Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

В березні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 24\~632,05 грн. та понесених судових витрат, які складаються з судового збору в розмірі 2\~422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6\~000,00 грн. Як на підставу позовних вимог посилалось на те, що 05.10.2020 між ТОВ\~«Мілоан» та [PERSON] за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем позивача, було укладено електронний кредитний договір №\~101230558, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредитні кошти в розмірі 15\~000,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом. Вказаний договір було підписано позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного договору. Проте, через неналежне виконання позичальником його грошових зобов`язань, станом на 10.06.2021 утворилась заборгованість у розмірі 24\~632,05 грн., яка складається з: 7\~452,00\~грн. - заборгованості за кредитом, 17\~180,05 грн. - заборгованість за відсотками. 29.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ Діджи Фінанс» було укладено договір відступлення прав вимоги № 05Т, згідно якого ТОВ «Мілоан», в тому числі, відступило новому кредитору право вимоги за кредитним договором № 101230558 від 05.10.2020. 24.01.2022 між ТОВ «Діджи Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу №\~1/15, у відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» набуло права вимоги до відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20.,3.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, у позовній заяві просив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі і судової повістки, а також направленням повідомлення на електронну адресу, зазначену в позовній заяві, яке було доставлено 20.03.2025 о 17:24 год. Направлена на його адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Відповідач причини своєї неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву на позов не скористався. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, наданих разом із матеріалами позову,з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, постановленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 05.10.2020 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 101230558, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит в розмірі 15\~000,00 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 05.10.2020; дата повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 04.11.2020 (а.с. 27-30). Кредитні кошти надавались позивальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника, зареєстрованої позичальником для цієї мети в особистому кабінеті. У відповідності до п. 1.5, 1.6 договору проценти за користування кредитом складають 4 500,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п. 2.2.2, 2.2.3 договору нарахування позикодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту, по дату фактичного повернення кредиту (включно) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування. Проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6 цього договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п. 1.4, якщо позичальник всупереч умовам цього договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли визначена в п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою за стандартну (базову ставку), встановлену п. 1.6 договору (за умовами акцій, програм лояльності, тощо). Якщо визначена п. 1.5.2 ставка є нижчою, від стандартної (базової) ставки, то у випадку невиконання позичальником умов цього договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти за користування кредитом з дня наступного за днем визначеним п. 1.4 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6 договору протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинене або припинено товариством в односторонньому порядку. Положеннями п. 6.1, 6.2 договору передбачено, що він укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений на веб-сайті товариства, підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який надсилався товариством електронним повідомленням (смс на мобільний номер телефону). Факт отримання [PERSON] кредитних коштів від ТОВ «Мілоан» в розмірі 15\~000,00 грн. підтверджується платіжним дорученням № 24421420 від 05.10.2020 (а.с.\~35). Згідно наданих позивачем відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 101230558, заборгованість [PERSON] станом на 10.06.2021 складає 24\~632,05 грн., яка складається з: 7\~452,00\~грн. - заборгованості за кредитом, 17\~180,05 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 12-15). 29.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги № 05Т, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі боржників (а.с. 19-26). Згідно вказаного договору ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 101230558. 24.01.2022 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» укладено договір факторингу № 1/15, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати клієнту грошові кошти за плату, а клієнт зобов`язується відступити фактору свої права грошової вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги (а.с.\~31-34). Згідно умов договору факторингу позивач набув права вимоги до [PERSON] за кредитним договором в розмірі 24\~632,05 грн. За правилом частини першої статті 205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1055\~ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом частини восьмої статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Із матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 101230558 від 05.10.2020 укладено між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] за допомогою веб-сайту кредитодавця. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор. Відповідач будь-яких зауважень до змісту договору на момент його укладання не висловлював, підписав його без будь-яких застережень та зауважень. Верховний Суд у постанові від 07.10.2020 під час розгляду справи №\~127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 14.06.2022 у справі №\~757/40395/20. Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі. З досліджених матеріалів справи вбачається, що умови кредитного договору, укладеного між сторонами, не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому статті 627 ЦК України. Крім того, проценти за користування кредитом визначено згідно положень статей 1048, 1056 ЦК України, відповідно такі не є компенсацією за невиконання зобов`язань за договором в розумінні вище вказаного положення закону. Також, підписавши кредитний договір, відповідач засвідчив, що погодився на отримання у кредит коштів саме на умовах, що визначені договором.\~ Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, в тому числі, договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514\~цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За таких обставин, позивач у передбаченому законом порядку набув право вимоги до відповідача за вище вказаним кредитним договором. Приймаючи до уваги, що належними та достовірними доказами підтверджено отримання [PERSON] від ТОВ «Мілоан» грошових коштів в сумі 15\~000,00 грн. в кредит, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про правомірність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі. Щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наступне. Позивачем заявлено вимогу про компенсацію понесених ним витрат на правничу допомогу в розмірі 6\~000,00 грн. Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду: копію договору про надання правової допомоги № 43657029 від 01.11.2024, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» та адвокатом Білецьким Б.М.; копію акту про підтвердження факту надання правової допомоги адвокатом від 03.03.2025; детальний опис робіт (наданих послуг); копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, ціну позову, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), фактичну відсутність участі представника позивача при розгляді даної справи, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи підлягають частковому задоволенню, в розмірі 2\~000,00\~грн. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі в сумі 2\~422,40 грн., сплачений при зверненні до суду.

Outcome: partial