Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Шапошнікова Тетяна Геннадіївна, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказує, що між сторонами 22.06.2022 укладено шлюб. Вже тривалий час сторони не можуть знайти порозуміння внаслідок психологічної несумісності. Через геть різні погляди на сімейне життя та життєвий устрій між ними виникали непорозуміння. Внаслідок цих подій позивачем втрачено довіру та почуття любові до відповідача, що унеможливлює їхнє подальше спільне життя як подружжя. Сторони фактично разом не проживають та відповідно припинили вести спільне господарство та спільний бюджет. Відтак, фактично шлюб припинено. Станом на сьогодні цей шлюб носить суто формальний характер, а примирення є неможливим. Таким чином, відсутність у позивача почуття любові до відповідача є причиною того, що збереження цього шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.12.2024 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Постановлено виклик відповідача [PERSON] здійснити в порядку ч. 10 ст. 187 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Позивач подала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без участі відповідача від 07.02.2025. Заявою представника позивача відкликано заяву про визнання позову та розгляд справи без участі відповідача. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.02.2025 клопотання представника відповідача адвоката Ящук Н.А. про надання строку для примирення задоволено, надано сторонам строк для примирення до 21.04.2025. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.05.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.05.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Камінської Марини Ігорівни про визначення підсудності про передачу справи до Верховного Суду для визначення підсудності - відмовлено. У судовому\~засіданні представник\~позивача просила задовольнити позовні вимоги. Повідомила, що у позивача немає намірів на примирення, сторони не позбавлені права вдруге укласти шлюб. Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти позовних вимог, оскільки сторони ще мають шанс на примирення і покращення шлюбних відносин. За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, заслухавши учасників, суд прийшов до наступного висновку. Як встановлено судом, 22.06.2022 року Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №501, що підтверджується наявною у справі копією виданого свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.06.2022. Станом на день розгляду справи шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство позивач та відповідач не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Зі змісту статті 55 Сімейного кодексу України вбачається, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини чи чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України. У відповідності зі ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 Сімейного кодексу України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. На даний час, офіційно зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем має формальний характер, фактичні шлюбні відносини між сторонами не підтримуються, спільне господарство вони не ведуть, відтак суд дійшов висновку про недоцільність подальшого збереження шлюбу, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст.115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved