Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

Позивач Державна екологічна інспекція Південного округу (Запорізької та Херсонської області), в особі представника Остапенко Ольги Ігорівни, звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення завданої шкоди державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, в обґрунтування якого зазначено наступне. Державним інспектором з охорони навколишнього середовища Південного округу (Запорізької та Херсонської області) Мельником І.Ю. встановлено, що 24.12.2022 [PERSON] у м. Запоріжжя, поблизу вул. Тбіліська, 9-А, здійснила незаконне знесення (без дозвільних документів) одного сухостійного дерева породи «ялина блакитна» до ступеня припинення росту. Діаметр вказаного дерева у корі біля шийки коріння складає 10 см. Чим порушила вимоги ст. 9, 10 ЗУ «Про рослинний світ», п. 8 ст. 42 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», п. 3 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 за № 1045. Внаслідок протиправної поведінки відповідача та порушення нею природоохоронного законодавства України державі спричинено шкоду у розмірі 1 152,00 гривень. З огляду на що, просить суд стягнути з відповідача завдану шкоду державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства у загальній сумі 1 152,00 грн., та судові витрати у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.01.2025 позовну заяву Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізької та Херсонської області) до [PERSON] про відшкодування шкоди передано до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя для розгляду за підсудністю, яка надійшла до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 24.02.2025. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2025 позовну заяву Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізької та Херсонської області) до [PERSON] про стягнення завданої шкоди державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства залишено без руху. Встановлено строк для усунення недоліків заяви терміном 5 (п`ять) календарних днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 05.03.2025 від представника позивача Остапенко О.І., через систему «Електронний суд», на адресу суду надійшло клопотання, до якого долучено платіжний документ на виконання ухвали судді від 28.02.2025 про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 березня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізької та Херсонської області) до [PERSON] про стягнення завданої шкоди державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, у порядку спрощеного позовного провадження, та призначено у справі судове засідання з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Остапенко О.І. у судове засідання не з`явилась, через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки у судове засідання не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Частиною 4 ст. 233 передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). З огляду на викладене, суд вирішив провести заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що 24.12.2022 відповідач [PERSON] , в порушення ст. 69 Лісового кодексу України, ст. 9, 10 ЗУ «Про рослинний світ», п. 8 ст. 42 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», п. 3 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 за № 1045, у м. Запоріжжя, поблизу вул. Тбіліська, 9-А, здійснила незаконне знесення (без дозвільних документів) одного сухостійного дерева породи «ялина блакитна» до ступеня припинення росту. Діаметр вказаного дерева у корі біля шийки коріння складає 10 см., за фактом чого державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південного округу (Запорізька та Херсонська області) складено протокол про адміністративне правопорушення №006983 від 26.12.2022 (а.с. 12). Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення від 26.12.2022 №45/05/12-09, винесеною державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південного округу (Запорізька та Херсонська області), [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 гривень. Постанова набрала законної чинності (відповідно до її змісту) 04.01.2023 (а.с. 11). Внаслідок протиправної поведінки відповідача та порушення нею природоохоронного законодавства України державі спричинену шкоду у розмірі 1 152,00 гривень, про що надано відповідний розрахунок розміру шкоди від 13.01.2023 №07-06/1-12, який здійснено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.1999 №559 «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів» (а.с. 13). З метою досудового врегулювання спору Державною екологічною інспекцією Південного округу (Запорізька та Херсонська області) на адресу відповідача надіслано лист № 142/05/2-05/06/2-34 від 16.01.2023 про добровільне відшкодування збитків, спричинених державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, у вказаній вище сумі. Відомості щодо добровільного відшкодування спричиненої шкоди відповідачем у матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно із частиною третьою статті 16 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» (далі - Закон) державними органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища та інші державні органи. Згідно з пунктом 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 27 Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення охорони природних ресурсів. Інспекція відповідно до покладених на неї завдань пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і витрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір звертається до суду з відповідними позовами (пункт 10 Положення). Частиною 3 ст. 28 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженої Кабінетом Міністрів України. Пунктом 3 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктів, затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2006 № 1045 визначено, видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється: за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі компетентний орган) на підставі ордера (крім випадків, передбачених пунктами 10 цього Порядку); на підставі документів, визначених статтями 35-37 Закону України «Про регулював містобудівної діяльності». Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 42 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», притягнення осіб, винних у порушенні законодавства у сфері благоустрою населених пунктів, до відповідальності, передбаченої законом, не звільняє їх від обов`язку відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення вимог цього законодавства. Шкода, завдана внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою населених пунктів, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування зниження розміру стягнення незалежно від сплати збору за забруднені навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів розмірах, які визначаються на підставі затверджених у встановленому порядку та методик, розрахунків щодо обрахування шкоди. Частиною третьою статті 13 Цивільного кодексу України, передбачено, що на особу покладений обов`язок при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, довкіллю або культурній спадщині. Згідно зі статтею 10 Закону України «Про рослинний світ» спеціальне використані природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки. Статтею 40 Закону України «Про рослинний світ» встановлено, що порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи винні, зокрема, у самовільному спеціальному використанні природних рослинних ресурсів; порушенні правил загального використання природних рослинних ресурсів; протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу. Економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища згідно зі статтею 41 Закону передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Згідно з частиною четвертою статті 68 Закону, підприємства, установи, організації громадяни України, а також іноземні юридичні та фізичні особи та особи б громадянства зобов`язані відшкодувати шкоду, завдану внаслідок порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку розмірах, встановлених законодавством України. Статтею 69 Закону визначено, що шкода, завдана внаслідок порушені законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Статтею 22 ЦК України встановлено загальні правила відшкодування збитків та передбачено, зокрема, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення цивільного права, має право на їх відшкодування. У даному випадку спірні правовідносини щодо відшкодування шкоди заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правове природою кваліфікуються як відносини із відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завданої позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Отже, юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина, і за відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому, цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Отже, у діях відповідача [PERSON] вбачається наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення, необхідних для застосування відповідальності у вигляді відшкодування шкоди, оскільки позивачем доведено, що [PERSON] здійснила самовільне знесення дерев без відповідного на дозволу, спричинивши державі шкоду (причинно-наслідковий зв`язок), тобто вина відповідача полягає у самовільному знесенні дерев, за що була притягнута до адміністративної відповідальності. Наданий позивачем розрахунок розміру шкоди, суд бере до уваги при ухваленні рішення, як належний доказ, а також враховує, що даний розрахунок відповідачем не спростовано. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] своїми неправомірними діями нанесла шкоду державі, а тому зобов`язана компенсувати її у повному обсязі. А відтак, позовні вимоги Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізької та Херсонської області) слід задовольнити шляхом стягнення з відповідача шкоди завданої державі у розмірі 1\~152,00 грн. на відповідний казначейський рахунок. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені позивачем, відповідно до платіжної інструкції № 102 від 04.03.2025, у розмірі 3 028,00 гривень.

Outcome: approved