Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін та інших учасників справи. Позивач [PERSON] 24.02.2025 року через канцелярію подав у Сколівський районний суд Львівської області позовну заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 1295, в якій просить ухвалити рішення про визнання його батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , та про внесення Сколівським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції змін до актового запису № 62 від 26.09.2014 року про народження малолітньої [PERSON] , [INFO] , вказавши його батьком цієї дитини. Питання щодо стягнення на свою користь з відповідачки [PERSON] судових витрат у справі, котрі полягають у справлянні судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 коп., позивач [PERSON] не порушує. Вимоги позовної заяви обґрунтовано тим, що позивач [PERSON] та [PERSON] з початку 2012 року й до 01.12.2016 року проживали разом однією сім`єю як чоловік та жінка по [ADDRESS] . Протягом зазначеного періоду підтримування фактичних шлюбних відносин, позивач [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі ні з ким не перебували. Також протягом зазначеного періоду часу, а саме [INFO] , [PERSON] народила дочку [PERSON] , батька якої записано з її слів, так як відповідної заяви позивачем [PERSON] про своє батьківство по відношенню до цієї дитини в орган реєстрації народження подано не було. [PERSON] померла [INFO] у віці 30 років у м. Сколе Львівської області, а дочка [PERSON] , [INFO] , після смерті матері спершу залишилася проживати з її бабусею, а після її смерті, - з відповідачкою [PERSON] , яка приходиться їй тіткою (рідною сестрою покійної матері [PERSON] ). Після проведення на замовлення позивача [PERSON] . Науковим медико-генетичним центром «ЛеоГЕН» 16.10.2024 року молекулярно-генетичного дослідження із результатом імовірності батьківства 99,97267%, він остаточно переконався у своєму батьківстві щодо дочки нині покійної [PERSON] [PERSON] , [INFO] , а тому не заперечує тієї обставини, що саме він є батьком вказаної дитини. Станом на сьогодні позивач [PERSON] має намір приймати участь у житті, вихованні та утриманні малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , забрати її проживати разом із ним. Тому позивач [PERSON] просить на підставі статей 121-122, 125-126, 128, 134-135 СК України свій позов задовольнити та визнати його батьківство по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідачка [PERSON] у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] до неї, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачки Сколівського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, не подала. Однак, відповідачка [PERSON] , будучи присутньою під час судового розгляду цієї справи по суті, висловила позицію, згідно з котрою вона проти задоволення пред`явлених [PERSON] до неї позовних вимог про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини не заперечувала, а обставин, котрі наведені у пред`явленому позові, не оспорювала. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачки Сколівський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, своїм правом на подання письмових пояснень на позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , з її участю в якості третьої особи, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, не скористалася. Однак, вказана третя особа у своєму клопотанні про розгляд цієї справи по суті за відсутності уповноваженого представника, одночасно висловила позицію, згідно з котрою при вирішенні названого спору покладається на думку суду. Заяви, клопотання сторін та інших учасників справи. Представниця позивача [PERSON] адвокатка Змінчак Л.В. у підготовчому засіданні 24.04.2025 року заявила усне клопотання про долучення до матеріалів цієї справи додаткових письмових доказів. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Сколівський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 09.05.2025 року подала у Сколівський районний суд Львівської області клопотання, що було зареєстроване в діловодстві за вх. № 3088, про розгляд цієї справи по суті за відсутності уповноваженого представника. Інших заяв та/чи клопотань від сторін та інших учасників цієї справи до Сколівського районного суду Львівської області не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Оскільки відповідачкою у вищевказаній позовній заяві зазначена фізична особа, яка не має статусу підприємця, то суддею, у відповідності до положень частин 6, 7 ст. 187 ЦПК України, було вжито заходів для отримання інформації про зареєстроване місце проживання/перебування такої фізичної особи відповідач ки [PERSON] .. Так, згідно отриманої Сколівським районним судом Львівської області засобами поштового зв`язку 12.03.2025 року відповіді від ГУ ДМС у Львівській області, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 1836, відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відтак, ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 13.03.2025 року, після отримання у встановленому порядку інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачки [PERSON] , яка не має статусу підприємця, з-поміж іншого, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 24.04.2025 року, 12:30 год.. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 24.04.2025 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу підготовчого засідання, задоволено клопотання представниці\~позивача [PERSON] \~ адвокатки\~Змінчак Л.В.\~про долучення\~до матеріалівцієї\~справи додаткових\~письмових доказів. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 24.04.2025 року підготовче засідання\~у цій\~справі закрито,\~а справу\~призначено до\~розгляду по\~суті.\~Визначено місце,\~дату та\~час судового\~засідання щодо\~розгляду цієї\~справи по\~суті \~зал судових\~засідань у\~приміщенні Сколівського\~районного суду\~Львівської області\~за адресою:\~вул.\~Д.\~Галицького,\~8,\~м.\~Сколе,\~Стрийський район,\~Львівська область,\~15.05.2025\~року о\~11:30\~год.. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 15.05.2025 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, задоволено клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачки Сколівського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про розглядцієї\~справи по\~суті за\~відсутності уповноваженого\~представника. Сторони та інші учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного судового засідання щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Усі заяви та клопотання сторін та інших учасників справи на відповідних етапах були вирішені судом у встановленому чинним ЦПК України порядку. Позивач [PERSON] у призначене засідання з розгляду цієї справи по суті не з`явився, однак забезпечив явку своєї уповноваженої представниці адвокатки Змінчак Л.