Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про вставлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 1991 рік (у тому числі станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року) за адресою: с. Трудолюбівка, Кропивницького (колишнього Бобринецького) району Кіровоградської області. В обґрунтування заяви зазначила, що вона народилась [INFO] в м. Каїнари, Каушенського району, Республіка Молдова, її батьками є: батько [PERSON] , національність молдован, та мати [PERSON] , національність молдованка. 22.04.1977 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що сільською радою Каїнари, Каушенського району, Республіки Молдова зроблено актовий запис №10. Після реєстрації шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 23.03.1979 року здійснила заміну паспорта та була документована паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії [NUMBER] , виданим відділом внутрішніх справ Каушенського райвиконкому Молдавської РСР. 01.06.1993 року відділом внутрішніх справ Бобринецького району Кіровоградської області до паспорту вклеєно фотокартку у зв`язку з досягненням віку. У паспорті наявний штамп про реєстрацію у с. Трудолюбівка Бобринецького району Кіровоградської області з 04.06.1993 року. У 1985 році переїхала до с. Трудолюбівка, Кропивницького району Кіровоградської області де проживає до тепер. [INFO] від спільного проживання з [PERSON] народився син [PERSON] у с. Трудолюбівка, Кропивницького (колишнього Бобринецького) району Кіровоградської області. [INFO] від спільного проживання з [PERSON] народилась донька [PERSON] у с. Трудолюбівка Бобринецького району Кіровоградської області. Вказує, що паспорт громадянина України не отримувала, а має лише паспорт громадянина колишнього СРСР. Звернувшись до Центрально-Південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби для встановлення належності до громадянства України на підставі п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України», відповіддю Центрально-Південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби №3501.3-853/35.1-25 від 03.02.2025 року їй було відмовлено у підтвердженні належності до громадянства України та рекомендовано встановити факт постійного проживання на території України за станом 24 серпня 1991 року або проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року у судовому порядку. Встановлення факту проживання на території України є необхідним для підтвердження її належності до громадянства України, отримання паспорта громадянина України. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26.02.2025 року заяву залишено без руху та встановлено заявнику строк для усунення її недоліків (а.с.29-31). Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04.03.2025 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено справу до розгляду. За власною ініціативою судом витребувано докази (а.с.39-40). Заявник та його представник в судовому засіданні заяву підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ній. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від головного спеціаліста Бобринецького сектору Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби Зінченко Ю.М. надійшли письмові пояснення за змістом яких при зверненні заявника до територіального підрозділу Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби з питання встановлення належності до громадянства України необхідно надати зокрема судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24.08.1991 року або за станом на 13.11.1991 року (а.с.59-63). Суд, вислухавши заявника та його представника, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, в їх сукупності приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] народилась [INFO] в м. Каїнари, Каушенського району, Республіка Молдова, батьками якої є: [PERSON] , національність молдован, [PERSON] , національність молдованка, що підтверджується копіями свідоцтва про народження та архівної виписки із запису акту про народження з перекладом з румунської на українську мову (а.с.5-7, 105-107). 22.04.1977 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , про що примерії Каїнари, Каушенського району, Республіки Молдова 22.04.1977 року складено актовий запис №10. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб та архівної виписки із запису акту про реєстрацію шлюбу з перекладом з румунської на українську мову (а.с.8-12). 23.03.1979 року [PERSON] отримала паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії [NUMBER] , виданий 23.03.1979 року відділом внутрішніх справ Каушенського райвиконкому Молдавської РСР. 01.06.1993 року відділом внутрішніх справ Бобринецького району Кіровоградської області до паспорту вклеєно фотокартку у зв`язку з досягненням віку. У паспорті наявний штамп про реєстрацію місця проживання у с. Трудолюбівка Солонцюватської сільської ради з 04.06.1993 року (а.с.12-16). Відповідно до копії довідки Василівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області №111 від 02.09.2020 року, [PERSON] дійсно була тимчасово прописана з 17.05.1985 року відповідно до запису домової книги в селі Трудолюбівка, Кропивницького (колишнього Бобринецького) району, Кіровоградської області (а.с.16 зворотній бік). Відповідно до копії довідки Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №11-40/22/1 від 17.01.2025 року факт реєстрації місця проживання [PERSON] за станом на 1991 рік підтверджується відповідним записом будинкової книги №155 з 17.05.1985 року за адресою: с. Трудолюбівка Кропивницького (колишнього Бобринецького) району Кіровоградської області. Факт проживання [PERSON] за станом на 1991 рік підтверджується відповідним записом погосподарської книги за 1991-1995 роки в с. Трудолюбівка Кропивницького (колишнього Бобринецького) району Кіровоградської області, особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.17). [INFO] від спільного проживання [PERSON] з [PERSON] народився син [PERSON] у с. Трудолюбівка, Кропивницького (колишнього Бобринецького) району Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.20). [INFO] від спільного проживання [PERSON] з [PERSON] народилась донька [PERSON] у с. Трудолюбівка Бобринецького району Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.20 зворотній бік). За інформацією інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» від 21.01.2025 року [PERSON] , [INFO] , притягувалась до кримінальної відповідальності у 2002, 2005, 2008, 2010 та 2011 роках на території Кіровоградської області (а.с.21). Згідно відповіді Центрально-Південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби від 03.02.2025 року, за обліками відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань паспортизації, реєстрації та еміграції Центрально-Південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби місце проживання [PERSON] , [INFO] , уродженки Республіки Молдова, значиться зареєстрованим з 19.11.1993 року за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький (колишній Бобринецький) район, с. Трудолюбівка (без зазначення вулиці та номеру будинку), по паспорту колишнього СРСР зразка 1974 року серії [NUMBER] , виданого 23.03.1979 року Каінарським РВВС Республіки Молдова (а.с.22). Також з вказаної відповіді вбачається, що [PERSON] було відмовлено у підтвердженні належності до громадянства України та рекомендовано встановити факт постійного проживання на території України за станом 24 серпня 1991 року або за станом на 13 листопада 1991 року у судовому порядку. За інформацією Бобринецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 11.03.2025 року №118/335-29, отриманої на запит суду, відсутні актові записи про народження, смерть, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені відносно [PERSON] , [INFO] (а.с.56). За інформацією Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, отриманої на запит суду, [PERSON] на обліку як одержувач пенсії не перебуває, страхові виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві та/або професійним захворюванням, житлову субсидію та пільги на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу та інші виплати не отримує (а.с.111-112). Свідок [PERSON] пояснила, що знає [PERSON] як жительку с. Трудолюбівка, у якої відсутній паспорт громадянина України. [PERSON] приїхала в с. Трудолюбівка у 1985 році разом з [PERSON] , у яких у 1988 році народився син [PERSON] та у 1991 році дочка [PERSON] . [PERSON] з 1985 року по даний час постійно проживала в с. Трудолюбівка, нікуди не виїжджала. З 1988 року по 1990 рік [PERSON] працювала в колгоспі «Дружба» різноробочою. Також їй відомо, що [PERSON] притягувалась до кримінальної відповідальності за крадіжку, паспорт радянського зразка якої перебував в міліції, який повернули останній у 2010 році. Свідок [PERSON] пояснила, що проживає в с. Трудолюбівка з 01.04.1991 року та з цього часу знає [PERSON] як односельчанку. [PERSON] працювала в колгоспі «Дружба» до його розпаду. [PERSON] проживала в с. Трудолюбівка з 1991 року постійно по даний час, ніде не виїжджала. Частиною першою статті 15 ЦПК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Порядок розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження визначений главами 1 і 6 розділу IV ЦПК України. Окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України). Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні. Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону. Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - із 13 листопада 1991 року (частина друга статті 3 Закону України «Про громадянство України»). Встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України особи, дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року). Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень статті 293 ЦПК України та статті 3 Закону України «Про громадянство України» і залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року. Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України визначений Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 року №215 (далі - Порядок). Пунктом 7 Порядку визначено, що встановлення належності до громадянства України стосується: а) громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року, в тому числі: осіб, які за станом на 13 листопада 1991 року проходили строкову військову службу на території України і після її проходження залишилися проживати на території України; осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або за станом на 13 листопада 1991 року відбували покарання в місцях позбавлення волі на території України та перебували у громадянстві колишнього СРСР і до набрання вироком суду законної сили постійно проживали відповідно на території УРСР або проживали на території України; б) осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті «а» цього пункту; в) осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття та виховувалися в державних дитячих закладах України. Оформлення належності до громадянства України стосується осіб, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та дітей таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття. Перевірка належності до громадянства України стосується осіб, які перебувають за кордоном і в яких відсутні документи, що підтверджують громадянство України, або якщо виникла необхідність перевірки факту перебування таких осіб у громадянстві України. Згідно з пунктом 8 Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Тобто у таких випадках одним із необхідних документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Пунктом 25 Порядку визначено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а»-«в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Враховуючи вищезазначене, слід дійти висновку, що належність до громадянства України встановлюється на підставі статті 3 Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом проживання або постійного проживання на території України в певний час і такий факт може бути встановлено на підставі судового рішення. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 24 лютого 2021 року у справі № 522/20494/18 (провадження № 61-6498св20), від 05 квітня 2021 року у справі № 523/14707/19 (провадження № 61-16116св20), від 07 серпня 2023 року у справі № 756/16751/21 (провадження № 61-5793св23). Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини у справі суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт постійного проживання заявника на території України, станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року за адресою: с. Трудолюбівка Кропивницький (колишній Бобринецький) район Кіровоградської області. Враховуючи,\~що встановлення\~факту постійного\~проживання на\~території України\~має для\~заявника юридичне\~значення та\~необхідне йому\~для підтвердження\~належності до\~громадянства України,\~отримання паспорта\~громадянина України,\~беручи до\~уваги наявність\~доказів на\~підтвердження постійного\~проживання на\~території України\~впродовж тривалого\~терміну та\~зокрема,\~станомна 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає частковому задоволенню. В задоволенні заяви в частині вставлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 1991 рік слід відмовити, так як така вимога має неконкретний характер щодо дати події з урахуванням характеру правовідносин, у зв`язку з якими пов`язується мета встановлення цього факту, яка юридичного значення не має. Відповідно до\~ч.7\~ст.294\~ЦПК України\~при ухваленні\~судом рішення в справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: partial