Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Херсонської міської ради про встановлення факту, що [PERSON] постійно проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Позов обґрунтовує тим, що він є спадкоємцем свого батька - [PERSON] , який помер [INFO] , і на момент своєї смерті не встиг оформити спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , і з якою батько позивача проживав однією сім`єю з жовтня 2011 року і по день її смерті. Встановлення в судовому порядку вказаного факту необхідно позивачу для отримання свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , увійшла до складу спадщини, що відкрилася після її смерті, а згодом - до складу спадщини, що відкрилася після смерті батька позивача - [PERSON] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21 листопада 2024 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила підготовче провадження по справі закрити та призначити справу до судового розгляду. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надав заяву про розгляд справи без її участі, при винесенні рішення покладалася на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [NUMBER] , позивач по справі - [PERSON] є сином [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) [PERSON] помер [INFO] . Як підтверджується наданими на виконання ухвали суду від 28.01.2025 року копіями матеріалів спадкової справи № 205/2024, 12 квітня 2024 року позивач звернувся до Першої Херсонської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] . Іншим спадкоємцем померлого є рідний брат позивача - третя особа по справі [PERSON] . Як вбачається з листа Першої Херсонської нотаріальної контори № 1219/02-14 від 28.09.2023 року, 28 вересня 2023 року [PERSON] звертався до Першої Херсонської нотаріальної контори за видачою свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] Факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 13.03.2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Згідно договору купівлі-продажу від 01 серпня 2005 року, посвідченого нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Скульським А.А., зареєстрованого в реєстрі за № 2873, та як підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 1296485 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7947463, - [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS] . Листом Першої Херсонської нотаріальної контори № 1219/02-14 від 28.09.2023 року [PERSON] було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] з посиланням на те, що на момент смерті [PERSON] її місце проживання було зареєстровано за іншою адресою, ніж місце проживання [PERSON] , а також через відсутність документів, які б підтверджували родинний зв`язок між [PERSON] та [PERSON] ; за вказаних обставин [PERSON] було запропоновано звернутися за вирішенням даних питань до суду. Докази звернення [PERSON] до суду з відповідними вимогами в матеріалах справи відсутні. З отриманих на запит суду медичних документів [PERSON] вбачається, що він мав хронічні проблеми зі здоров`ям - хронічний бронхіт з бронхообструктивним синдромом, кардіосклероз, посттромбофлембатична хвороба, трофічні виразки обох нижніх кінцівок тощо; в періоди 30.01.2024 - 06.02.2024, 08.02.2024 - 14.02.2024, 18.02.2024-23.02.2024 перебував на стаціонарному лікуванні в Херсонській міській клінічній лікарні імені Є.Є. Карабелеша. [PERSON] помер [INFO] , на момент своєї смерті право на спадкове майно [PERSON] не оформив. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За приписами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на викладене вище, позивач, як спадкоємець свого померлого батька [PERSON] , має право на звернення до суду з даним позовом, спрямованим на захист прав, які належали спадкодавцю на момент його смерті, а саме: права на спадщину після смерті [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтями 1261 - 1265 ЦК України визначена черговість прийняття спадщини спадкоємцями. Згідно з ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно роз`яснень викладених у п. 21 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р., при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Як підтверджується матеріалами справи [PERSON] та [PERSON] з жовтня 2011 року по 08 грудня 2022 року проживали разом однією сім`єю як чоловік та дружина, піклувалися один про одного, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та побут. Згідно акту підтвердження фактичного місця проживання № 405 від 16.05.2024 року та довідки про фактичне місце проживання осіб (склад сім`ї) у житловому приміщенні (будинку) № 74 від 21.05.2024 року, виданої головою квартального комітету № 17, [PERSON] , [INFO] , з жовтня 2011 року і до дня своєї смерті проживала без реєстрації зі [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Матеріалами справи також підтверджується, що на час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] жоден з них не перебував у іншому шлюбі. Так, згідно листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 17 лютого 2025 року № 772/25.9-20, наданого на виконання ухвали суду від 28 січня 2025 року, відповідно до перевірки Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актових записів про шлюб на [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] не виявлено. Одночасно в наявності актові записи: - про шлюб на [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , № 1216, складений 31.08.1968 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області; - про розірвання шлюбу між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , № 224, складений 20.03.1992 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні; - про шлюб на [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , № 153, складений 25.03.1992 року відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні; - про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , № 832, складений 19.04.2011 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області. Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про одруження [NUMBER] , 15 лютого 1964 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого 11 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського РУЮ у м. Херсоні, [PERSON] померла [INFO] . З огляду на викладене вище суд погоджується з доводами позивача про те, що його батько - [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , оскільки вони, не перебуваючи у інших шлюбах, разом проживали однією сім`єю як чоловік та дружина впродовж одинадцяти років з жовтня 2011 року і до [INFO] - моменту смерті [PERSON] . Докази наявності у [PERSON] спадкоємців першої-третьої черги в матеріали справи не надано. Згідно Інформаційної довідки із спадкового реєстру № 74127030 від 28.09.2023 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно підпункту 4.1 пункту 4 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Підпунктом 4. 4 пункту 4 глави 10 розділу ІІ вказаного порядку передбачено, що факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Перелік способі захисту, визначений у частині другі статті 16 ЦК України не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абз.12 частини другої вказаної статті). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення чи спричиненим цими діями наслідкам. (аналогічні висновки сформулювала Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у п.57 постанови від 05.06.2018 у справі №338/180/18, у п.33 постанови від 19.03.2020 у справі №210/4458/15-ц). Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши зібрані по справі докази та встановивши обставини справи, враховуючи норми діючого законодавства, що регулюють спадкові правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved