Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 14.07.2004 року у Крюківському відділі ДРАЦС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за актовим записом №178. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.07.2004 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ Полтавської області за актовим записом №178. Від даного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що станом на день звернення до суду спільне проживання подружжя, ведення спільного господарства і шлюбні відносини припинені та, за глибоким переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Спільне життя з відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення господарства. Фактичні шлюбні відносини припинили своє існування. Надання строку на примирення позивач вважає недоцільним. За викладених обставин позивач і звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука від 21.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, однак надав до суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу без його участі та вказав, що позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, однак надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглянути справу без її участі та вказала, що позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, враховуючи думку сторін, викладену в письмових заявах, проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 14.07.2004 між позивачем [PERSON] , [INFO] , та відповідачем [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, про що здійснено актовий запис №178, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видано повторно 21.07.2015. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.06.2005 Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.05.2009 Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. В судовому засіданні встановлено, що фактично сторони спільно не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Подружжя не має наміру щодо збереження шлюбу. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, вони не мають наміру щодо збереження шлюбу, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог позивача [PERSON] і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Частиною 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» \~від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами)\~передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~За викладених обставин, оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового, сплаченого ним при подачі позову до суду згідно квитанції до платіжної інструкції №0.0.4244303904.1 від 12.03.2025, оригінал якої міститься в матеріалах справи, а також стягнути на його користь з відповідача [PERSON] сплачений ним судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Outcome: approved