Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДЕНЬ», в якому просила достроково розірвати договір оренди землі від 23 січня 2019 року, укладений між померлим чоловіком позивачки [PERSON] та відповідачем щодо земельної ділянки площею 3,1254 га, цільове призначення, якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами с. Кузничі Городнянської міської ради Чернігівської області, кадастровий номер 7421485300:03:000:3161. Також позивачка просила припинити речове право на спірну земельну ділянку, а саме право оренди земельної ділянки ТОВ «АГРО-ДЕНЬ», номер запису про інше речове право 30080731. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 січня 2019 року між [PERSON] та ТОВ «АГРО-ДЕНЬ» укладений договір оренди земельної ділянки площею 3,1254 га, кадастровий номер 7421485300:03:000:3161, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] , позивачка як спадкоємець за законом, успадкувала належну йому земельну ділянку площею 3,1254 га, у зв`язку з чим усі права та обов`язки, у тому числі і по договору оренди цієї земельної ділянки, перейшли до позивачки. Позивачка вказує, що всупереч умов договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та відповідачем, починаючи з 2021 року і по день звернення до суду, орендна плата ні попередньому орендодавцю (чоловіку позивачки), ні позивачці відповідачем не виплачена та останній припинив свою діяльність. Ухвалою судді від 16 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи остання повідомлена належним чином. 24.04.2025 позивачка подала до суду письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Також позивачка вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів (а. с. 22). Згідно із положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду відповідач повідомлявся належним чином за місцем реєстрації юридичної особи, перевіреної судом. За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 14-15). Згідно із відміткою поштового відділення судова повістка про виклик в судове засідання на 22.05.2025, не отримана адресатом, наявна відмітка, що адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 20). За вказаним кодом ЄДРПОУ у відповідача відсутній зареєстрований Електронний кабінет ЄСІТС. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За змістом ст. 223, 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача. Враховуючи той факт, що відповідач в розумінні ст. 130 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, не подав відзиву на позов, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази та інші матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 23 січня 2019 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДЕНЬ» укладено договір оренди земельної ділянки (рілля) площею 3,1254 га, кадастровий номер 7421485300:03:000:3161, строком на 10 років (а. с. 5-6). Договір зареєстрований в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 29 січня 2019 року (а. с. 7). За змістом врегульованих умов у розділі «Орендна плата» п. 9-13 сторонами договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 6% від нормативної грошової оцінки землі. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. Орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року. Розмір орендної плати переглядається кожного року в разі зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. У пунктах 30-36 договору визначено порядок зміни умов договору і припинення його дії. Відповідно до п. 34 договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок систематичного невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Пунктом 36 договору встановлено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи (в тому числі в порядку спадкування), а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов договору або його розірвання. Аналіз змісту договору оренди землі від 23.01.2019, укладеного між [PERSON] та ТОВ «АГРО-ДЕНЬ» свідчить, що між сторонами договору виникли орендні правовідносини. Згідно із ст. 93 Земельного кодексу України (далі ЗК України) право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Аналогічним чином оренда землі визначається і в Законі України «Про оренду землі». За змістом ч. 1 ст. 2 цього Закону відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Крім того, згідно із ст. 17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12 грудня 2024 року, виданим приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Неволько В. А., зареєстрованим в реєстрі за № 1383, установлено, що спадкоємцем земельної ділянки площею 3,1254 га, що розташована за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, Городнянська міська рада (за межами с. Кузничі) з кадастровим номером 7421485300:03:000:3161, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , є його дружина [PERSON] , [INFO] (а. с. 8). З дослідженого витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 407787669 від 12.12.2024 установлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Неволько В. А. 12.12.2024 набула у власність земельну ділянку площею 3,1254 га, кадастровий номер 7421485300:03:000:3161 (а. с. 9). Звертаючись з цим позовом, позивачка вказала, що орендна плата за спірну земельну ділянку була сплачена тільки за 2020 рік, але починаючи з 2021 року і по день звернення до суду, орендна плата ні попередньому орендодавцю (чоловіку позивачки), ні позивачці відповідачем не виплачена, що є системним порушенням обов`язку відповідача по внесенню орендної плати за користування земельною ділянкою. Докази виплати коштів та/або видачі сільгосппродукції (робіт, послуг) за користування землею у справі відсутні. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Положеннями ст. 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За положеннями ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право, крім іншого, вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до частин 3, 4, 5 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Частиною 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Систематична несплата орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. Отже, у розумінні вищевказаних норм підставою для припинення права користування земельною ділянкою та розірвання договору оренди може бути лише систематична несплата орендної плати. Як убачається із матеріалів справи, свій обов`язок по виплаті орендної плати за 2021-2024 роки ТОВ «АГРО-ДЕНЬ» не виконало, кошти не були виплачені. Таким чином, відповідачем (орендарем) було порушено обов`язок зі сплати орендної плати [PERSON] (первісному орендодавцю) та позивачці [PERSON] (орендодавцю наразі), оскільки орендна плата за користування належною останнім земельною ділянкою за період з 2021 по 2023 роки не була виплачена. При цьому суд ураховує, що орендна плата не була виплачена відповідачем навіть після пред`явлення позову до суду. Отже, з боку відповідача має місце систематичне порушення обов`язку по сплаті орендної плати позивачці за користування спірною земельною ділянкою. Відтак, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про розірвання договору оренди землі з підстав, що передбачені п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України. Одночасно слід припинити речове право право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7421485300:03:000:3161, яке зареєстровано у встановленому законом порядку за ТОВ «АГРО-ДЕНЬ». Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, а тому сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved