Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову просила зняти арешт з 1/3 частини квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказала, що їй, її доньці [PERSON] та її чоловіку [PERSON] в рівних частках на праві спільної сумісної власності належить спірна квартира. Її чоловік [PERSON] помер [INFO] . Маючи намір отримати спадок після смерті чоловіка, їй стало відомо, що на його частину накладено арешт на підставі постанови державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції, постанова АА035252 від 09.07.2004 року, реєстраційний номер обтяження 83517 від 29.07.2004 року. З огляду на викладене, змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.03.2024 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 26.04.2024 року через Електронний Суд представником Корабельного районного відділу виконавчої служби міста Херсон Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) подано відзив на позов, у якому вказав, що відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 375929153 від 25.04.2024 встановлено наявність обтяження щодо нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , 1/3 частка квартири, власник [PERSON] , (номер запису про обтяження: 83517). Обтяження у вигляді арешту нерухомого майна зареєстровано 29.07.2004 реєстратором Третя херсонська державна нотаріальна контора на підставі постанови АА 035252, виданої 09.07.2004 ДВС Комсомольським РУЮ. Перевіркою розділів «Пошук ВД/ВП», «Пошук ВД/ВП (архів)», «Пошук ВД/ВП (спецрозділ)» Автоматизованої системи виконавчих проваджень (Наказ Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року № 2432/5 «Про затвердження положення про автоматизовану систему виконавчих проваджень») інформацію про виконавчі провадження в межах яких зареєстроване обтяження нерухомого майна за № 83517 не виявлено. З огляду на вищевикладене, у Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відсутня технічна можливість отримання інформації щодо підстав накладення обтяження у вигляді арешту нерухомого майна шляхом винесення постанови державного виконавця серія АА № 035252 від 09.07.2004 та відсутні підстави для вилучення даного обтяження. 29.04.2024 року позивачкою подано заяву про зміну предмету позову. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.09.2024 року замінено відповідача Корабельний районний відділ виконавчої служби міста Херсон Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) належним Міським комунальним підприємством "Виробниче Управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Херсона"; залучено Корабельний районний відділ виконавчої служби міста Херсон Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, підготовче засідання відкладено. 29.10.2024 року представником позивачки подано заяву про зміну предмету позову, у якій викладено позовну вимогу в новій редакції. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.12.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представником позивачки подано заяву про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомляв, відзив не подано. Треті особи в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, від приватного нотаріуса надійшла заява про розгляд справи у відсутність. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 31 березня 1978 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 31.03.1978 року. Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом № [NUMBER] про право власності на житло від 22.12.2000 р. виданого Фондом комунального майна м. Херсона. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.04.2023 року. Листом №47197 від 10.11.2023 року Корабельний районний відділ виконавчої служби міста Херсон Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на заяву [PERSON] повідомив, перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що відкритих або закритих виконавчих проваджень відносно [PERSON] , в рамках яких було накладено арешт на виконанні не перебуває. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №350308504 від 13.10.2023 р. на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] , накладено арешт постановою АА 035252 від 09.07.2004 року ДВС Комсомольського РУЮ. Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 13.11.2003 року у справі №2-6442/2003 стягнуто з [PERSON] на користь Виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона заборгованість в сумі 144,83 грн. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА 035252 від 09.07.2004 року ДВС Комсомольського РУЮ в межах виконання виконавчого листа №2-6442 від 05.02.2004 року Комсомольського районного суду м. Херсона про стягнення з [PERSON] на користь МКП «ВУВКГ м. Херсона» боргу в розмірі 144,83 грн. накладено арешт на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] . За матеріалами спадкової справи №74/2024 заведеної приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Васильковою О.В. до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що із заявою про прийняття спадщини 31.03.2023 року звернулася дружина померлого [PERSON] . 24.07.2023 року до нотаріуса надійшла заява доньки померлого [PERSON] , яка відмовилась від належної частки у спадщині після померлого батька на користь своєї матері [PERSON] . Відповідно до п.п.4.15, 4.17 п.4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції № 296/5 від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Таким чином, зазначеною нормою передбачено, що у випадку накладення арешту судовими чи слідчими органами на спадкове майно, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Як вбачається з матеріалів справи, арешт на все майно спадкодавця (1/3 частину майна) накладено державною виконавчою службою в рамках виданого виконавчого листа Комсомольським районним судом м.Херсона №2-6442 у 2004 році. Виконавче провадження не внесено до системи. Інші виконавчі провадження відносно [PERSON] відсутні. Відповідно до ч.1, 2 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Частиною 4 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено вичерпний перелік підстав для зняття арешту з усього майна боржника виконавцем. Відповідно до ч.5ст.59 зазначеного Закону у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Частиною 1 ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України). Згідно з п. 11 ч.1ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Відповідно до ч.1ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Оскільки право позивачки на отримання правовстановлюючого документу на спадкове майно є порушеним, воно підлягає захисту у судовому порядку. На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені вст.41 Конституції, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом. Зазначений принцип відображено й конкретизовано в ч.1 ст.321 Цивільного кодексу, згідно з якою право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним зі способів захисту права власності є гарантована вст.391 цього кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Згідно п.2. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Позов про зняття арешту з майна боржника може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 757/23139/18 (провадження № 61-14832св19). Вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права та є різновидом негаторного позову (пункт 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц, провадження № 14-496цс18). Позивачка [PERSON] є спадкоємицею майна на яке накладено арешт. Спору щодо права власності немає. Судом з`ясовано, що виконавче провадження, в рамках якого був накладений арешт відсутнє, інших виконавчих проваджень відносно спадкодавця в АСВП не виявлено, проте арешт залишився не знятим. Таким чином, вважаючи свої права як спадкоємця порушеними внаслідок існування арешту спадкового майна позивачка має правові підстави для звернення до суду з вказаним позовом, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України права та обов`язки, що складають спадщину, переходять до спадкоємців з часу відкриття спадщини. Враховуючи, що існування арешту перешкоджає позивачці реалізувати своє право на спадщину, відсутність на виконанні будь-яких виконавчих проваджень, в тому числі в рамках якого було накладено арешт на все майно спадкодавця, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 20 травня 2025 року. На підставі викладеного, ст.6-13, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved