Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

17.08.2021 року адвокат Беркут А.О., від імені та в інтересах [PERSON] , звернулася до Святошинського районного суду міста Києва з позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, яким позивається до Держави Україна в особі Києво-Святошинського районного суду Київської області , треті особи без самостійних вимог: Вища рада правосуддя, Державна судова адміністрація України, Державна казначейська служба України, [PERSON] .. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що протягом квітня - травня 2021 року посадовою / службовою особою Києво-Святошинського районного суду Київської області щодо [PERSON] , вчинено незаконні діяння, які знаходяться у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з наслідками у вигляді завданої моральної (2 000,00 грн) та матеріальної шкоди (13 000,00 грн), які просив стягнути з Держави Україна за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинського районного суду Київської області, з огляду на наступні доводи та аргументи. Так, 06.04.2021, 16.04.2021 та 19.04.2021 Києво-Святошинським районним судом Київської області зареєстровано ряд справ, повідомлення про реєстрацію яких надходило на аккаунт [PERSON], електронну пошту: [INFO] та підсистему «Електронний Суд» за № № (1) 369/4463/21, (2) 369/5114/21, (3) 369/5115/21, (4) 369/5123/21, (5) 369/5126/21, (6) 369/5130/21, (7) 369/5146/21, (8) 369/5152/21. У вищевказаних судових справах [PERSON] визначений як відповідач, а його брати як співвідповідачі тощо. За даними матеріалів зазначених справ, позовні заяви є копією однієї заяви - їх подано до одних і тих самих відповідачів, з тим самим предметом та з тих же самих підстав. Вважає, що пред`явлення 8 ідентичних позовних заяв здійснено задля маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями: застосовано так звані «віяла» / «рулетку». Цей спосіб зловживання полягає у подачі позивачем до суду кількох ідентичних позовів (з дефектами - як у справах № № (1), (4), (5) або у майбутньому подається клопотання позивача про повернення заяви - як у справах № № (2), (3), (6), (7), які розподілялися на різних суддів та, як наслідок, судді змушені залишати такі позови без руху або повертати без розгляду, до обрання «потрібного/зручного» судді). Опісля реєстрації вищезазначених справ, з ними відбувалися незрозумілі речі, найпомітніші з яких: (а) втрата доступу позивача, у підсистемі «Електронний Суд»; (б) відсутність інформації про справи (1) - (7) на офіційному вебсайті Судової влади України; (в) відсутність рішень у ЄДРСР тощо. Надходження інформації про пред`явлення та фіксацію автоматизованого розподілу вищезазначених справ між суддями та втрата доступу [PERSON] до справ № № (1), (4) - (7); (б) відсутність інформації про справи (1) - (7) на офіційному вебсайті Судової влади України тощо, викликало у [PERSON] відчуття тривоги, змінило звичайний життєвий ритм, завдало моральної шкоди, яку Позивач оцінює у розмірі 2 000,00 грн, та зумовило необхідність вжиття заходів реагування на очевидні порушення, захищати свої права та охоронювані законом інтереси. У період з 21.04.2021 року Беркут А.О., як адвокат здійснювала заходи щодо з`ясування причин та підстав обмеження [PERSON] доступу до кабінету користувача у підсистемі «Електронний суд» та відсутності інформації на офіційному веб-сайті Судової влади України, по вищевказаному переліку справ, зокрема складалися та надсилалися адвокатські запити, скарги тощо. 05.05.2021 року адвокатом [PERSON] було направлено скаргу до Державної судової адміністрації України на дії працівників апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області, яка у свою чергу, направлена на розгляд до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Київській області, одночасно [PERSON] 05.05.2021 ознайомився з матеріалами справ після чого направив на адресу Державної судової адміністрації України скарги, доступ до справ (4) - (7) відновлено, доступ до справи (1) відновлено 31.05.2021. 10.06.2021 наказом Управління Державної судової адміністрації України № 59, у відповідності до ст. ст. 68, 71 Закону України «Про державну службу», порушено дисциплінарне провадження, стосовно заступника керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області [PERSON], якому 30.06.2021 року було оголошено догану. Вважає, що вищий адміністративний керівний склад суду сприяв та формував діяння, які мають ознаки зловживання / порушення закону та створив перешкоди, зокрема [PERSON] у справедливому розгляді справи № 369/5152/21, а також незаконно обмежив доступ позивача до зазначених вище справ. Таким чином, наказом Управління Державної судової адміністрації України № 75, зафіксовано протиправність діяння [PERSON] , яким заподіяно шкоду [PERSON] . На підтвердження факту наявності майнової шкоди, її розміру, причинного зв`язку між протиправним діянням відповідача в особі Києво-Святошинського районного суду Київської області та третьої особи [PERSON] позивач посилається на договір про надання правничої допомоги за яким адвокат надала, а [PERSON] прийняв правову допомогу (послуги), щодо з`ясування причин обмеження доступу та відновлення доступу позивача до зазначених вище судових справ у підсистемі «Електронний суд», на загальну суму 13 000,00 грн. , яка була сплачена позивачем 09.08.2021 року відповідно до квитанції № 1221603493643498. Посилаючи на те, що між діями відповідача Києво-Святошинського районного суду Київської області в особі заступника керівника апарату [PERSON] та завданою [PERSON] шкодою є прямий причинно-наслідковий зв`язок із наслідками у вигляді моральної шкоди (2 000, 00 грн.) та майнової шкоди (13 000, 00 грн.), представник позивача просила стягнути з Держави Україна за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинського районного суду Київської області на користь позивача [PERSON] на відшкодування майнової шкоди 13 000, 00 гривень, на відшкодування моральної шкоди 2 000, 00 гривень, а також відшкодувати понесені судові витрати при зверненні до суду з позовом. Крім того, представник позивача просила Святошинський районний суд міста Києва скерувати матеріали справи за позовом [PERSON] до Держави Україна в особі Києво-Святошинського районного суду Київської області, треті особи без самостійних вимог: Вища рада правосуддя, Державна судова адміністрація України, Державна казначейська служба України, [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди до Київського апеляційного суду міста Києва для визначення підсудності. Ухвалою судді Святошинського районного суду міста Києва від 17.08.2021 року матеріали справи №759/18596/21 було передано до Київського апеляційного суду для визначення підсудності. 26.10.2021 року суддею Київського апеляційного суду повернуто без розгляду ухвалу судді Святошинського районного суду м. Києва від 17.08.2021 року про передачу справи для визначення підсудності разом з матеріалами справи. Ухвалою судді Святошинського районного суду міста Києва від 22.11.2021 року відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою [PERSON] до Держави Україна в особі Києво-Святошинського районного суду Київської області, треті особи без самостійних вимог: Вища рада правосуддя, Державна судова адміністрація України, Державна казначейська служба України, [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди. Постановою Київського апеляційного суду від 24.01.2022 року задоволено апеляційну скаргу [PERSON] , ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 22.11. 2021 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. 20.05.2022 року суддею Святошинського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до Держави Україна в особі Києво-Святошинського районного суду Київської області , треті особи без самостійних вимог: Вища рада правосуддя, Державна судова адміністрація України, Державна казначейська служба України, [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 02.06.2022 року представник позивача [PERSON] - адвокат Беркут А.О., звернулася до Святошинського районного суду міста Києва з клопотанням про заміну неналежного відповідача Держава Україна в особі Києво-Святошинського районного суду Київської області на належного відповідача Держава Україна в особі Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області. Клопотання обґрунтоване тим, що , під час звернення до суду з позовом, відповідачем визначено Державу Україна в особі Києво-Святошинського районного суду Київської області за місцем роботи третьої особи [PERSON] . Проте, проаналізувавши зміст, постанови Київського апеляційного суду від 24.01.2022 року та ухвали суду від 20.05.2022 року у даній справі, позивач дійшов висновку, що належним відповідачем має бути Держава Україна в особі Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, відповідно до наказу якого було призначено на посаду заступника керівника апарату Святошинського районного суду Київської області третю особу у справі [PERSON] Адвокат Беркут А.О. просила стягнути з Держави Україна за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області на користь [PERSON] 15 000, 00 гривень з яких 13 000, 00 гривень на відшкодування майнової шкоди, 2 000, 00 гривень на відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати пов`язані з розглядом цієї справи. 18.07.2022 року представник третьої особи Вищої ради правосуддя надіслав на адресу Святошинського районного суду м. Києва пояснення на позов [PERSON] , відповідно до змісту яких просить суд відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи Вищої ради правосуддя також стверджував, що питання, котрі порушені в позовній заяві не відносяться до повноважень Вищої ради правосуддя, а відтак рішення суду у цій же справі жодним чином не вплине на права та обов`язки Вищої ради правосуддя. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 06 лютого 2023 року задоволено клопотання сторони позивача, замінено відповідача з особи Києво-Святошинський районний суд Київської області на Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області. Цивільну справу за позовом [PERSON] до Держави Україна в особі Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області , треті особи без самостійних вимог: Вища рада правосуддя, Державна судова адміністрація України, Державна казначейська служба України, [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди передано за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва. 17.02.2023 року справа прийнята до провадження суддею Голосіївського районного суду міста Києва Колдіною О.О., призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження. 21.03.2023 року Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області подало до суду відзив на позов [PERSON] , відповідно до змісту якого, відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю. Відповідач в.о. начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, не заперечуючи обставини, що стали підставою для звернення позивача [PERSON] до суду з позовом про відшкодування шкоди стверджував, що підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді майнової та моральної шкоди є не тільки факти неправомірних дій цього органу чи його посадових чи службових осіб, а факт неправомірності (незаконності) рішень, дій чи бездіяльності органу що призвели до завдання шкоди, повинен бути встановлений у передбаченому законом порядку, тобто повинен підтверджуватися відповідним рішенням, ухвалою, постановою, вироком суду, яке має значення для справи про відшкодування шкоди. Послався також на те, що на момент подачі відзиву не існує жодного рішення суду про визнання дій або бездіяльності посадової особи Києво-Святошинського районного суду Київської області [PERSON]протиправними, внаслідок чого порушено право позивача, а тому відсутні докази на підтвердження того, що Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Київській області завдано моральної шкоди позивачу. Стверджував, що факт неправомірності (незаконності) прийняття рішення, вчинення дій чи бездіяльності відповідачем, щодо завдання моральної шкоди відсутній. Крім того відповідач зазначив, що позовна вимога про відшкодування майнової шкоди, є відшкодуванням позивачу його витрат сплачених ним за послуги адвоката у розмірі 13 000, 00 гривень, що за своєю природою відноситься до судових витрат. Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 21.02.2022 року стягнуто з Держави Україна за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинського районного суду Київської області на користь [PERSON] 11 000, 00 гривень витрат на правову допомогу, а відтак відсутні будь-які правові підстави для стягнення майнової шкоди з відповідача. Ухвалою суду від 11.05.2023 року судом витребувано від Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області завірені належним чином матеріали дисциплінарного провадження, відкритого за скаргою адвоката Беркут А.О. відносно дій заступника керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області [PERSON] , та рішення , прийняті за результатами розгляду скарги. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Ольшевської І.О. від 25 серпня 2023 року задоволено заяву позивача [PERSON] про повернення судового збору у розмірі 908, 00 гривень у справі №759/18595/21, як надмірно сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом. 24.08.2023 року адвокат Беркут А.О., від імені та в інтересах позивача [PERSON] подала до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог в якій, посилаючись на тривалий розгляд справи, а також високий рівень інфляційних процесів та макроекономічних показників, що зумовило втрату купівельної спроможності заявлених до стягнення збитків у розмірі 13 000, 00 гривень вважала за необхідне збільшити розмір позовних вимог на суму інфляційних втрат позивача - 4 680, 13 грн. Просила стягнути з відповідача на користь позивача 19 680, 13 грн., з яких 17 680, 13 грн. - майнова шкода, та 2 000, 00 грн. - моральна шкода. У підготовчому засіданні 08.11.2023 року судом прийнято до провадження заяву адвоката Беркут А.О., в інтересах позивача [PERSON] про збільшення розміру позовних вимог. 23.11.2023 року відповідачем Державною судовою адміністрацією України в Київській області подано відзив на заяву про збільшення розміру позовних вимог. У відзиві на позов відповідач повторно звернув увагу суду, що заявлена позивачем до відшкодування сума 13 000, 00 грн., як майнова шкода не є такою, оскільки фактично позивач просить відшкодувати понесені ним витрати на правову допомогу. Також звертав увагу суду на те, що ухвалою Київського апеляційного суду від 21.11.2022 року про зміну порядку виконання в постановах Київського апеляційного суду від 24.01.2022 та від 21.02.2022 у справі №759/18595/21, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Держави Україна в особі Територіального управління Державної судової адміністрації України у Київській області, яке є розпорядником коштів Києво-Святошинського районного суду Київської області на користь [PERSON] судові витрати (судовий збір у розмірі 454,00 грн. та 11 000, 00 грн. витрат на правову допомогу) Тобто , було фактично стягнуто ціну позову про відшкодування майнової шкоди. На момент звернення до суду з цим позовом не існувало невиконаного грошового зобов`язання держави перед позивачем, а тому положення частини 2 статті 625 ЦК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. 29.11.2023 року представник позивача [PERSON] - адвокат Беркут А,О. подала до суду відповідь на відзив Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області. Представник позивача заперечила твердження відповідача, що заявлена до відшкодування майнова шкода є судовими витратами та відшкодована позивачу. Стверджувала, що саме діями заступника керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області, що пов`язані не з процесуальними чи іншими рішеннями в конкретній судовій справі чи справах, а з виконанням зазначеною особою своїх професійних обов`язків. Завдана позивачу майнова шкода дійсно ґрунтується на укладеному з адвокатом договорі, проте не є судовими витратами, а витратами які поніс позивач, задля захисту від неправомірних діянь працівника апарату Києво- Святошинського районного суду Київської області. Твердження відповідача, що на користь позивача вже стягнуто 11 450, 00 гривень, тобто було фактично стягнуто ціну позову про відшкодування майнової шкоди є помилковим. Зі змісту рішення Київського апеляційного суду від 21.02.2022 року чітко вбачається за що та на якій правовій підставі стягуються 11 000, 00 гривень. Представник позивача також наполягала, що відповідач має невиконане зобов`язання відшкодувати [PERSON] майнову шкоду в розмірі 13 000, 00 грн., а також втрати від інфляції нараховані на зазначену суму боргу відповідно до ст. 625 ЦК України. 01 січня 2024 року справа прийнята до провадження головуючим суддею на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2023 року. . 15.05.2024 року позивач [PERSON] подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, заявлених до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, а саме в частині відшкодування моральної шкоди з 2 000, 00 гривень до 1, 00 гривні, майнову шкоду просив відшкодувати у розмірі 18 087, 81 гривень. 22 травня 2024 року судом прийнято до провадження у цій же справі заяву [PERSON] про зменшення позовних вимог. Підготовче провадження закрито 10 лютого 2025 року. У судовому засіданні 27.05.2025 року позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві, заявах про заміну відповідача, збільшення та зменшення розміру позовних вимог підтримав у повному обсязі. Стверджував, що саме діями третьої особи [PERSON] , котрий у період часу з квітня по травень 2021 року обіймав посаду заступника керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області і під час виконання своїх посадових обов`язків, вчинив дії на обмеження його у доступі до кабінету користувача в підсистемі «Електронний суд». Вказав, що з 16 по 19 квітня 2021 року на його аккаунт надійшло ряд повідомлень про реєстрацію вхідного документу та фіксацію автоматизованого розподілу цивільних справ, стороною яких був він. У той же час, коли він в особистому кабінеті «Електронний суд» бажав ознайомитися з зареєстрованими та розподіленими між суддями Києво-Святошинського районного суду цивільними справами на підставі отриманих повідомлень отримував відповідь, що він більше не має доступу до документу, або документ вилучений. Зазначені обставини його дуже хвилювали, оскільки на той час певними особами вчинялося ряд дій на заволодіння майном його матері. Особа, що подала до суд вісім аналогічних позовних заяв, відповідачем у яких був він, переслідувала мету, що одна з позовних заяв буде розподілена судді, котрим буде ухвалено рішення на користь позивача щодо майна його родини. Саме тільки за наслідками його обізнаності, у спосіб отримання через електронний кабінет інформації про надходження справ він мав можливість вчасно контролювати стан справ та скористатися правом відводу головуючому судді за наявності для того підстав. Коли ж він був позбавлений до доступу справ, інформацію про надходження яких отримав, то йому необхідно було вживати заходи для встановлення причин позбавлення його доступу до інформації, котру він попередньо отримав, вжиття заходів з метою припинення протиправних дій та недопущення порушення його прав та інтересів, а також встановлення особи котра вчиняла такі протиправні дії. Для цього йому необхідно було скористатися правничою допомогою фахівця у галузі права. Вартість понесених ним витрат на правничу допомогу склала 13 000, 00 гривень. Позивач [PERSON] також вказав суду, що за результатами проведеної його представником - адвокатом Беркут А.О. роботи було встановлено, що неправомірні дії з метою обмеження його у доступі до інформації, що надходила на його ж аккаунт у підсистемі «Електронний суд» вчиняв - заступник керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Дяченко В.В.. З огляду на те, що на посаду заступника керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Дяченко В.В. був призначений Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Київській області, відповідно обов`язок відшкодовувати шкоду, завдану з вини заступника керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області [PERSON] має бути покладено на Державу Україна в особі Територіального управління Державної судової адміністрації в Київській області. Позивач стверджував, що завдана йому майнова шкода, котра складається з понесених ним витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 13 000, 00 гривень не може бути йому відшкодована, як правнича допомога, оскільки таку допомогу він не отримував в межах конкретної справи, що розглядалася судом. Зазначені витрати на правничу допомогу підлягають йому відшкодуванню, як майнова шкода завдана з вини третьої особи - заступника керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області [PERSON], оскільки саме у зв`язку з вчиненням останнім протиправних дій він, [PERSON] , потребував послуг адвоката для захисту своїх законних прав та інтересів. Просив стягнути з Держави Україна в особі Територіального управління Державної судової адміністрації в Київській області на його користь на відшкодування майнової шкоди 13 000, 00 грн., що становить понесені ним витрати на оплату послуг адвоката за договором про надання правової допомоги, а також втрати від інфляції у розмірі 4 680, 13 гривень, на відшкодування моральної шкоди 1, 00 гривень, понесені судові витрати по сплаті судового збору. Заслухавши позивача [PERSON] , дослідивши відзив на позов відповідача та пояснення третьої особи Вищої ради правосуддя, докази наявні в матеріалах справи, оцінивши все в сукупності суд дійшов наступних висновків. Так, відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 13 ЦПК України регламентує, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частин 1 статті 95 ЦПК України, доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Частиною 1 статті 81 ЦПК УКраїни, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За даними матеріалів справи позивач [PERSON] має зареєстрований електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі. Звертаючись до суду з позовом, в обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що його було обмежено у доступі до кабінету користувача в підсистемі «Електронний суд» (№Б24-21) для отримання інформації щодо справ, повідомлення про реєстрацію яких надходили на його електронну пошту: [INFO] та підсистему «Електронний Суд». Так, судом встановлено, що до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшли та були зареєстровані в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі та розподілені між суддями позовні заяви [PERSON] , від імені та в інтересах якого діяв представник - адвокат Ручко О.М., до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа ТОВ «Гранд Девелопмент Груп» про визнання правочинів нікчемними та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину: 06.04.2021 за вхідним №14993, єдиний унікальний номер судової справи: 369/4463/21, головуючий суддя А.В. Янченко, дата внесення до системи автоматизованого розподілу 06.04.2021 (а.с.19-25 тому №1); 16.04.2021 за вхідним №17004, єдиний унікальний номер судової справи: 369/5114/21, головуючий суддя І.О. Фінагеєва, дата внесення до системи автоматизованого розподілу 16.04.2021 (а.с. 26-32 тому №1); 16.04.2021 за вхідним №17023, єдиний унікальний номер судової справи: 369/5115/21, головуючий суддя І.О. Фінагеєва, дата внесення до системи автоматизованого розподілу 16.04.2021 (а.с. 33-39 тому №1); 16.04.2021 за вхідним №17052, єдиний унікальний номер судової справи: 369/5123/21, головуючий суддя Д.Д.Усатов, дата внесення до системи автоматизованого розподілу 16.04.2021 (а.с. 40-47 тому №1); 19.04.2021 за вхідним №17101, єдиний унікальний номер судової справи: 369/5126/21, головуючий суддя Д.Д.Усатов, дата внесення до системи автоматизованого розподілу 19.04.2021 (а.с. 48-55 тому №1); 19.04.2021 за вхідним №17162, єдиний унікальний номер судової справи: 369/5130/21, головуючий суддя А.В. Янченко, дата внесення до системи автоматизованого розподілу 19.04.2021 (а.с. 56-63 тому №1); 19.04.2021 за вхідним №17300, єдиний унікальний номер судової справи: 369/5146/21, головуючий суддя А.В. Янченко, дата внесення до системи автоматизованого розподілу 19.04.2021 (а.с. 64-71 тому №1); 19.04.2021 за вхідним №(нечитаємий), єдиний унікальний номер судової справи: 369/5152/21, головуючий суддя А.Волчко, дата внесення до системи автоматизованого розподілу 19.04.2021(18:04:57) (а.с. 72-80 тому №1); Аналізом змісту позовних заяв, зареєстрованих у Києво-Святошинському районному суді Київської області у період часу з 06. по 19.04.2021 року за №№ 369/4463/21, 369/5114/21, 369/5115/21, 369/5123/21, 369/5126/21, 369/5130/21, 369/5146/21, 369/5152/21 встановлено, що кожна позовна заява стосувалася: майнових прав на квартиру із будівельним номером [ADDRESS] та майнових прав на квартиру із будівельним номером [ADDRESS] ; об`єкту нерухомого майна земельної ділянки кадастровий номер 3222484001:01:024:5050, розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Крюківщина та заявлені до одних і тих же відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Отже, зареєстровані у Києво-Святошинському районному суді Київської області у період часу з 06. по 19.04.2021 року судові справи за №№ 369/4463/21, 369/5114/21, 369/5115/21, 369/5123/21, 369/5126/21, 369/5130/21, 369/5146/21, 369/5152/21 стосувалися прав та законних інтересів позивача у справі [PERSON] .. Приймаючи до уваги, що на електронну пошту позивача у справі [PERSON] : [INFO] та підсистему «Електронний Суд» надійшла інформація про надходження до суду таких позовних заяв, а у подальшому в особистому кабінеті підсистеми «Електронний суд» позивача при обранні зазначених повідомлень щодо вказаних справ відображалося вікно із зазначенням: «Ви більше не маєте доступу до документу» і нижче: «Ви більше не маєте доступу до документу або документ був вилучений» і був доступ тільки до справи №369/5152/21, то зазначені обставини свідчили про порушення права позивача на доступ до інформації, котра стосувалася його прав та законних інтересів, що мала міститися на офіційному вебсайті Судової влади України. Зазначені обставини викликали у позивача [PERSON] відчуття тривоги, стали причиною зміни звичайного способу його життя, що потребувало необхідності вжиття заходів реагування на встановлені ним порушення його прав, а також вжиття заходів для захисту його прав та охоронюваних законом інтересів. Так, 21.04.2021 року між адвокатом Беркут А.О. та громадянином України [PERSON] було укладено договір №11 про надання правової допомоги, та додаткові угоди до цього ж договору №1,№2 (а.с.14-17 тому №1). На виконання укладеного 21.04.2021 року договору №11 про надання правової допомоги з [PERSON] , адвокат Беркут А.О. 23.04.2021 року звернулася з адвокатським запитом до Державної судової адміністрації України з приводу надання інформації щодо підтвердження реєстрації та /або видалення, та/або реєстраційні номери, та/або ім`я виконавців, які здійснювали внесення/видалення записів, та/або інформацію щодо сторін таких справ, які були зазначені до моменту їх видалення, копії заяв(якщо такі робилися), на підставі яких створювалися справи повідомлення про які 16. та 19.04.2021 року надійшло на акаунт її клієнта [PERSON] в підсистемі «Електронний суд» за №№ 369/5114/21, 369/5123/21 та №№ 369/5126/21, 369/5130/21, 369/5146/21 (а.с.81-82 тому №1). 30.04.2021 року адвокат Беркут А.О. в інтересах [PERSON] звернулася з адвокатським запитом до Державного підприємства «Центр судових сервісів» про надання інформації щодо підтвердження реєстрації справ/заяв за №№ 369/5114/21, 369/5123/21 та №№ 369/5126/21, 369/5130/21, 369/5146/21 та /або видалення/виправлення в них ідентифікаційних даних, та/або реєстраційні номери, та/або ім`я виконавців, які здійснювали внесення/видалення та\\або виправлення записів, та/або результатів автоматизованого розподілу справ (протоколів), та/або інформацію щодо сторін таких справ, які були зазначені до моменту їх видалення/виправлення, копії заяв (якщо такі робилися), на підставі яких створювалися зазначені вище справи. (а.с.83-84 тому №1). 25.05.2021 року Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Київській області повідомлено адвокату Беркут А.О. що доступ до електронних примірників документів у судових справах №№ 369/5114/21, 369/5123/21, 369/5126/21, 369/5130/21, 369/5146/21 у кабінеті користувача підсистеми «Електронний суд» [PERSON] був тимчасово обмежений у зв`язку з внесенням працівниками Києво-Святошинського районного суду Київської області змін до даних поля «РНОКПП/Паспорт» карток учасника « [PERSON] ». Також проінформовано, що за сукупністю обставин встановлених за результатами розгляду скарги буде прийнято рішення про необхідність ініціювання питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області, які допустили порушення. (а.с.86 тому №1). Державне підприємство «Центр судових сервісів» на адвокатський запит адвоката Беркут А.О. повідомило, що технічною особливістю обміну даними між автоматизованою системою документообігу суду та КЕС є наявність вірно внесеного РНОКПП учасника, по справам №№ 369/5123/21, №369/5126/21, №369/5130/21, 369/5145/21, які перебувають у провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області, РНОКПП учасника справи « [PERSON] » вказано « [NUMBER] », а РНОКПП учасника справи « [PERSON] » по справі №369/5114/21, яка перебуває у провадженні цього ж Києво-Святошинського районного суду Київської області зазначено «3329401895», відповідно інформація по вказаній справі відображена в кабінеті «Електронного суду» учасника. Інформація до КЕС та на портал Судова влада України потрапляє з АСДС та відповідає даним, внесеним відповідальними працівниками суду до АСДС (а.с. 87 тому №1). Крім того, ДП «Інформаційні судові системи» повідомило адвокату Беркут А.О., що за даними Києво-Святошинського районного суду Київської області, що містяться в центральній базі даних АСДС, зафіксовано внесення змін до даних поля «РНОКПП/Паспорт» карток учасника по справах « [PERSON] », зокрема по справах: №369/5123/21 - 20.04.2021 15:03; 369/5126/21 - 20.04.2021 15:06; №369/5130/21 - 20.04.2021 15:17; №369/5146/21 - 20.04.2021 15:16. Зазначені зміни в полі «РНОКПП/Паспорт» вказаного учасника по зазначених справах спричинили тимчасову втрату доступу до електронних примірників документів по цих же справах в електронному кабінеті користувача підсистеми «Електронний суд». Станом на час надання відповіді доступ до електронних примірників документів по вказаних у запиті справах наявний в електронному кабінеті користувача підсистеми «Електронний суд». (а.с.90-91 тому №1). 06.05.2021 року адвокат Беркут А.О. в інтересах [PERSON] зверталася з адвокатським запитом до Києво-Святошинського районного суду Київської області про надання інформації щодо заяв (із зазначенням вхідних та індивідуальних номерів, сторін, предметів позову та Призначених АСДС суддів, на яких розподілено такі заяви тощо), у яких її клієнт [PERSON] , зазначений стороною та/або учасником отриманих та зареєстрованих протягом квітня 2021 року (а.с.92 тому №1). На адвокатський запит адвокату Беркут А.О. Києво-Святошинський районний суд Київської області 17.05.2021 року повідомляв, що у провадженні суду перебували судові справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа ТОВ «Гранд Девелопмент Груп» про визнання правочинів нікчемними та застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів: за вхідним №14993/21 від 06.04.2021 року, ЄУН 369/4463/21 у провадженні судді Янченко А.В., ухвалою суду від 06.04.2021 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу; за вхідним № 17004/21 від 16.04.2021 року, ЄУН 369/5114/21 у провадженні судді Фінагеєвої І.О., ухвалою суду від 19.04.2021 року позовну заяву повернуто позивачу; за вхідним № 17060/21 від 16.04.2021 року, ЄУН 369/5124/21, у провадженні судді Фінагеєвої І.О., ухвалою суду від 19.04.2021 року позовну заяву повернуто позивачу; за вхідним №17023/21 від 16.04.2021 року, ЄУН 369/5115/21, у провадженні судді Фінагеєвої І.О., ухвалою суду від 19.04.2021 року позовну заяву повернуто позивачу; за вхідним №17052/21 від 16.04.2021 року, ЄУН 369/5123/21, у провадженні судді Усатова Д.Д., ухвалою суду від 05.05.2021року позовну заяву залишено без руху (інші відомості в АСДС про рух справи відсутні; за вхідним №17349/21 від 19.04.2021 року, ЄУН 369/5152/21, у провадженні судді Волчка А.Я., ухвалою суду від 20.04.2021 року відкрито провадження, підготовче засідання призначене на 10.06.2021 року; за вхідним № 18822 /21 від 28.04.2021 року, ЄУН 369/5130/21, у провадженні судді Янченко А.В., ухвалою суду від 28.04.2021 року позовну заяву повернуто позивачу; за вхідним № 17300/21 від 19.04.2021 року, ЄУН 369/5146/21, у провадженні судді Янченко А.В., ухвалою суду від 28.04.2021 року позовну заяву повернуто позивачу; за вхідним №17101/21, від 19.04.2021 року, ЄУН 369/5126/21, у провадженні судді Усатова Д.Д., ухвалою суду від 05.05.2021 року позовну заяву залишено без руху , інші відомості в АСДС про рух справи відсутні. (а.с.93-96). 05.05.2021 року адвокат Беркут А.О. зверталася до Державної судової адміністрації України зі скаргою на дії працівників апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області з метою захисту прав, свобод, законних інтересів та надання правової допомоги пану [PERSON], котра 14.05.2021 року була скерована для розгляду до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області. (а.с.97-98,99). 10 червня 2021 року завідувач Сектору організаційного забезпечення діяльності судів та судової статистики за результатами опрацювання матеріалів скарги адвоката Беркут А.О. від 05.05.2021 року на дії працівників апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області, які полягали в обмеженні її клієнта [PERSON] у доступі до кабінету користувача в підсистемі «Електронний суд» (№Б24-21) звернувся зі службовою запискою на ім`я начальника Територіального управління ДСА України в Київській області Шевченко С.В. про ініціювання відкриття дисциплінарного провадження щодо користувача [PERSON] , якого було ідентифіковано, як користувача чиї дії спричинили обмеження стороні у судових справах [PERSON] доступу до електронного кабінету (а.с.112 тому №1). Наказом №59 від 10.06.2021 року начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області порушено дисциплінарне провадження стосовно заступника керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області [PERSON] (а.с. 113). За даними наказу №75 від 30.06.2021 року, виданого начальником Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, відповідно до статей 65,66,68,77 Закону України «Про державну службу», статті154 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 4 грудня 2019 р. №1039, подання голови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.06.2021 №04-05/69/2021, пояснення заступника керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області [PERSON], від 16.06.2021 року , оголошено догану [PERSON] , заступнику керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області. Підстава: подання дисциплінарної комісії від 24.06.2021 року №1, висновок дисциплінарної комісії від 23 червня 2021 року №1, пояснення [PERSON] від 16.06.2021 року (а.с.121). Звертаючись до суду з позовом, позивач [PERSON] просив відшкодувати йому майнову та моральну шкоду, що була завдана за наслідками протиправних дій працівника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області [PERSON] під час виконання функціональних обов`язків заступника керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області. Будучи учасником справи, що розглядається судом за позовом [PERSON] , [PERSON] не повідомив суду, що він не погодився та оскаржив у встановленому законом порядку наказ №75 від 30.06.2021 року, виданий начальником Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, про оголошення йому догани. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України), відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. ч. 1, 3 ст. 22 ЦК України). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України). Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Як видно зі змісту висновку дисциплінарної комісії територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області №1 від 23 червня 2021 року, комісія встановила, що: згідно наказу керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області №34-0 від 27.06.2019, відповідно до статті 155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Положення про автоматизовану систему документообігу, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року №30 (у редакції рішення Ради суддів України від 15 вересня 2016 року №18), Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом ДСА України від 20 серпня 2019 №814, [PERSON] призначено відповідальною особою за реєстрацію та внесення даних до обліково-статистичних карток судових цивільних справ, автоматичний розподіл справ між суддями, роздрукування протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями та переміщення цивільних справ. Відповідно до посадових обов`язків, [PERSON] здійснено створення обліково-статистичних карток по цивільним справам №369/5123/21; 369/5126/21; 369/5130/21; 369/5146/21; 369/4463/21 в період квітня місяця 2021 року. Під час перевірки правильності написання сторін по справам №369/5123/21; 369/5126/21; 369/5130/21; 369/5146/21; 369/4463/21 у прізвищі [PERSON] було випадково ним видалено одну цифру ідентифікаційного коду сторони по справі. В результаті чого, не звернувши увагу, почав далі перевірку інших обліково-статистичних карток по цивільним справам, що спричинило збереження даних сторони [PERSON] недостовірними. При цьому, 22.06.2021 року [PERSON] , надаючи дисциплінарній комісії пояснення по суті дисциплінарного провадження не заперечував факту допущеної ним провини, зазначив, що вона допущена ненавмисно. Таким чином, комісія дійшла висновку, що вищевказане вказує на недбальство та неналежне виконання посадових обов`язків заступника керівника апарату суду [PERSON] .. Недбальство заступника керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області [PERSON] полягає у порушенні основних вимог до державного службовця, зокрема положень пунктів 6-7 частини першої статті 8 Закону України «Про державну службу». Комісія дійшла висновку про наявність у вказаних вище діях заступника керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області [PERSON] дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» (невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень) та достатніх підстав для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, визначеної частиною третьою статті 66 Закону України «Про державну службу». З огляду на встановлені судом обставини, зазначені позивачем підстави для відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди знайшли своє підтвердження, оскільки підтверджені належними та допустимими доказами. Правилами статті 80 Закону України «Про державну службу» встановлено, що: 1. Матеріальна та моральна шкода, заподіяна фізичним та юридичним особам незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю державних службовців під час здійснення ними своїх повноважень, відшкодовується за рахунок держави. 2. Держава в особі суб`єкта призначення має право зворотної вимоги (регресу) у розмірі та порядку, визначених законом, до: 1) державного службовця, який заподіяв шкоду; 2) посадової особи (осіб), винної (винних) у незаконному звільненні, відстороненні або переведенні державного службовця чи іншого працівника на іншу посаду, щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної державному органу у зв`язку з оплатою часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи. 3. У разі застосування зворотної вимоги (регресу) державний службовець несе матеріальну відповідальність тільки за шкоду, умисно заподіяну його протиправними діями або бездіяльністю. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи згаданих органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені ст. ст. 1173 та 1174 ЦК України відповідно. Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Згідно зі ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Такі підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як зазначені органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. При цьому з урахуванням положень п. 10 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 1173 та 1174 ЦК України шкода, завдана зазначеними органами чи (та) особами, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування лише у випадках визнання зазначених рішень незаконними та їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними. Судом встановлено, що майнова та моральна шкода позивачу [PERSON] була завдана третьою особою у справі [PERSON] у зв`язку з неналежним виконанням ним посадових обов`язків під час виконання покладених на нього, як на заступника керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області (наказом керівника апарату цього ж суду від 27.06.2019 року №34-0), а саме здійснення контролю за реєстрацією та внесенням даних до обліково-статистичних карток судових справ, автоматичний розподіл справ між суддями, роздрукування протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями та переміщення цивільних справ. Саме за наслідками неналежного виконання [PERSON] покладених на нього посадових обов`язків, заступника керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області були внесені зміни до даних поля «РНОКПП/Паспорт» карток учасника [PERSON] по справам №369/3123/21, 369/5126/21, 369/5130/21, 369/5146/21, 369/4463/21, що й стало причиною в обмеженні учасника справи [PERSON] у доступі до кабінету користувача в підсистемі «Електронний суд» (№Б24-21). З огляду на спеціальні підстави для відповідальності [PERSON] , котрий обіймаючи посаду заступника керівника апарату Києво-Святошинського районного суду , перебував на державній службі, на посаду заступника керівника апарату суду був призначений начальником територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області за погодженням з головою Києво-Святошинського районного суду, а тому цивільно-правова відповідальність за дії останнього має бути покладена на державу за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області. На відшкодування завданої майнової шкоди позивач просив стягнути з відповідача понесені ним витрати на оплату послуг адвоката за договором №11 про надання правової допомоги від 21.04.2021 року, укладеним із адвокатом Беркут А.О. в розмірі 13 000, 00 гривень. Відповідно до пунктів 1,3 додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 21.04.2021 №11: сторони домовились викласти п. 3.1. договору в наступній редакції: «1.1. Розмір винагороди адвоката за надану правову допомогу клієнту (надалі також - «гонорару»), визначається виходячи з кількості часу, витраченого адвокатом на надання такої правової допомоги клієнту та погодинної ставки у розмірі 1 000, 00 грн./год.»; ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору. (а.с.16 тому №1). Пунктом 4 Договору №11 про надання правової допомоги, укладеного 21.04.2021 року між адвокатом Беркут А.О. та [PERSON] передбачено, порядок приймання-передачі наданої правової допомоги, відповідно до якого клієнт приймає надану за цим договором правову допомогу шляхом підписання акта приймання-передачі наданої правової допомоги. Акт має бути підписано протягом п`яти днів з дня його отримання. Сторони домовились, якщо протягом п`яти днів, клієнт не підпише акт та не заявить про порушення адвокатом умов цього договору та/або недоліки наданої правової допомоги, надані адвокатом послуги вважаються прийнятими без зауважень та/або претензій (а.с.14-15 тому №1). За даними акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 06 серпня 2021 року №01-2021/1-07, складеного та підписаного адвокатом Беркут А.О. та клієнтом [PERSON] , на виконання мети та змісту договору про надання правової допомоги від 21.04.2021 року №11, а також завдання клієнта №11-1, зафіксованого у додатковій угоді від 21.04.2021 №2, адвокат надала, а клієнт прийняв правову допомогу (послуги), а саме: 1)консультаційні послуги адвоката (усні, письмові), пов`язані з обмеженням доступу клієнта у підсистемі «Електронний суд» до судових справ №№369/4463/21, 369/5123/21, 369/5126/23, 369/5130/21, 369/5146/21 за період з 21.04.2021 по 06.08.2021; 2)складання та направлення адвокатського запиту на адресу Державної судової адміністрації України від 23.04.2021 №23/04/2021-1; 3)складання та подання адвокатського запиту на адресу ДП «Інформаційні судові системи» 30.04.2021 №30/04/2021-4; 4)складання та подання адвокатського запиту на адресу ДП «Центр судових сервісів» 23.04.2021 №30/04/2021-5; 5)підготовка та направлення скарги на адресу Державної судової адміністрації України та Вищої ради правосуддя від 05.05.2021 №05/05/2021-10; 6)складання та направлення адвокатського запиту на адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.05.2021 №06/05/2021-11; 7)складання та направлення адвокатського запиту на адресу Служби судової охорони від 06.07.2021-11; 8)аналіз вищезазначених у цьому акті відповідей на адвокатські запити та скарги, доведення їх змісту до клієнта та погодження плану дій тощо, на виконання зазначених послуг витрачено адвокатом 13 годин, загальна вартість послуг 13 000, 00 гривень. Підписанням акту , клієнт підтвердив відсутність будь-яких претензій до наданих адвокатом послуг (правової допомоги). (а.