Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Представник позивача\~\~ТОВ\~ «ФК\~«Укрглобал-Фінанс»\~звернувся \~до\~Кілійського районного\~суду Одеської\~області \~з\~позовною\~заявою до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 05.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір 7342693 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у сумі 11000,00 гривень, строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «Універсал Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора. Кредитний договір підписаний Відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими директора ТОВ «Авентус Україна», викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://creditplus.ua/documents. Відповідач відповідно до умов Кредитного договору, п. 7.1.17, 7.1.18 Правил, в Документ сформований в системі «Електронний суд» 18.02.2025 4 особистому кабінеті в ІТС прийняла пропозицію укласти Кредитний договір та підписала Кредитний договір 05.12.2023 року о 10:47:14 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором A7846, надісланий на номер телефону, що наданий Відповідачем. Кредитні кошти були перераховані Відповідачу 05.12.2023 року на платіжну картку № [NUMBER] , (завірена копія витяг з листа вих.№ 20241014-1/1 від 2024-10-14 11:47 про переказ коштів ТОВ «Пейтек Україна» (торгова марка Paytech) додається). Також зазначає, що сума кредиту по укладеному Кредитному договору, перераховується на платіжну карту Відповідача, яка була верифікована шляхом блокування певної суми коштів або іншим способом. Провести верифікацію платіжної карти може здійснити виключно Відповідач. Вказаний номер телефону Відповідача, в тому числі співпадає з даними Українського бюро кредитних історій. Таким чином, виключно особа Відповідача може отримати кредит після укладення Кредитного договору. Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строки, визначеними умовами кредитного договору. На підставі укладеного Кредитного договору був здійснений переказ суми кредиту на платіжну картку Відповідача, на підтвердження здійсненого переказу надано чек платіжної установи про проведення переказу, що в повному обсязі відповідає нормам Закону України "Про платіжні послуги" та нормативно-правовим актам Національного банку України. В чекові про переказ коштів відсутнє ПІБ та ІПН отримувача, однак зазначено унікальний номер транзакції, дата та час проведення переказу, маска платіжної картки [NUMBER] зарахування переказу, що відповідає масці платіжної картки зазначеній в Кредитному договорі. Відповідач, перед укладенням Кредитного договору, верифікував свою платіжну картку та підтвердив, що саме на неї має бути зарахована сума кредиту, в тому числі підписанням Кредитного договору. У порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач не виконав свої зобов`язання не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилась заборгованістю за кредитним договором, яка станом на 30.09.2024 року складає 31138,80 гривень, яка складається з: - 11 000,00 грн. заборгованість за кредитом; - 20 138,80 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5. Кредитного договору та Розрахунку заборгованості; - 0,00 грн. заборгованість за штрафом відповідно до Кредитного договору. 30.09.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» (Кредитор) та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» (далі по тексту - Новий кредитор, Позивач), укладено Договір факторингу № 30.09/24-Ф від 30.09.2024 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №7342693 про надання споживчого кредиту від 05.12.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». Враховуючи викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 31138,80 гривень, а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн. та 10000,00 грн. витрат на правову допомогу. Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 14.03.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони. Представник позивача надав до суду заяву, у якій просив задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи була належним чином сповіщена, проте на даний час, жодних клопотань чи відзиву від неї на адресу суду не надходило. 09.04.2025 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Мамонтова Д.О. надійшла заява про відкладення розгляду справи, призначеного на 09.04.2025 року о 10 годині 45 хвилин та проведення судового засідання в режимі ВКЗ. За період часу з 09.04.2025 року по 28.05.2025 року від представника відповідача на адресу суду ніяких заяв, клопотань про відкладення розгляду справи або відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, беручи до уваги, що відповідач та її представник були належним чином повідомлені про строк подання відзиву та не подали відзив, суд\~\~ухвалює заочне рішення по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З досліджених доказів суд встановив наступні фактичні обставини: Судом встановлено, що 05.12.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір № 7342693 про надання споживчого кредиту, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А7846, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» надало [PERSON] грошові кошти у сумі 11000 грн. Строк надання кредиту відповідно до п. 1.4. Кредитного договору становить 360 днів. Відповідно до п.1.2 Кредитного договору, відповідач зобов`язується повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідно до п.1.5. Кредитного договору, за користування кредитом нараховуються відсотки в розмірі 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору, /а.с. 10-17/. Також відповідач електронним підписом підписав Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та Паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), /а.с.18-21/. Позивачем надано копію Правил надання кошті у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» (нова редакція), затверджені наказом № 1364-ОД директором ТОВ «Авентус Україна» 17.11.2023 року, набрали чинності з 20.11.2023 року, /а.с.30-41/ Відповідно до Картки обліку Договору (розрахунок заборгованості) за договором № 7342693 від 05.12.2023 року, станом на 30.09.2024 року заборгованість відповідача становить 31138,80 грн., з яких: 11000 грн. основний борг, 20138,80 грн. проценти за стандартною ставкою, /а.с. 23-29/. Згідно відповіді АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-2095 від 01.04.2025 року встановлено, що банком було ініційовано детальну перевірку в ході якої було підтверджено, що на ім`я [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . Номер телефону на який надсилається інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 05.12.2023 року по 10.12.2023 року - [NUMBER] . Також згідно виписки за карткового рахунку про рух грошових коштів, вбачається, що 05.12.2023 року о 10:48:07 на картку № [NUMBER] згідно операції FUIB Money Transfer надійшли грошові кошти в розмірі 11000,00 гривень. Таким чином, між первісним кредитором та відповідачем було укладено Кредитний договір в електронній формі, що прирівнюється до письмової форми договору з всіма правовими наслідками невиконання зобов`язань за договором. 30.09.2024 року між ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» (фактор) та ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) укладено Договір факторингу № 30.09./24-Ф, згідно умов якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитними договорами, вказаними в реєстрі боржників, серед яких вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 31138,80 грн. Таким чином, ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 7342693 від 05.12.2023 року, що також підтверджується витягом з реєстру боржників від 30.09.2024 року, /а.с. 47-57/. Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов Кредитного договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості, що наданий Первісним кредитором. Таким чином, в порушення умов Кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за Кредитним договором станом на 05.12.2023 становить 31138,80 грн., із яких: заборгованість за кредитом - 11000 грн.; заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5. Кредитного договору та розрахунку заборгованості 20138,80 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509\~ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно ст. 525, 526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530\~ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 599\~ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 628 ЦК України\~договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит. Статтею 629 ЦК України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ч. 1 ст. 1048\~ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ч. 2 ст. 625\~ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 11\~Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 4 ст. 11\~Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Положеннями ч. 6 ст. 11\~Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 вказаного Закону\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Встановлено, що відповідач підписала договір № 7342693 від 05.12.2023 року, який містить відсоткові ставки за користування кредитними коштами, електронним підписом. Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Щодо набуття права вимоги позивачем за кредитним договором необхідно зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За приписами ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Статтею 512 ЦК України визначено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З Договору факторингу №30.09/24-Ф видно, що він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання Сторонами зобов`язань за цим договором, якщо інше не передбачено умовами договору. Згідно з п. 1.2перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до розділу «Визначення термінів, що використовуються у даному Договорі» Договору факторингу №30.09/24-Ф, реєстр боржників інформація, що стосується боржників, оформлена за формою, встановленою в Додатку №1 і Додатку №4 (форма реєстру боржників з додатковою інформацією. До цього Договору. Ціна продажу - сума грошових коштів, що сплачується Фактором Клієнту після підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників на умовах даного Договору, розмір якої встановлюється згідно п.3.3. цього Договору. Таким чином матеріалами справи підтверджується, що позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором від 05.12.2023 року. При цьому необхідно зазначити, що зміна суб`єктного складу внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги не впливає на зміну зобов`язань боржника та не порушує його права. Частини 1, 5\~ст. 81 ЦПК України\~визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 16.09.2020 при розгляді цивільної справи № 200/5647/18. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, беручи до уваги те, що відповідачем не надано суду доказів на спростування доводів позивача, доходить висновку, що кредитор свої зобов`язання за договором № 7342693 від 05.12.2023 року виконав у повному обсязі, а саме надав [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором, в той час як відповідач свої договірні зобов`язання не виконала і не повернула кошти у сумі та у строк, визначений договором, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. \~Щодо вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із частинами першою та другою статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Представник позивача заявив вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00гривень,\~на обґрунтування якої надав: копію договору № 02/08/2024 про надання правничої допомоги від 02.08.2024 року, акт приймання\~- передачі наданих послуг №24 від 29.12.2024 року; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ №2412 від 23.10.2018 року; копію Витягу з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №24 до Договору №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року; копію платіжної інструкції № 1864 від 30.12.2024року.\~ Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить з диспозиції частини першої статті 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно із частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved