Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання дітей. В обгрунтування позову посилається на те, що перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою у них народилося двоє дітей: син, [PERSON] , [INFO] та син, [PERSON] , [INFO] . Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 18 вересня 2024 року ухвалено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] , щомісячно аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] та на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 липня 2024 року до досягнення старшою дитиною повноліття. Станом на момент подання позовної заяви він, [PERSON] та їх сини: [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] в домоволодінні, яке належить на праві особистої приватної власності позивачу. В свою чергу він фактично утримує та виховує дітей, забезпечує дітей продуктами харчування одягом, побутовими речами, здійснює оплату проживання сина в гуртожитку та оплату навчання, надає кошти на кишенькові витрати дітям, сплачує комунальні послуги. Отже, обставини, що виникли після ухвалення рішення суду про стягнення, зокрема фактичне проживання дітей з батьком та перебування їх на його утриманні є підставами, які вказують на необхідність звільнення платника аліментів ( [PERSON] ) відсилати таких періодичних платежів, адже у такому випадку той з батьків із ким проживав дитина набуває право на отримання аліментів, а в іншого з батьків таке право припиняється, що відповідає встановленому статті 141 СК України принципу рівності прав та обов`язків батьків стосовно своєї дитини. Тому просить суд припинити стягнення з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліментів на утримання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 липня 2024 року до досягнення старшою дитиною повноліття на підставі рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 18.09.2024 року № 596/1216/24. Ухвалою судді від 07.01.2025, провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 28.01.2025 відповідачка [PERSON] від імені якої діє адвокат Печінка П.В. через через систему «Електронний суд» подав відзив на позов, посилаючись на те, що зазначаючи про належність на праві приватної власності житлового будинку позивач не вказує, що капітальний ремонт будинку а також придбання меблів та інших побутових приладів здійснені відповідачкою за кошти, які передавала із-за кордону мама відповідачки. Сплата комунальних послуг власником житлового будинку в якому він проживає є його обов`язком і не може слугувати підставою для припинення сплати аліментів на утримання дітей. Звертає увагу на те, що позивач у позовній заяві посилається на копії квитанцій сплату комунальних послуг, надання кишенькових коштів дітям, музичних інструментів, тощо за 2023-2024 рік, які вже були предметом розгляду судом під ухвалення рішення від 18.09.2024 року про стягнення з позивача аліментів. Суд надав їм юридичну оцінку зазначивши.. «суд звертає увагу на те, що додаткові витрати на дітей, в яких бере участь батько (оплата навчання сина в коледжі, витрати на придбання спортивного інвентаря для молодшого сина, витрати на придбання музичних інструментів, тощо), на відміну від аліментів, за своїм цільовим призначенням не є коштами спрямованими на утримання дітей.(Постанова КЦС від 01 квітня 2019 року у справі № 545/819/18). За таких обставин зазначені докази, яким суд надав юридичну оцінку при стягнення аліментів із позивача, не можуть слугувати належними та допустимими доказами припинення стягнення аліментів з тієї ж самої особи. 31.01.2025 позивачем [PERSON] від імені якого діє адвокат Сампара Н.М. через систему «Електронний суд» подано відповідь на відзив, в якому сторона позивача додатково виклала свою позицію, посилаючись на те, що відповідачкою не надано суду належних та допустимих доказів того, що вона за період спільного проживання за однією адресою здійснювала належне утримання своїх синів, забезпечувала їх необхідними для їх життя та розвитку благами та неспроможна створити потрібні умови для комфортного проживання дітей. Більше того, після прийняття рішення судом про стягнення аліментів з Позивача від 18.09.2024, коли сини і Відповідачка проживали у нього, усі основні витрати поніс Позивач і продовжує це робити по сьогодні. Відповідачка також не спростувала той факт, що [PERSON] забезпечує продуктами харчування, забезпечує дітей одягом, побутовими речами, про що свідчать квитанції у матеріалах справи. Зазначимо, що дані кошти не відносяться до додаткових витрат на дітей, а є спрямованими на утримання дітей. Позивач, на відміну від Відповідачки, має у приватній власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування, яка міститься в матеріалах справи. Будь-яких, доказів, які підтверджували той факт, що Відповідачка, має у приватному володінні або в користуванні житло, у матеріалах справи відсутні. Цілком логічно припустити, що Відповідачка не має у приватній власності житла, та враховуючи її річний дохід навряд чи зможе його придбати у найближчому майбутньому. В той час як Позивач спроможний забезпечити, як матеріальний, так і духовний розвиток двох неповнолітніх дітей. 03.02.2025 відповідачкою [PERSON] від імені якої діє адвокат Печінка П.В. через систему «Електронний суд» подано заперечення на відповідь на відзив. Позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Сампара Н.М. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги. Представник відповідачки [PERSON] позову не визнав з підстав, зазначених в заявах по суті. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази в справі, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони є батьками: [PERSON] , [INFO] , згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , видане 25 липня 2007 року Коцюбинською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області (а.с.10), та [PERSON] , [INFO] , згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , видане 04 червня 2014 року Нижбірківською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області (а.с.11), які проживають з матір`ю [PERSON] та батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 18 вересня 2024 року ухвалено, стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] , щомісячно аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] та на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 липня 2024 року до досягнення старшою дитиною повноліття. В задоволенні решти вимог відмовлено. Дане рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за 1(один) місяць допущено до негайного виконання. Рішення суду набрало законної сили та відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені цим рішенням суду не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як встановлено, позовні вимоги про припинення стягнення аліментів [PERSON] обґрунтовує тим, що діти проживають з обома батьками в будинку, який йому належить, ним одноособово сплачуються комунальні послуги, він забезпечує дітей продуктами харчування, здійснює оплату проживання старшого сина в гуртожитку та оплату навчання, надає кошти на кишенькові витрати дітям. З врахуванням наведеного, позивач на підставі ст. 273 СК України, пред`явив вимогу про припинення стягнення аліментів з батька. Відповідно до ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно приписів ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Як встановлено, на підтвердження обставин, якими [PERSON] обґрунтовує позовні вимоги стороною позивача надано копії фіскальних чеків про оплату товарів та послуг, платіжних інструкцій та квитанцій про переказ коштів. Так, долучені до позовної заяви фіскальні чеки про оплату товарів та послуг доводять проведення розрахункових операцій з оплати товарів чи послуг, про те не підтверджують хто є платником зазначених коштів. Суд погоджується з позицією сторони відповідача про те, що більшість зазначених документів були предметом дослідження в справі №596/1216/24, яким суд надав оцінку при ухваленні рішення від 18.09.2024 року. Так, зокрема, при розгляді справи №596/1216/24 судом встановлено, що відповідач [PERSON] має можливість виконувати батьківські обов`язки по утриманню неповнолітніх дітей, є власником: земельної ділянки площею 1.0965 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, житлового будинку, з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 71,5 кв.м., житловою площею 55,3 кв.м., та земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] бере участь в додаткових витратах на дітей (оплата навчання сина в коледжі, витрати на придбання спортивного інвентаря для молодшого сина, витрати на придбання музичних інструментів, тощо). При цьому суд в рішенні звертав увагу на те, що додаткові витрати на дітей, в яких бере участь батько (оплата навчання сина в коледжі, витрати на придбання спортивного інвентаря для молодшого сина, витрати на придбання музичних інструментів, тощо), на відміну від аліментів, за своїм цільовим призначенням не є коштами спрямованими на утримання дітей.(Постанова КЦС ВС від 01 квітня 2019 року у справі № 545/819/18). Участь батьків у додаткових витратах на дитину регламентована статтею 185 Сімейного кодексу України, відповідно до якої, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Водночас, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). На думку суду, надані стороною позивача докази не є належними, достовірними та достатніми в розумінні ст.ст.77-80 ЦПК України для доведення обставин одноосібного утримання дітей позивачем [PERSON] та підстав для припинення стягнення з нього аліментів. Як встановлено, шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується рішенням Гусятинського районного суду від 31.07.2024 в справі №596/1215/24. Відділом ЦНАП Васильковецької сільської ради 02.09.2024 прийнято рішення про зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] за заявою власника [PERSON] . Рішенням суду в цивільній справі №596/1866/24 від 14.02.2025, у задоволенні позовної заяви [PERSON] до Центру надання адміністративних послуг Васильковецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, [PERSON] про визнання протиправним рішення, відмовлено. Як встановлено, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] проживає без реєстрації. В провадженнні Гусятинського районного суду перебуває цивільна справа № 596/1723/24 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом виселення. На даний час рішення по суті спору судом не ухвалено. Як слідує із характеристик закладу дошкільної освіти «Сонечко» С.Нижбірок Васильковецької сільської ради від 23.01.2025 №01.10-03, Васильковецької сільської ради від 23.01.2025 №19, [PERSON] працює помічником вихователя у ЗДО «Сонечко», характеризується виключно з позитивної сторони за місцем роботи та проживання. Як слідує із характеристики закладу ЗСО І-ІІІ ступенів с. Нижбірок [PERSON] від 24.01.2025, [PERSON] навчається у ЗЗСО І-Ш ступені с. Нижбірок з першого класу. Зарекомендував себе як дисциплінований, працелюбний учень. На уроках завжди уважний, допитливий. Має добрий загальний розвиток. До уроків готується систематично, виконує домашні завдання. Талановитий, веселий, товариський. Має багато друзів, підтримує дружні стосунки зі всіма учнями. Бере активну участь у житті класу, школи. За час навчання [PERSON] і його брата [PERSON] в освітньому закладі мати, [PERSON] , завжди цікавилася успіхами та досягненнями синів. Неодноразово брала участь у шкільних та позашкільних заходах, надавала безоплатні послуги відеооператора. Дуже добре контактує з педагогічним колективом закладу. Батько, [PERSON] , теж приділяє належну у вагу вихованню та навчанню сина [PERSON] . Батьки цікавляться навчанням дитини, підтримують зв`язок з класним керівником. [PERSON] зверталась неодноразово до сімейного лікаря протягом 2024-2025 з приводу захворювань дітей [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою амбулаторії загальної практики сімейної медицини с.Новий Нижбірок КНП «ГЦПМД ГСР» №2 від 27.01.2025. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Посилання сторони позивача на правові висновки Верховного Суду, висловлені в постанові від 04.09.2019 року у справі №711/8561/16-ц, від 03.02.2021 у справі №520/21069/16-ц суд визнає необґрунтованим з наступних підстав. Так, зокрема, в постанові від 03.02.2021 у справі №520/21069/16-ц Верховний Суд звертає увагу на те, що згідно із частиною четвертою статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. ..За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. В постанові від 04.09.2019 року у справі №711/8561/16-ц, Верховним Судом встановлено, що вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову із тих підстав, що відповідач не проживає разом з дітьми вже протягом семи місяців, їхнім вихованням та утриманням займається лише позивач. При цьому позивач, з огляду на принцип обов`язковості судових рішень, також зобов`язаний виконувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2014 року та сплачувати в примусовому порядку аліменти на користь відповідача…Наявність відкритих виконавчих проваджень з виконання рішення суду про стягнення аліментів із позивача свідчить про порушення його майнових прав та інтересів, оскільки саме він має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання дітей. Як встановлено, [PERSON] та [PERSON] на момент винесення судом рішення про стягнення аліментів, а також розгляду справи за позовними вимогами про припинення стягнення аліментів проживали та надалі проживають разом з неповнолітніми дітьми. Матеріальний стан платника аліментів не змінився. Обоє батьків беруть участь в вихованні дітей. Протилежного стороною позивача не доведено. Таким чином, зазначені правові висновки, на які посилається сторона позивача не підлягають застосуванню, оскільки в цих справах не є аналогічними підстави позову та встановлені фактичні обставини, і, відповідно, відсутнє однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Встановлені в справах №711/8561/16-ц, №520/21069/16-ц обставини не є релевантними із обставинами цієї справи. З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач [PERSON] не довів підстав для звільнення його від сплати аліментів на утримання двох синів. Посилання позивача Добровольського на те, що він одноосібно сплачує комунальні послуги за житло, що є його власністю, що є однією з підстав для його звільнення від сплати аліментів не ґрунтується на законі, оскільки власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст.322 ЦК України). За позовом власника житла інші особи, які не є власниками, можуть нести солідарну відповідальність за оплату комунальних послуг. Твердження сторони позивача про те, що відповідачка [PERSON] використовує присуджені судом аліменти не на користь дітей є необґрунтованими. Крім того, платник аліментів [PERSON] має право звернутися до органу опіки та піклування про перевірку цільового використання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України (стаття 186 Сімейного кодексу України). Наявність у власності позивача [PERSON] житла та його задовільне матеріальне становище не слугує підставою для звільнення його від сплати аліментів, оскільки участь в вихованні включає не лише матеріальний аспект, а й емоційну та соціальну підтримку. Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України, у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на позивача.

Outcome: dismissed