В., яка висловила позицію на підтримання позовних вимог свого довірителя з тих підстав, котрі викладені у пред`явленому позові, просила такий позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] у призначене судове засідання з розгляду цієї справи по суті з`явилася, проти задоволення пред`явлених [PERSON] до неї позовних вимог про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини не заперечувала, а обставини, викладені у пред`явленому позові, не оспорювала. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачки Сколівський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання з розгляду цієї справи по суті явку свого уповноваженого представника не забезпечила, про поважні причини неявки такого представника не повідомляла. Суд вважав за доцільне та можливе здійснювати судовий розгляд цієї справи по суті за відсутності уповноваженого представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачки Сколівського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, неявка якого не є перешкодою для можливості судового розгляду такої справи. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до\~ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~4,\~ч.\~1\~ст.\~5\~ЦПК України,\~кожна особа\~має право\~у порядку,\~встановленим цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів,\~а суд,\~здійснюючи правосуддя,\~захищає права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу,\~у межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках.\~Згідно ст.\~81\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Своєю чергою, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дотримуючись положень\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами сімейного характеру, й причетність до такого порушення його прав відповідачки [PERSON] , встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом під час розгляду даної справи встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є громадянином України, що стверджується його паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Сколівським РВ ГУ МВС України у Львівській області 26.04.2000 року (копія міститься у справі, а. с. 6-7), а його зареєстрованим місцем проживання на території України з 26.04.2000 року є [ADDRESS] . Сторонами у цій справі визнаються, а, отже, в силу приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, згідно з котрими, позивач [PERSON] , з початку 2012 року й до 01.12.2016 року, проживав разом з [PERSON] однією сім`єю як чоловік та жінка за його місцем реєстрації по [ADDRESS] . Протягом зазначеного періоду підтримування фактичних шлюбних відносин, позивач [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі ні з ким не перебували. Також протягом зазначеного періоду часу, а саме [INFO] , [PERSON] народила дочку [PERSON] , батька якої записано з її слів як [PERSON] , так як відповідної заяви позивачем [PERSON] про своє батьківство по відношенню до цієї дитини в орган реєстрації народження подано не було. Зазначені обставини також стверджуються свідоцтвом про народження на бланку серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сколівського районного управління юстиції у Львівській області у відповідності до актового запису про народження від 26.09.2014 року за № 62 (копія міститься у справі, а. с. 8), Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, номер: 00017520383, сформованим 10.01.2017 року (копія міститься у справі, а. с. 9) та Актом про встановлення фактичного місця проживання від 15.10.2024 року (копія міститься у справі, а. с. 10). [PERSON] померла [INFO] у віці 30 років у м. Сколе Львівської області, що стверджується свідоцтвом про смерть на бланку серії [NUMBER] , виданим Сколівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області у відповідності до актового запису про смерть від 01.12.2016 року за № 81 (копія міститься у справі, а. с. 11). Як вбачається з молекулярно-генетичного дослідження на встановлення імовірності батьківства, виконаного на замовлення позивача [PERSON] Науковим медико-генетичним центром «ЛеоГЕН» 16.10.2024 року (копія міститься у справі, а. с. 12), батьківство позивача [PERSON] щодо [PERSON] , [INFO] , є доведеним, так як імовірність батьківства становить 99,97267%. З імовірністю 99,97267% батько [PERSON] є біологічним батьком цієї дитини. На підставі розпорядження голови Сколівської районної державної адміністрації Львівської області від 27.12.2019 року за № 315 «Про припинення обов`язків опікуна/піклувальника [PERSON] та призначення опікуном/піклувальником [PERSON] над дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] » (копія міститься у справі, а. с. 13-14), з-поміж іншого, відповідачку [PERSON] призначено опікуном/піклувальником над малолітньою [PERSON] [INFO] . Судом також встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із поставленими діагнозами (дані про діагнози, а також про відомості, одержані при її медичному/лабораторному обстеженні, в силу ч. 1 ст. 286 ЦК України, не розголошуються), з 2017 року встановлена інвалідність, й їй розроблена індивідуальна програма реабілітації у КНП Сколівської міської ради «Сколівський центр первинної медичної допомоги» (копія міститься у справі, а. с. 29-30). Релевантні норми та джерела права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо встановлення батьківства регулюються\~Конституцією України,\~ Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та\~Конвенцією про права дитини 1989 року, котрі є частинами національного законодавства України, Сімейним кодексом\~України (надалі\~ СК\~України),\~а також\~іншими актами законодавства, прийнятими у відповідності до них. Так, відповідно до\~ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини 1989 року встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу\~d_2018_07_03/pravo1/T022947.html?pravo=1#539" title="Сімейний кодекс України; нормативно-правовий акт № 2947-III від 10.01.2002">статей 125-126 та 128 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують\~походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~чинного ЦПК України. За змістом ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Як роз`яснюється у пунктах 4, 9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування\~судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3\~ст. 128 СК\~України, приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1\~ст.\~135\~СК України). Рішення щодо\~визнання батьківства\~(материнства)\~має ґрунтуватися\~на всебічно\~перевірених судом\~даних,\~що підтверджують\~або спростовують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~проти них,\~а його\~резолютивна частина\~ містити\~усі відомості,\~необхідні для\~реєстрації батьківства\~(материнства)\~в органах\~РАЦС (прізвище,\~ім`я\~та по\~батькові матері\~й батька,\~число,\~місяць і\~рік їх\~народження,\~громадянство,\~а також\~номер актового\~запису про\~народження дитини,\~коли та\~яким органом\~його вчинено). Чинним сімейним законодавством України визначено\~перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. При цьому, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, а чинне сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved