Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі позивач), діючи через свого представника Тараненка А.І., звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №329249854 від 20 січня 2022 року у розмірі 21 133 грн. 29 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідач отримав від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредит у розмірі 17 400 грн. 00 коп. на строк до 19 лютого 2022 року, зі сплатою процентів за користування кредитним коштами у розмірі 0,49% на день, при цьому кредитні кошти було перераховано на його картковий рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк». Ще 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, до якого в подальшому укладалися додаткові угоди, та згідно якого до вказаного товариства перейшло право вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором. 30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» також було укладено договір факторингу №30/1023-01, згідно якого до вказаного товариства перейшло право вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором. 26 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем було укладено договір факторингу №26/12/Е, згідно якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у результаті чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 21 133 грн. 29 коп., яка й підлягає стягненню на користь позивача. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. При цьому в позовній заяві міститься його клопотання про розгляд справи без його участі в якому він висловив згоду на ухвалення у справі заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча викликався до суду належним чином, зокрема як шляхом надіслання повістки про виклик за адресою його проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, так і шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади України. За таких обставин, відповідно до пункту 4 частини сьомої статті 128, статті 130 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду. При цьому останній заяв по суті справи та про розгляд справи без його участі до суду не подав. Заяви та клопотання учасників справи \~ \~ \~ \~Представником позивача було подано клопотання про витребування доказів, яке судом було задоволено. Інших заяв та клопотань учасники справи до суду не подавали. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 04 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у справі та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов і заперечень, а позивачу строку для подання відповіді на відзив. Ухвалою суду від 02 квітня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. У зв`язку з розглядом справи у порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не з`явився і відзиву на позов не подав, беручи до уваги позицію представника позивача, суд ухвалив здійснити розгляд справи за наявними у матеріалах справи доказами з постановленням заочного рішення. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється без участі сторін у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Як встановлено, 20 січня 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено договір про надання кредиту №329249854, відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало відповідачу на строк 30 днів кредит у розмірі 17 400 грн. 00 коп. на кредитну картку №5167-49ХХ-ХХХХ-2257 (а.с. 18-30). Вказаний договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, шляхом використання одноразового пароля-ідентифікатора (а.с. 19) та шляхом обміну електронними повідомленнями, що передбачено положеннями статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також узгоджується з висновками Верховного Суду, які містяться у постанові, винесеній 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19. Сторонами кредитного договору було погоджено процентну ставку за кредитом у розмірі 0,49% на день (а.с. 27). При цьому відповідач зобов`язався здійснити погашення заборгованості за кредитним договором та процентів за користування кредитом у строк до 19 лютого 2022 року (пункт 1.7) (а.с. 27). 22 січня 2022 року на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , видану АТ «Ощадбанк», було зараховано кредитні кошти на виконання вказаного вище кредитного договору, що підтверджується відомостями, витребуваними за клопотання позивача судом з АТ «Ощадбанк» та платіжним дорученням від 20 січня 2022 року (а.с. 40, 101). Незважаючи на визначені договором порядок та строки повернення кредиту відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, згідно розрахунку, у відповідача перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 05 травня 2022 року виникла заборгованості за вказаним договором у розмірі 17\~975\~грн.\~35\~коп.,\~з яких:\~17\~389\~грн.\~44\~коп.\~заборгованість за\~основною сумою\~боргу та\~585\~грн.\~91\~коп.\~заборгованість за\~відсотками(а.с. 43-44). 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога»та ТОВ «Таліон\~Плюс»було укладено договір факторингу №28/1118-01, а в подальшому ряд додаткових угод, відповідно до яких та згідно реєстру прав вимоги №175 від 05 травня 2022 року до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №329249854 на суму 17\~975 грн. 35 коп. (а.с. 45-62). 30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон\~Плюс» та\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Онлайн\~Фінанс»було укладено договір факторингу №30/1023-01, відповідно до якого та згідно реєстру прав вимоги №1 від 30 жовтня 2023 року до ТОВ «Фінансова\~компанія «Онлайн\~Фінанс»перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №329249854 (а.с. 64-70). 26 грудня 2024 року між ТОВ «Фінансова\~компанія «Онлайн\~Фінанс» та\~позивачембуло укладено договір факторингу №26/12Е, відповідно до якого та згідно реєстру боржників до позивачаперейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №329249854 (а.с. 71-79). При цьому\~в реєстрі\~боржників зазначено\~про перехід\~права вимоги\~за кредитним\~договором на\~суму 21\~133\~грн.\~29\~коп.,\~з яких\~тіло кредиту\~ 17\~389\~грн.\~44\~коп.\~та проценти\~за користування\~кредитом визначені\~у розмірі\~3\~743\~грн.\~85\~коп.,\~тобто у\~більшому розмірі,\~ніж розмір\~процентів на\~момент переходу\~права вимоги\~за даним\~кредитним договором\~від ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~та ТОВ «Таліон Плюс» (а.с. 76). З цього приводу суд зазначає, що після відступлення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до відповідача за кредитним договором №329249854 всі наступні фактори, зокрема й позивач, не мали права нараховувати за вказаним договором проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим обґрунтованою є заборгованість у розмірі 17 975 грн. 35 коп., з яких: 17 389 грн. 44 коп. заборгованість за основною сумою боргу та 585 грн. 91 коп. заборгованість за відсотками. Згідно статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої\~статті 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті\~1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належний йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті\~1048 цього Кодексу. Статтею 1054 Цивільного кодексу України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом статті 516\~ЦПК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не\~встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до частини другої статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно частини першої статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 599 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що у відповідача за кредитним договором №329249854 від 20 січня 2022 року виникла заборгованість у розмірі 17 975 грн. 35 коп., при цьому право вимоги за вказаним договором на час розгляду справи належить позивачу, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково та стягнення зазначеної заборгованості з відповідача на користь позивача. Судові витрати Позивачем здійснено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та заявлено витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. 00 коп., при цьому відповідачем судові витрати не здійснювалися. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, у розмірі 2\~060 грн. 42 коп. (17 975 грн. 35 коп. х 2\~422 грн. 40 коп. / 21 133 грн. 29 коп.). З приводу доводів представника позивача про здійснення витрат на надання професійної правничої допомоги у розмірі 7\~000 грн. 00 коп., суд враховує, що пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.\~ Частиною восьмою\~статті 141\~ЦПК України\~визначено,\~що розмір\~витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається, представник позивача у позовній заяві зазначено про здійснення судових витрат у розмірі 7 000 грн. 00 на надання правничої допомоги, на підтвердження чого надано копії договору з додатковою угодою, на підставі якого така допомога надавалася, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Тараненка А.І., довіреності та акту прийому-передачі послуг від 27 грудня 2024 року. Водночас, в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджували б оплату позивачем професійної правничої допомоги на суму 7\~000 грн. 00 коп., у зв`язку з чим підстави для стягнення вказаної суми коштів з відповідача на користь позивача в якості компенсації витрат на професійну правничу допомогу відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: partial