Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Позивач звернувся в березні 2025р. до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за розпискою від 14.07.2021 року у розмірі 90 000 доларів США. Позов обґрунтував тим, що 14.07.2021 року між [PERSON] та [PERSON] виникла домовленість про те, що відповідач бере в позику кошти у розмірі 90 000 доларів США, які зобов`язується повернути до 20.05.2022р., проте не провернув. Ухвалою від 09.04.2025р. закрито підготовче провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій розгляд справи просив проводити без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судові засідання повторно не з`явився, повідомлявся про судові засідання належно, в т.ч. через сайт судової влади, відзив на позовну заяву не подавав, а тому суд вважав за можливе завершити розгляд даної справи за відсутності відповідача. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.07.2021 року як доводила сторона між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого позивач надав, а відповідач зобов`язався повернути надані йому гроші в сумі 90 000 доларів США із зобов`язанням погасити їх до 20.05.2022р., про що відповідач оформив боргову розписку. Оригінал розписки, долучений до матеріалів справи, іншого стороною відповідача не спростовано. За змістом долученого оригіналу розписки, яка складена відповідачем [PERSON] , кошти вказані у розписці отримані саме у [PERSON] . Отже, факт надання коштів за договором позики підтверджується оригіналами розписки, як вимагає закон. За вимогами ст.1046 ЦК України за договором одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Статтею 527 ЦК України передбачено зобов`язання боржника виконати свій обов`язок, а кредитора - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а також право кожної із сторін у зобов`язанні вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Як слідує зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На вимогу позивача, як доводила сторона позивача та не спростовано матеріалами справи, відповідач кошти не повертає. Оскільки позикодавець надав до справи, як доказ неповернення позики оригінал розписки, тому вимоги щодо стягнення коштів в сумі 90 000 доларів США підлягають до задоволення.\~ За вимогами ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому зсіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови від 18.12.2009 р. №11 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є повністю доведеними та обґрунтованими. Окрім того, з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 15 140 грн., що становить 1% ціни позову, яка станом на 05.03.2025р. за курсом НБУ складала 3726000 грн. (тобто 41.40 грн. за 1 долар). На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 11, 527, 530, 545, 546, 599, 629,631,638,639, 655,656, 662-665, 698,704 ЦК України,

Outcome: approved