Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що між позивачем і [PERSON] укладено типовий договір розподілу природного газу. В порушення умов зазначеного договору та нормативних актів відповідачкою не проведена оплата за розподіл природного газу, внаслідок чого за період 01 грудня 2023 року - 28 лютого 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 2162 грн 64 копійки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином боржнику нараховується 3% річних за несвоєчасну оплату послуг розподілу природного газу за період з 21 січня 2024 року по 21 березня 2025 року в розмірі 37 грн 29 копійок. Оскільки надання послуг розподілу газу відбувається безпосередньо до житлового приміщення відповідачки за адресою: [ADDRESS] , заборгованість не сплачується, просив стягнути з відповідачки заборгованість за послуги з розподілу природного газу в розмірі 2162 грн 64 коп., інфляційне збільшення в розмірі 143 грн 40 коп., штрафні санкції в розмірі 37 грн 29 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 3028 гривень. 21 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідачка ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до неї документи отримала 09 травня 2025 року, у встановлені судом строки відзив на позов не подала. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем і [PERSON] укладено типовий договір розподілу природного газу, відповідно до якого позивач надавав послуги розподілу газу до житлового приміщення відповідачки, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12, 15-16, 19-24). Відповідно до ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Відповідно до п. 2.1 типового договору оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послуги з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі строки та порядку визначені цим договором. В порушення умов зазначеного договору та нормативних актів відповідачкою не проведена оплата за розподіл природного газу, внаслідок чого за період з 01 грудня 2023 року до 28 лютого 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 2162 грн 64 копійки (а.с. 11, 13). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України встановлює обов`язковість договору для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, оскільки заборгованість відповідачкою не сплачена, то суд, задовольняючи позов, вважає за необхідне стягнути з неї заборгованість за послуги з розподілу природного газу в розмірі 2162 грн 64 коп., інфляційне збільшення в розмірі 143 грн 40 коп. та штрафні санкції в розмірі 37 грн 29 коп., всього в сумі 2343 грн 33 копійки. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесенні судові витрати в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved