Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що 24.07.2012 року він уклав шлюб з відповідачкою [PERSON] . В період шлюбу у них народились дві доньки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 23.09.2019 року шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області, яке набрало законної сили 24.10.2019 року. Після розірвання шлюбу відповідач почала зловживати спиртними напоями в присутності малолітніх дітей, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків . В подальшому в січні 2022 року відповідач разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] виїхала проживати до свого співмешканця [PERSON] в с. Багва Уманського району Черкаської області, де актом обстеження умов проживання було встановлено, що на момент відвідування в будинку було не прибрано, окрім дитячої кімнати, продуктами харчування та консервацією сім`я не забезпечена, мати та вітчим не мають постійного місця роботи, зловживають алкогольними напоями. В подальшому позивачем було отримано висновок про визначення місця проживання дітей, який затверджений рішенням №25 виконавчого комітету Звенигородської міської ради від 21.01.2022 та на даний час діти проживають з ним. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І. від 14.06.2024 року було відкрито провадження у справі, вирішено цивільну справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І. від 31.10.2024 рокузакрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В ході повторного автоматизованого розподілу судової справи від 18.03.2025 року головуючим суддею визначено Кравченко Т.М. Ухвалою суду від 21.03.2025 року справу прийнято до провадження та призначено судовий розгляд в порядку загального позовного провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представника адвокат Бабенко Р.В. підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом надіслання судових повісток, ухвали про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї за зареєстрованим місцем її проживання, які вона не отримала в зв`язку з відсутністю адресата, що відповідно до ч. 8 с. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням. Причини неявки суду не повідомила, відзив на позов відповідачка не надала, зустрічного позову не пред`являла. Представник органу опіки та піклування Звенигородської міської ради Шкапенко Л.В. підтримала позов та просила його задовольнити. Судом були заслухані малолітні діти [PERSON] та [PERSON] , які пояснили, що мама протягом кільком років не спілкується з ними навіть по телефону та не відвідує за місцем проживання чи навчання. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач [PERSON] повторно не з`явилась на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомила, хоча була повідомлена про час, місце і дату розгляду справи в суді, відзиву на позов, а також заяви про розгляд справи у її відсутності, не надала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку, про що постановляє відповідну ухвалу. Заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення представника третьої особи та малолітніх дітей, дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 24.07.2012 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] ), про що було зроблено запис в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №7 (а.с. 6). Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 23.09.2019 року, яке набрало законної сили 24.10.2019 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають двох спільних доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7,8). Відповідно до постанови Звенигородського районного суду Черкаської області від 12.11.2020 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.184, ч.5 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. (а.с. 13). Відповідно до постанови Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.02.2021 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. (а.с. 14). З характеристики, виданої ПАТ «Звенигородський сироробний комбінат» від 10.01.2022 року №19 вбачається, що [PERSON] працює на підприємстві з 05.08.2020 року по даний час. За період роботи зарекомендував себе добросовісним та сумлінним працівником. Робочі завдання виконує вчасно, має почуття відповідальності за доручені процеси. Порушень дисципліни не має. За характером спокійний, підтримує добрі та дружні стосунки з колегами (а.с. 15). З характеристики виданої директором Звенигородського ліцею №2 на ученицю 4 класу [PERSON] від 19.09.2023 року, вбачається, що дитина має добрий загальний розвиток. Врівноважена, розсудлива. Підтримує дружні стосунки з учнями. Співпрацює у групі, висловлює власні ідеї. У [PERSON] завжди хороший настрій. Батьки приділяють належну увагу вихованню дочки, цікавляться учбовими досягненнями, надають дитині допомогу у вирішенні учбових завдань (а.с. 16). З характеристики виданої директором Звенигородського ліцею №2 на ученицю 3 класу [PERSON] від 19.09.2023 року, вбачається, що дитина навчається з 17.01.2022 року. За період навчання в даному закладі зникли боязливість, з`явилися впевненість та сміливість. На даний момент дівчинка добре розвивається. Завжди охайно одягнена, заплетена, усміхнена з виконаним домашнім завданням. Батько дівчинки та його дружина опікуються дитиною, цікавляться навчанням, відвідують батьківські збори, допомагають з ремонтом класу, завжди готові до діалогу з учителем. [PERSON] психологічно захищена в родині, її люблять, вона з любов`ю називає [PERSON] мамою (а.с. 17). З довідки виданої директором Звенигородського ліцею №2 Звенигородської міської ради Звенигородського району Черкаської області №87 від 15.09.2023 року вбачається, що [PERSON] не приймає участі у вихованні та навчанні доньок [PERSON] , учениці 3 класу та [PERSON] , учениці 4 класу (а.с. 18). Згідно з витягом №2041 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 19). З акту обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] від 13.01.2022 року вбачається, що на підставі усного звернення [PERSON] щодо умов проживання [PERSON] та [PERSON] комісією встановлено, що на момент відвідування в будинку було не прибрано, окрім дитячої кімнати, продуктами харчування та консервацією сім`я не забезпечена, мати та вітчим не мають постійного місця роботи, зловживають алкогольними напоями, часто залишають дітей самих удома (а.с. 20). Натомість відповідно до акту обстеження умов проживання позивача [PERSON] за адресою [ADDRESS] від 13.01.2022 року стосунки в сім`ї добрі. Тато [PERSON] створив належні умови для проживання, виховання та розвиток своїх дочок (а.с. 21). Рішенням виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області від 21.01.2022 року №25 затверджено висновок про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] (а.с. 22-23). Згідно з актом депутата Звенигородської міської ради Грицика Л.В., складеного в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] дійсно проживають разом з батьком та перебувають на його повному утриманні (а.с. 25). Заочним рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 06.10.2022 року за позовом [PERSON] визначено місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] . Припинено з 15.02.2022 року стягнення з [PERSON] , [INFO] , аліментів, встановлених судовим наказом у справі 694/1642/19 від 08.10.2019 року, виданого Звенигородським районним судом, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] (а.с. 26-30). Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.03.2023 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 06.01.2023 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 31). Відповідно до висновку служби у справах дітей Звенигородської міської ради Черкаської області від 23.10.2023 року №З-852/01-13 орган опіки та піклування Звенигородської міської ради Черкаської області вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 34-35). Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст. 150 та ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання батьківських обов`язків. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України правовою підставою позбавлення батьківських прав матері, батька є ухилення їх від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п.п.15, 16 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до частин першої та другої статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, не піклується про стан здоров`я, хоча повинна це робити, При цьому будь-яких перешкод, які б позбавляли можливості відповідачки виконувати свій обов`язок по відношенню до дітей, судом не встановлено. Таким чином, з метою захисту прав і інтересів дітей, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав буде вчинене в інтересах малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, в позовній заяві не міститься клопотання позивача про стягнення судових витрат з відповідача. Відтак судові витрати залишаються за позивачем. На підставі викладеного

Outcome: approved