Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Данищука В.В, звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 05.09.2019 [PERSON] зобов`язано сплачувати на його користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 16.05.2019 і до їх повноліття. Проте, внаслідок неналежного виконання відповідачкою свого обов`язку по сплаті аліментів утворилася заборгованість по аліментних платежах, розмір якої відповідно до розрахунку від 01.03.2025 року становить 295 500 грн. У зв`язку з цим просить стягнути з відповідачки на його користь неустойку (пеню) за сплату не в повному обсязі аліментів на утримання дітей, що належали до сплати у період з 01.01.2024 по 01.02.2025 в розмірі 62 280 грн, що не перевищує розміру заборгованості за аліментами у вказаний період, посилаючись на проведений представником позивача попередній розрахунок пені. В судове засідання позивач [PERSON] , та його представник адвокат Данищук В.В не з`явилися, попередньо подали до суду заяву, в якій просили розгляд справи по суті провести у їх відсутності, підтримали позовні вимоги та просили їх задоволити. Відповідачка [PERSON] будучи завчасно та належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзиву та клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Про розгляд справи повідомлялася судовою повісткою за зареєстрованим місцем проживання, рекомендоване поштове відправлення повернулося за зворотною адресою до суду з відміткою поштового зв`язку про його одержання. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи наведене, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при проведенні заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Із врахуванням неявки сторін в судове засідання фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не проводилася. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини. Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 24.06.2019 між ними було розірвано, що ствердженого копією рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області (а.с.5). У даному шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] які зареєстровані та проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] 05.09.2019 Заставнівським районним судом Чернівецької області було ухвалено рішення у цивільній справі №716/901/19 (а.с.8), яким стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей\~ [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи із 16.05.2019 і до їх повноліття, яке набрало законної сили 17.10.2019. 18.04.2022 року Заставнівським районним судом Чернівецької області було ухвалено рішення у цивільній справі № 716/324/22 (а.с.10-13), про позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] , відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки-розрахунку розміру заборгованості по сплаті аліментів Заставнівського РВ ДВС у Чернівецькій області від 11.03.2025 у [PERSON] станом на 01.03.2025 числилася заборгованість зі сплати аліментів за період з 16.05.2019 по 01.03.2025, у розмірі 295 500 (а.с.14). Згідно наданого позивачем розрахунку пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання доданого позивачем до матеріалів справи за період часу з 01.01.2024 року по 01.02.2025 року пеня за вказаний період складає 62\~280 гривень. (а.с. 18-19). За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Відповідно до ч.1\~ст.196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Пунктом 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що передбачена\~ст.196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. Тобто відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає у всіх випадках, крім тих, коли існують об`єктивні причини (несвоєчасна виплата заробітної плати, затримка або неправильний перерахунок аліментів). Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням. Обов`язок утримувати дитину не залежить від звернення до суду, адже відповідач був обізнаний про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на дитину, тому повинен був прийняти міри для своєчасного перерахування аліментів. Відповідачка зобов`язана сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідачки відповідальності, передбаченої частиною першою\~статті 196 СК України. Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , допустила значну заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей, то у [PERSON] , як одержувача аліментів, виникло право на стягнення з неї пені, як відповідальності за прострочення сплати аліментів. Відповідно до ч.5\~ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п.9 ч.3\~ст.129 Конституції України\~до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Крім того, обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) мати несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами\~СК України.Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не сплачував аліменти на утримання дітей, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість по аліментам. Пленум Верховного Суду України у пункті 11\~постанови від 18\~грудня 2009року\~№14«Про\~судове рішення\~у цивільній\~справі» \~роз`яснив судам, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Позивачем надано розрахунок пені по аліментах за період з 01.01.2024 по 28.02.2025 року розмір якої становить 62280,00 грн., яку від просив стягнути на свою користь. Суд не погоджується з вимогою стягнення з відповідачки на користь позивача саме такої суми, посилаючись на наступне. При вирішенні даного спору судом взято до уваги, що відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, та при цьому суд враховує, що розмір заборгованості зі сплати аліментів відповідачкою не спростований. У відповідності до ч. 1\~ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Отже, відповідно до наведених норм та у відповідності до ч. 1\~ст. 196 СК України, пеня не може бути більше 100 відсотків заборгованості, яка станом на 28 лютого 2025 року складає 27000 грн. За вказаних обставин, документально підтвердженим є розмір заборгованості по аліментах за період з 01.01.2024 по 28.02.2025 р., тому у відповідності до норм ч.1 ст.196 СК України максимальний розмір пені в даному випадку складає 27000 грн. (3000,00 Х 4 міс.) + (1500,00 Х 10 міс.) = 27000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Враховуючи наведене, оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову\~на відповідача. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що позивач в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а тому, на виконання вимог ч. 6ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог в розмірі 526,87 грн., оскільки судом частково задоволено вимогу майнового характеру. На підставі наведеного, \~ст. 196 СК України,

Outcome: partial