/20. Таким чином, положення глави\~15, статей\~120,\~125 ЗК України,\~статті 1212 ЦК\~\~України\~дають підстави вважати, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №\~\~629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №\~\~922/3412/17, від 13.02.2019 у справі №\~\~320/5877/17, у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі №\~\~ 912/1188/17, від 21.01.2019 у справі №\~\~902/794/17, від\~\~04.02.2019 у справі №\~\~922/3409/17, від\~\~12.03.2019 у\~\~справі №\~\~916/2948/17, від\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~09.04.2019 у\~\~справі № 922/652/18, від\~\~21.05.2019 у\~\~ справі №\~\~924/552/18, а також у постановах Верховного Суду України від\~\~30.11.2016 у справі №\~\~922/1008/15, від\~\~07.12.2016 у\~\~справі № 922/1009/15, від\~\~12.04.2017 у справах №\~\~22/207/15 і №\~\~922/5468/14 та у постанові Верховного Суду від\~\~17.03.2020 у\~\~справі №\~\~922/2413/19. Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини\~\~1\~статті\~\~1212 ЦК\~\~України. Такий самий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від\~\~23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц та від\~\~20.09.2018 у справі №\~\~925/230/17 . Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна відповідач [PERSON] , як власник цього майна стала фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований об`єкт нерухомості, тому із цього часу у неї виник обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими. З цих підстав позовні вимоги є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню. З відповідача [PERSON] на користь Харківської міської ради підлягають стягненню безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 85116,57 грн. Відсутність договору оренди не вказує на те, що відповідач не зобов`язана сплачувати кошти за користування земельною ділянкою, адже у зв`язку із набуттям права власності на нежитлові приміщення (нерухоме майно), що розташоване на земельній ділянці, у відповідача автоматично виник обов`язок належним чином сплачувати за користування цією земельною ділянкою, враховуючи презумпцію оплатності використання земельних ділянок в України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору на користь Харківської обласної прокуратури в розмірі 2481 грн.

Outcome: approved