Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилалися на те, що 27.02.2024 р. між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір №4420383 про надання коштів на 360 днів: з 27.02.2024 р. по 21.02.2025 р., періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, сума кредиту складає 11000,00 грн. На підставі погоджених умов, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання виконало перерахувавши кошти відповідачеві у сумі 11000,00 грн., однак відповідач не здійснював регулярні платежі, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. 25.10.2024 р. між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №25/10/2024, згідно якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» яке набуло право грошової вимоги за кредитним договором. В подальшому право вимоги на суму заборгованості відповідача, набув позивач за договором факторингу. Рішенням №251124/1 від 25.11.2024 р. було змінено найменування з ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 105127,87 грн, яка складається з заборгованості з тіла кредиту 10999,99 грн, процентів 62502,88 грн., нарахованих процентів ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» за 115 календарних днів 31625,00 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позові просив суд розглянути справу за їхньої відсутності у випадку відсутності відзиву. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, шляхом оголошення на сайті «Судова влада України» від 01.05.2025, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Суд, вважає можливим, розглянути справу заочно у спрощеному позовному провадженні за відсутності сторін у справі, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази у сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 27.02.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] був укладений договір №4420383 про надання коштів на 360 днів: з 27.02.2024 р. по 21.02.2025 р., періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, сума кредиту складає 11000,00 грн. На підставі погоджених умов, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору.. Цей договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «23152» 27.02.2024 р. Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. ст.\~6,\~627 ЦК України\~та ст. ст.\~11,\~12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши 27.02.2024 року договір про надання споживчого кредиту, [PERSON] взяв на себе зобов`язання одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором, що також підтверджується таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, інформаційним повідомленням, паспортом споживчого кредиту. З позову вбачається, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» не є банківською установою, тому зарахування кредитних коштів у сумі 11000,00 грн. відбулося через платіжну систему , на підставі укладеного Договору №210222-1 про організацію переказу коштів від 21.02.2022 р. між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА», тому саме та ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА», відповідно до договору №4420383 від 27.02.2024 р. було успішно перераховано грошові кошти у сумі 11000,00 грн. на свою платіжну картку № [NUMBER] . Згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] в банку емітовано картку № [NUMBER] , на яку 27.02.2024 року здійснено переказ коштів на суму 11000,00 грн. 25.10.2024 р. між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №25/10/2024, згідно якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги за кредитним договором. В подальшому право вимоги на суму заборгованості відповідача, набув позивач за договором факторингу, що підтверджується зазначеним договором факторингу, реєстром боржників, актом прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 р., витягом з реєстру боржників, платіжною інструкцією №3475 від 01.11.2024 р. Про відступлення права грошової вимоги було повідомлено відповідача. Рішенням №251124/1 від 25.11.2024 р. було змінено найменування з ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Враховуючи вищевикладене, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором м №4420383 від 27.02.2024, у сумі 105127,87 грн, яка складається з заборгованості з тіла кредиту 10999,99 грн, процентів 62502,88 грн., нарахованих процентів ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» за 115 календарних днів 31625,00 грн., що також підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1\~ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Так, одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно з ст.ст.\~610,\~611,\~612 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1\~ст. 627 ЦК України\~визначено, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно ч. 1\~ст. 1078 ЦК України,\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1\~ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, судом встановлено, що взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №4420383 від 27.02.2024, відповідач не виконав, тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі та стягнути з відповідача заборгованість у сумі 105127,87 грн. Що стосується вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат та витрат на правничу допомогу, то суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024 р., згідно якого інтереси ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» представляє адвокат Столітній М.М., що також підтверджується заявкою №6764 на виконання доручення до Договору №10/12-2024 від 10.12.2024 р., ордером про надання правничої допомоги №1821381 від17.02.2025 р., рахунком на оплату :6764-17/02-2025 від 17.02.2025 р. на суму 10000,00 грн. , актом №6764 прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) згідно Договору №10/12-2024 від 10.12.2024 р. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу в заявленому розмірі, а саме 10000,00 грн. Крім того, згідно зі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 грн., згідно платіжної інструкції від 14.02.2025 року №766.

Outcome: approved