с.130 тому №1). Оплата правової допомоги згідно з договором від 21.04.2021 №11 проведена [PERSON] на користь отримувача [PERSON] 09.08.2021 року (а.с.131,132). Суд не погоджується з твердженнями відповідача, що понесені ним витрати на оплату послуг адвоката не підлягають відшкодуванню, як завдана шкода, оскільки не є шкодою, а за своєю природою відносяться до судових витрат, котрі вже були відшкодовані позивачу додатковою постановою Київського апеляційного суду від 21.02.2022 року в розмірі 11 000, 00 гривень. Як встановлено судом вище, [PERSON] , укладаючи 21.04.2021 року з адвокатом Беркут А.О. договір №11 про надання правової допомоги, переслідував мету отримання правової допомоги не в межах розгляду справи, що розглядається в суді, а клієнтом [PERSON] було поставлено перед адвокатом Беркут А.О. завдання №11-1 оформлене додатковою угодою №2 до договору про надання правової допомоги від 21.04.2021 №11. Як видно зі змісту додаткової угоди №2 до договору про надання правової допомоги від 21.04.2021 року №11, на момент укладення договору, клієнт повідомив адвокату про те, що: 06.04.2021, 16.04.2021 та 19.04.2021 Києво-Святошинським районним судом Київської області зареєстровано ряд справ, повідомлення про реєстрацію яких надходило на акаунт клієнта, електронну пошту: [INFO] та підсистему «Електронний Суд» за № № 369/4463/21, 369/5114/21, 369/5115/21, 369/5123/21, 369/5126/21, 369/5130/21, 369/5146/21, 369/5152/21. Зазначені справи по відповідним номерам можливо було відслідкувати на офіційному вебсайті Судової влади України, але згодом такі справи та інформація щодо таких справ зникла, окрім справи №369/5152/21. У особистому кабінеті підсистеми «Електронний суд « клієнта при обранні зазначених повідомлень щодо вказаних справ відображається вікно із зазначенням: «Ви більше не маєте доступу до документу» і нижче: «Ви більше не маєте доступу до документу або документ був вилучений». З огляду на викладене, клієнт доручав, а адвокат взяв на себе зобов`язання, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів клієнта, відновлення доступу до зазначених вище електронних справ підсистеми «Електронний суд», встановлення осіб - правопорушників, вжити заходів реагування та вчинити дії на розсуд адвоката без будь-яких обмежень та з всіма без виключення повноваженнями (правами) (а.с.17 тому №1). Судом також встановлено, що адвокатом Беркут О.О. фактично була виконана робота про надання послуг, про які йшлося в зазначеній вище додатковій угоді про що сторони договору зазначили в акті приймання-передачі наданої правової допомоги від 06 серпня 2021 року №01-2021/1-07, станом на 11.05.2021 року вже був наявний доступ користувача підсистеми «Електронний суд» [PERSON] до електронних примірників документів по справах у яких він був стороною. Як видно зі змісту додаткової постанови Київського апеляційного суду від 21.02.2022 року судом апеляційної інстанції було стягнуто з Держави Україна за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинського районного суду Київської області на користь [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 11 000, 00 гривень, що складаються з послуг на виконання мети та змісту договору, а також завдання клієнта №11-1, зафіксованого в додатковій угоді від 21.04.2021 №2, однак виконання робіт стосувалося тільки щодо оскарження ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 22.11.2021 року у цій же справі №759/18595/21. (а.с.11-12 ому №2). Суд також не приймає до уваги заперечення відповідача щодо наявності у позивача права на стягнення з відповідача збитків від інфляції відповідно до статті 625 ЦК України з огляду на наступне. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на не договірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України), а тому її приписи поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абз.1 п. 2 постанови Пленуму ВС України № 6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Саме такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18. А тому, на думку суду, позивач має право не тільки на відшкодування майнової шкоди у розмірі 13 000, 00 гривень, а й також на інфляційні втрати. Позивач просить стягнути з відповідача втрати від інфляції від суми 13 000, 00 гривень за період з 10.08.2021 року і пол. 30.04.2024 року в розмірі 5 087, 81 грн. з урахуванням сукупного індексу інфляції за вказаний період 139, 137%. З визначеним позивачем розміром втрат від інфляції погоджується суд, оскільки вважає його правильним (підстави для наведення розрахунку відсутні, оскільки сам розмір не заперечувався відповідачем). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58). З огляду на вище викладене, позовні вимоги [PERSON] до Держави Україна в особі Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області про відшкодування майнової шкоди підлягають задоволенню. Звертаючись до суду з позовом, позивач також просив суд відшкодувати йому моральну шкоду у розмірі 2 000, 00 грн. , однак за час перебування справи в провадженні суду, розмір заявленої до відшкодування моральної шкоди позивачем було зменшено до 1, 00 гривні. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди (Постанова ОП КЦС ВС від 05.12.2022 в справі № 214/7462/20). У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Тягар доказування в сфері компенсації моральної шкоди (Постанова ОП КЦС ВС від 05.12.2022 в справі № 214/7462/20). Однак, жодного доказу на підтвердження заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди позивач суду не надав, а тому заявлені в цій частині вимоги не підлягають задоволенню судом. За правилами ст. 141 ЦПК України, підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач при звернені до суду з позовом був звільнений від сплати судового збору, а сплачений ним судовий збір повернуто судом за заявою останнього - 25.08.2023 року.. У той же час, судовий збір у розмірі 908, 00 грн. за розгляд судом вимог про відшкодування майнової шкоди, від сплати якого був звільнений позивач, необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial