Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~10 березня 2025 року позивач звернувся до Шахтарського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Державного підприємства «Селидіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» про стягнення заборгованості по заробітній платі. \~ \~ \~ \~Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 березня 2025 року справу передано судді Янжулі С.А. для розгляду. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 18 березня 2025 року відкрите провадження у справі. \~ \~ \~ \~Справа призначалася до розгляду на 07, 28 квітня 2025 року та 29 травня 2025 року. \~ \~ \~ \~Позивач у судові засідання не з`являвся, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Проте, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує. \~ \~ \~ \~Інші заяви, клопотання від позивача не надходили. \~ \~ \~ \~Відповідач у судові засідання не з`являвся, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Від відповідача заяви, клопотання не надходили. \~ \~ \~ \~Відтак, відповідно до частини 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. \~ \~ \~ \~Ухвалою про відкриття провадження в справі витребувано від відповідача належним чином засвідчений деталізований розрахунок заборгованості по заробітній платі (іншим належним виплатам) перед [PERSON] , однак відповідач не надав запитувану інформацію. \~ \~ \~ \~Відповідач відзив на позовну заяву не подав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви. Про причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомив. Відтак суд розглянув справу за наявними матеріалами. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебував у трудових відносинах з Державним підприємством «Селидіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» з 26 вересня 2005 року по 14 серпня 2024 року, працюючи заступником начальника дільниці конвеєрного транспорту. Звільнений за власним бажанням 14 серпня 2024 року згідно частини 1 ст. 38 КЗпП України, про що наявний запис у трудовій книжці. \~ \~ \~ \~За період роботи заробітна плата виплачувалася не у повному обсязі. При звільненні відповідач не здійснив розрахунок з позивачем у супереч вимог частини 1 ст. 47 КЗпП України. \~ \~ \~ \~Відповідачем були нараховані позивачу при звільненні виплати без утримання суми податків та інших обов`язкових платежів у сумі 234 986,10 гривень, до виплати, після оподаткування, - 200 836,05 гривень, однак повного розрахунку на дату звільнення проведено не було. Протягом вересня - грудня 2024 року відповідач періодично зараховував на його картковий рахунок заборгованість по заробітній платі за серпень 2024 року, а саме: 23 вересня 2024 року - 1 000 гривень, 04 жовтня 2024 року - 1 000 гривень, 17 жовтня 2024 року - 1 000 гривень, 31 жовтня 2024 року - 6 163,81 гривень, 24 грудня 2024 року - 22 904,32 гривень, а всього: 32 068,13 гривень. З грудня 2024 року більше ніяких виплат не проводив. \~ \~ \~ \~Згідно копії розрахункового листа, доданого до позовної заяви, заборгованість відповідача перед позивачем складає 168 767,92 гривень (200 836,05 - 32 068,13). \~ \~ \~ \~Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по нарахованій, але не виплаченій при звільненні заробітній платі та всіх сум, що підлягали виплаті позивачу при звільненні, а саме суму - 168 767,92 гривень. \~ \~ \~ \~Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з наступного. \~ \~ \~ \~ [PERSON] перебував у трудових відносинах з Державним підприємством «Селидіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» з 26 вересня 2005 року по 14 серпня 2024 року, працюючи заступником начальника дільниці конвеєрного транспорту. Звільнений за власним бажанням 14 серпня 2024 року згідно частини 1 ст. 38 КЗпП України, про що наявний запис у трудовій книжці серії [NUMBER] від 20 квітня 1999 року. \~ \~ \~ \~За період роботи заробітна плата виплачувалася не у повному обсязі. При звільненні відповідач не здійснив розрахунок з позивачем у супереч вимог частини 1 ст. 47 КЗпП України. \~ \~ \~ \~Відповідачем були нараховані позивачу при звільненні виплати без утримання суми податків та інших обов`язкових платежів у сумі 234 986,10 гривень. \~ \~ \~ \~До виплати, після оподаткування, - 200 836,05 гривень, однак повного розрахунку на дату звільнення проведено не було. \~ \~ \~ \~Протягом вересня - грудня 2024 року відповідач періодично зараховував на його картковий рахунок заборгованість по заробітній платі за серпень 2024 року, а саме: 23 вересня 2024 року - 1 000 гривень, 04 жовтня 2024 року - 1 000 гривень, 17 жовтня 2024 року - 1 000 гривень, 31 жовтня 2024 року - 6 163,81 гривень, 24 грудня 2024 року - 22 904,32 гривень, а всього: 32 068,13 гривень. З грудня 2024 року більше ніяких виплат не проводив, що підтверджується виписками з банківського карткового рахунку позивача. \~ \~ \~ \~Згідно копії розрахункового листа, доданого до позовної заяви, заборгованість відповідача перед позивачем складає 168 767,92 гривень (200 836,05 - 32 068,13). \~ \~ \~ \~Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. \~ \~ \~ \~Згідно з частинами 1, 2 ст. 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. \~ \~ \~ \~За приписами частини 1 ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. \~ \~ \~ \~Частиною 1 статті 115 КЗпП України визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені Колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. \~ \~ \~ \~Згідно ст.116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. \~ \~ \~ \~Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини», заява N9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/«правомірне очікування» (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності. \~ \~ \~ \~Згідно правового висновку, який викладено у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18.01.2017 у справі № 6-2912цс16, всі суми (заробітна плата, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. \~ \~ \~ \~Оскільки судом встановлено, що при звільненні з позивачем не було проведено остаточного розрахунку, то суд вбачає підстави для задоволення заявленого позову в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України, з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1 687,68 гривень.

Outcome: approved