Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю АІА Фінанс Груп», в якому просив суд: стягнути безпідставно стягнуті грошові кошти у сумі 8255,86 грн., за виконавчим написом Приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області, Головкіної Я.В. від 18.03.2021 року, зареєстрованого реєстрі за №29523, який визнано таким, що не підлягає виконанню; стягнути судові витрати Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 26.10.2021 року, визнано виконавчий напис від 18.03.2021 року вчинений Приватним нотаріусом Обухівського міського нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, який зареєстрований в реєстрі за № 29523, про стягнення з боржника, яким є: [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» заборгованості за кредитним договором № 1924555 від 09.06.2019 року в розмірі 29 900,00 грн. - таким, що не підлягає виконанню. Судове рішення набрало законної сили 26.11.2021 року. 19.08.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Юрієм Анатолійовичем, було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 65143249. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2023 року матеріали позову передані на розгляд судді Макаренко І.О. На підставі розпорядження № 01-08-630 від 17.03.2025 року щодо повторного автоматизованого розподілу справи № 761/8669/23 за підписом керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Зборщік А.О., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2025, матеріали позову передані на розгляд судді Мальцеву Д.О. 18 березня 2025 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. 06 травня 2025 року через систему «Електронний Суд» від представника відповідача надійшли заперечення на суму витрат на правову допомогу. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 26.10.2021 року, визнано виконавчий напис від 18.03.2021 року вчинений Приватним нотаріусом Обухівського міського нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, який зареєстрований в реєстрі за № 29523, про стягнення з боржника, яким є: [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» заборгованості за кредитним договором № 1924555 від 09.06.2019 року в розмірі 29 900,00 грн. - таким, що не підлягає виконанню. Судове рішення набрало законної сили 26.11.2021 року. У зв`язку із визнанням судом виконавчого напису № 29523 від 18.03.2021 року таким що не підлягає виконанню - приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Юрієм Анатолійовичем, було винесено постанову від 19.08.2022 року про закінчення виконавчого провадження № 65143249. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Суд зауважує, що загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В даному випадку, правовою підставою набуття ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» коштів в розмірі 8255,86 грн., став виконавчий напис Приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області, Головкіної Я.В. від 18.03.2021 року, зареєстрованого реєстрі за №29523, який був визнаний таким, що не підлягає виконанню. Тому вважається, що правова підстава для отримання TОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» коштів в розмірі 8255,86 грн. від позивача [PERSON] відпала і вказані кошти підлягають поверненню відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України як безпідставно одержані відповідачем. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» про повернення безпідставно стягнутих коштів у розмірі 8255,86 грн. - ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає задоволенню. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, як закріплено у частині першій ст. 137 ЦПК України. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до усталеної позиції Верховного суду, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18. У даному випадку представництво інтересів позивача здійснював адвокат Безсмерний Сергій Миколайович на підставі договору про надання правової допомоги № 25/22 від 30.12.2022 року. 06.03.2022 року адвокат Безсмерний Сергій Миколайович та позивач [PERSON] підписали Акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги № 25/22 від 30.12.2022 року, тим самим підтвердивши, що послуги адвокатом Безсмерним Сергієм Миколайовичем були надані в повному обсязі і підлягають оплаті у розмірі 4000,00 грн. Таким чином, розмір судових витрат, пов`язаних із оплатою позивачем професійної допомоги підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved