Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

представник заявника адвокат Радостєва М.В. звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Запоріжжя, визнавши датою його смерті [INFO] , який загинув під час виконання обов`язків військової служби та захисту Батьківщини, за обставин безпосередньої участі в бойових діях і виконання бойового завдання у складі підрозділу військової частини [NUMBER] у [ADDRESS] . Заяву обґрунтовує тим, що заявник є сином [PERSON] , який 18.05.2024 був призваний на військову службу. Під час виконання обов`язків військової служби та захисту Батьківщини, за обставин безпосередньої участі в бойових діях і виконання бойового завдання у складі підрозділу військової частини [NUMBER] біля [ADDRESS] стрілець-санітар 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 8 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] сержант [PERSON] зник безвісти. Солдати військової частини [NUMBER] [PERSON] , [PERSON] пояснили, що 22.07.2024 близько 03.00 годині почався ворожий мінометні обстріл. Внаслідок вибуху від третього влучання солдат [PERSON] отримав травми несумісні з життям, загинув на місці. Через активні бойові дії в районі Роботине Пологівського району Запорізької області знайти і евакуювати тіла загиблих немає можливості. На сьогоднішній день с. Роботине Токмацької міської громади Пологівського району Запорізької області входить до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження на даній території. Дана обставина позбавляє заявника можливості отримати документи, передбачені законодавством та зареєструвати факт смерті померлої особи у встановленому законом порядку. Судово-медична експертиза смерті батька з цих же причин не проводилась. Станом на момент подання заяви тіло [PERSON] знаходиться на місці загибелі, а евакуація є неможливою. У зв`язку із відсутністю документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, які є підставою для державної реєстрації смерті, зареєструвати смерть батька у встановленому законом порядку не можливо. Встановлення факту смерті необхідно для державної реєстрації смерті батька в органах РАЦСу, оскільки від цього залежить виникнення його особистих та майнових прав, зокрема, щодо отримання одноразової допомоги та оформлення спадщини після його смерті. Представник заінтересованої особи військової частини [NUMBER] Борульник А.В. подав додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, що Сержант [PERSON] дійсно проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] і зник безвісти поблизу населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області. За вказаним фактом командиром військової частини [NUMBER] видано наказ (з адміністративно-господарської діяльності) № 4493 від 30.08.2024 «Про призначення службового розслідування». За результатами проведення службового розслідування командиром військової частини [NUMBER] видано наказ (з адміністративно-господарської діяльності) № 4571 від 04.09.2024 «Про обставини зникнення безвісти солдата [PERSON] та сержанта [PERSON] », пунктом 3 якого визнано, що стрілець-санітар 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 8 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] сержант [PERSON] зник безвісти 22.07.2024 під час виконання ним обов`язків військової служби та захисту Батьківщини, за обставин безпосередньої участі в бойових діях і виконання бойового завдання у складі підрозділу військової частини [NUMBER] біля села Роботине Пологівського району Запорізької області України. Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні. Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Андрієнко К.О. подав письмові пояснення, в яких зазначив про необхідність оголошення [PERSON] померлим, а не визнання факту його смерті, у зв`язку із відсутністю відповідних доказів, посилаючись на постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28.02.2024 у справі № 506/358/22 та від 13.03.2024 у справі № 204/7924/23. Заявник не зазначає у заяві щодо наявності інших осіб на чиї права та обов`язки може вплинути дане рішення, а саме батьків, дітей, дружини у зниклого безвісти, шляхом зменшення їх частки одноразової грошової допомоги. Дана інформація міститься у Державному реєстрі актів цивільного стану, проте вона відноситься до персональних даних та з огляду на приписи Закону України «Про захист персональних даних» не може бути надана Міністерству оборони України. Інформація відноситься до персональних даних та з огляду на приписи Закон України «Про захист персональних даних» не може бути надана Міністерству оборони України. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 01.05.2025 відкрите провадження у справі. Залучено до участі у справі як заінтересованих осіб Міністерство оборони України та військову частину [NUMBER] . Витребувано у військової частини [NUMBER] матеріали службового розслідування за фактом зникнення безвісти [PERSON] , [INFO] . Витребувані судом докази подані до суду 14.05.2025 разом із додатковими поясненнями у справі. Ухвалою від 15.05.2025, постановлені судом без оформлення окремого документа, відмовлено у задоволенні клопотання заінтересованої особи Міністерства оборони України про витребування доказів. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки не повідомив. З заявою про розгляд справи без його участі не звертався. Представник заявника адвокат Радостєва М.В. в судовому засіданні просила задовольнити заяву про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або АТО, з урахуванням обставин, викладених у ній. Державний виконавець Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. Причини неявки не повідомив. З заявою про розгляд справи без його участі не звертався. Представник Міністерства оборони України Андрієнко К.О. в судовому засіданні зазначив, що в даному випадку доцільним є оголошення [PERSON] померлим, оскільки беззаперечних доказів смерті останнього матеріали справи не містять. Просив розглянути справу на розсуд суду. Представник заінтересованої особи військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився. В додаткових поясненнях просив розглянути справу без його участі. Заслухавши пояснення представника заявника та представника заінтересованої особи Міністерства оборони України, дослідивши заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) серії [NUMBER] від 09.07.2010. Батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . 17.06.2010 [PERSON] змінив прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 17.06.2010. Згідно з наказом командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) від 30.08.2024 № 4493 «Про призначення службового розслідування», актом службового розслідування, затвердженого командиром військової частини [NUMBER] полковником [PERSON] , від 03.09.2024 та наказом командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) від 04.09.2024 № 4571 «Про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти солдата [PERSON] та сержанта [PERSON] » стрілець-санітар 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 8 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] сержант [PERSON] зник безвісти 22.07.2024 під час виконання ним обов`язків військової служби та захисту Батьківщини, за обставин безпосередньої участі в бойових діях і виконання бойового завдання у складі підрозділу військової частини [NUMBER] біля села Роботине Пологівського району Запорізької області України. Відповідно до письмових пояснень військовослужбовця військової частини [NUMBER] [PERSON] та т.в.о. командира 8 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] [PERSON] , які надані зі слів [PERSON] , стрілець-санітар 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 8 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] сержант [PERSON] зник безвісти 22.07.2024 під час виконання ним обов`язків військової служби та захисту Батьківщини, за обставин безпосередньої участі в бойових діях і виконання бойового завдання у складі підрозділу військової частини [NUMBER] біля села Роботине Пологівського району Запорізької області України, в результаті попадання під ворожий обстріл з міномета, танка та самохідної артилеристської установки в районі вогневої позиції «ГВОЗДИКА». Згідно з частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору. Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: - встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); - визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України). Вказані процедури є відмінними між собою та мають певні особливості. Щодо встановлення факту смерті на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України. Пунктом 8 частини статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт (частини перша-друга статті 318 ЦПК України). Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. При цьому слід мати на увазі, що встановлення зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 червня 2021 року у справі № 591/1461/19. Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі беззаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті. Щодо оголошення особи померлою (стаття 46 ЦК України та статті 305-309 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України). Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. З огляду на викладене, виходячи зі змісту положень статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, правової позиції Верховного Суду, суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України). Аналіз змісту заяви [PERSON] у справі свідчить про те, що заявник просить суд встановити факт смерті його батька [PERSON] (військовослужбовця) у певний час - [INFO] близько 03.15 години - 04.11 години під час виконання бойового завдання, з метою забезпечення державної реєстрації смерті батька в органах РАЦСу, оскільки від цього залежить виникнення його особистих та майнових права, зокрема, щодо отримання одноразової допомоги та оформлення спадщини. Як на фактичні підстави звернення до суду заявник посилався на те, що його батько загинув під час бойових дій, що підтверджується наказом командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) від 30.08.2024 № 4493 «Про призначення службового розслідування», актом службового розслідування, затвердженого командиром військової частини [NUMBER] полковником [PERSON] , від 03.09.2024 та наказом командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) від 04.09.2024 № 4571 «Про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти солдата [PERSON] та сержанта [PERSON] ». Як на правові підстави звернення до суду із заявою заявник [PERSON] посилається на пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України, а саме встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Натомість на підтвердження вимог своєї заяви заявник надав суду вказані накази та акт, в яких зазначено про зникнення безвісти батька [PERSON] , який під час виконання обов`язків військової служби та захисту Батьківщини, за обставин безпосередньої участі в бойових діях і виконання бойового завдання у складі підрозділу військової частини [NUMBER] біля села Роботине Пологівського району Запорізької області попав під ворожий обстріл з міномета, танка та самохідної артилерійської установки в районі вогневої позиції «ГВОЗДИКА». Вказані докази у своїй сукупності достовірно не свідчать про смерть [PERSON] , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення смерті за обставин, що підтверджені цими доказами, які можуть свідчити про смерть останнього. З огляду на це підстави для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті його батька [PERSON] (військовослужбовця) у певний час - [INFO] близько 03.15 години - 04.11 години під час виконання бойового завдання за пунктом 8 частини першої статті 315 ЦПК України відсутні. Разом з тим суд вважає за необхідне зазначити, що з огляду на встановлені у цій справі обставини та наявність у заявника вірогідного припущення про смерть батька [PERSON] , заявник не позбавлений можливості звернутися до суду із заявою про оголошення останнього судом померлим на підставі частини другої статті 46 ЦК України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що в заяві про встановлення факту смерті необхідно відмовити.

Outcome: dismissed