Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради про встановлення факту\~належності тавизнання права власності за спадщиною. З позовної заяви вбачається, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Мати позивача [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] . При житті [PERSON] склав відносно позивача заповіт за яким заповідав все майно, що буде належати йому на день смерті. Нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва на спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів. Зважаючи на вищевказане, позивач просив встановити факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] - [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на відповідний житловий будинок. Позивачем було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача Кілійської міської ради, в судове засідання не прибув, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.08.1975 р., актовий запис про народження № 30 від 20.06.1959 р., рос. [PERSON] та рос. [PERSON] є батьками рос. [PERSON] , [INFO] . Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 26.02.2015 р., актовий запис № 161, [PERSON] , померла [INFO] . Згідно заповіту від 25.08.2015 р. [PERSON] заповідав усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право [PERSON] . Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 04.05.2022 р., актовий запис № 270, [PERSON] , помер [INFO] . З дозволу на виконання робіт від 21.12.1959 р., акту про закінчення будівництва та введення у експлуатацію індивідуального домоволодіння вбачається, що [PERSON] та [PERSON] належить житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту на житловий будинок, складений КП КМР «БТІ», житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] складається з: літ. А1 житловий будинок (загальною площею 69,3 кв. метра, житловою площею 46,3 кв. метра), літ. Б1 літня кухня, літ. Г - сарай, літ. Д- баня, літ. Е гараж, літ. Ж - убиральня, № \~1-3, І надвірні споруди. Відповідно заяви спрямованої приватному нотаріусу Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченку М.Є. прийнятої останнім 07.08.2015 р., [PERSON] прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] . З відповіді державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Горючкіної О.М. вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 79701278 від 14.01.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, вбачається, що після смерті [PERSON] , [INFO] приватним нотаріусом Юрченко М.Є. була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 57764665 та номером у нотаріуса 122/2015. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 79701292 від 14.01.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація в Спадковому реєстрі відносно [PERSON] відсутня. Відповідно заяви спрямованої до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області від 04.11.2022 р. [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 79701312 від 14.01.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, вбачається, що після смерті [PERSON] , [INFO] . Ізмаїльською державною\~нотаріальною конторою\~Одеської областібула заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 69881227 та номером у нотаріуса 49/2022. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 79701329 від 14.01.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, заповідачем є [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 57849424 дата посвідчення [INFO] , місце посвідчення приватний нотаріус Юрченко М.Є. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно \~\~статті \~\~41 Конституції України \~\~кожен \~\~має \~\~право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку,\~\~визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності\~ одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Виходячи з наведеного суд вважає\~ доведеним факт належності житлового будинку в [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту\~ в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved