Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 28 квітня 2025 року в задоволені позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляна Валерія Валеріївна про визнання заповіту недійсним відмовлено у повному обсязі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~30 квітня 2025 року представником відповідача подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому він просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 20000 грн. \~ \~ \~ \~14 травня 2025 року до суду від представника [PERSON] адвоката Кайдашова В.С. надійшла заява, в якій він вказує, що розмір витрат є не співмірним з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Зазначає, що у порушення приписів ЦПК України відповідачем (його представником) не надані відомості щодо: відомостей про збір ним будь-яких доказів у справі (згідно з даними системи Електронний Суд, відповідачем та його представником не подано жодного доказу у справі); приналежності банківського рахунку, на який здійснено перерахування коштів за послуги представника відповідача, саме цьому представникові (цьому адвокатові); належних доказів, що адвокат має касу і веде касову книгу, відтак адвокат не може сам виписувати квитанцію чи касовий ордер про отримання коштів. Представник позивача вважає, що заявлені представником відповідача витрати на правничу допомогу не підлягають задоволенню з підстав їх необґрунтованості та недоведеності. \~ \~ \~ \~В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. \~ \~ \~ \~Згідно ч.\~8\~ст.\~141\~ЦПК\~України -\~розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на\~підставі\~поданих сторонами\~доказів\~(договорів,\~рахунків\~тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, щодо закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. \~ \~ \~ \~Судовим розглядом встановлено, що відповідачем у відзиві на позовну заяву було зроблено відповідну заяву. Згідно з ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, 1) витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою, представником відповідача надано: копію договору № 01/01-23 про надання правової допомоги від 01 січня 2023 року укладеним між Адвокатським об`єднанням «Лекс Арт» та [PERSON] ; копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги, виданого АО «Адвокатське об`єднання «Лекс Арт»; копію детального розрахунку наданої правової допомоги [PERSON] від 29 квітня 2025 року відповідно до якого виконавцем (АО «Лекс Арт) були надані наступні послуги замовнику ( [PERSON] ): правовий аналіз документів та надання консультацій 4 години; представництво у Шевченківському районному суді м. Харкова 16 годин, вартість вказаних послуг визначена у розмірі 20000 грн; копію акту виконаних робіт (наданих послуг) за січень 2023 року квітень 2025 року. Представник відповідача просить стягнути з позивача судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у сумі 20000 грн. Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат, їхню пропорційність до предмета спору, а також виходить з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Отже, суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial