Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

В лютому 2025 року Новоушицька селищна рада як орган опіки та піклування в інтересах дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Обґрунтовуючи позов, представник позивача зазначив, що відповідачка є матір`ю п`ятьох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та повнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дітей, окрім [PERSON] , зазначені відповідно до частини першої статі 135 Сімейного кодексу України (зі слів матері). Відповідачка [PERSON] є інвалідом з дитинства третьої групи, безтерміново, перебуває на обліку в психіатра КНП «Мурованокуриловецька центральна районна лікарня» та в КНП «Новоушицька багатопрофільна лікарня», діагноз: Легка розумова відсталість із значним порушенням поведінки. Відповідачка участі у вихованні та розвитку своїх дітей не бере, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не займається їх навчанням та вихованням, не забезпечує матеріально, власного житла немає, зловживає алкогольними напоями. 20.01.2022 року та 09.01.2025 на підставі висновку ЛКК про наявність у [PERSON] тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків, виданого КНП «Хмельницький обласний медичний центр психічного здоров`я», виконавчим комітетом Новоушицької селищної ради як органом опіки та піклування зазначеним дітям [PERSON] , окрім [PERSON] , було надано статус дітей позбавлених батьківського піклування, та влаштовано їх у державні заклади. З часу перебування дітей у державних закладах відповідачка не змінила свого ставлення до виконання батьківських обов`язків, не створила умов для проживання, виховання та розвитку дітей, продовжує зловживати алкогольними напоями, не працює, немає постійного місця проживання, неодноразово притягувалася до адміністративної та кримінальної відповідальності. У зв`язку з цим позивач просить позбавити відповідачку [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнути з неї аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 19 лютого 2025 року із цим позовом позивач звернувся до Новоушицького районного суду Вінницької області. Ухвалою судді цього суду від 21 лютого 2025 року (а.с.100) справу передано за підсудністю до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області. Справа надійшла до Мурованокуриловецького районного суду 20 березня 2025 року. Ухвалою суду від 24 березня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Її розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Ухвалу про відкриття провадження та судову повістку направлено відповідачу 26 березня 2025 року за адресою реєстрації відповідача, а також за всіма відомими фактичними адресами її проживання, однак поштове відправлення повернулося без вручення у зв`язку з відсутністю адресата за такими адресами (а.с. 106-107, 108-109, 110-11). Ухвалою суду від 22 квітня 2025 року (а.с. 131-132 ) до участі у справі було залучено в якості третіх осіб - [PERSON] та [PERSON] , підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті. Судові повістки відповідачу направлено 23.04.2025 року на адресу зареєстрованого місця проживання та за всіма фактичними адресами її проживання. Крім того, 06 травня 2025 на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено повідомлення про виклик відповідача до суду (а.с. 158). Відповідач в судове засідання не з`явилася з невідомих причин, хоча про день, місце та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулося на адресу суду (а.с.161). Відзив на позов або заяву про розгляд справи у її відсутності не подала, а тому суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України, оскільки представник позивача у судовому засіданні не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Новоушицької селищної ради Мельник Н.М. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Вказала, що орган опіки та піклування звернувся до суду із вказаним позовом, оскільки мати дітей [PERSON] , яка є відповідачем у справі, тривалий час не займається вихованням своїх малолітніх дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не утримує їх, матеріально не допомагає, власного житла та майна немає, постійно змінює місце проживання, проживає в антисанітарних умовах, зловживає алкогольними напоями, має велику заборгованість по аліментах, не створила належних умов для повернення дітей додому. Діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] перебували у КНП «Хмельницькій обласний спеціалізований будинок дитини», а [PERSON] , [INFO] , учениця Новоушицької спеціалізованої школи Хмельницької обласної ради була евакуйована до Республіки Польща. Мати весь цей час не цікавилася дітьми, не відвідувала їх, лише два рази у день проходження [PERSON] . ЛКК за її ініціативою [PERSON] заходила на 3-5 хвилин до малолітньої [PERSON] . З 21 березня 2025 року малолітні [PERSON] та [PERSON] були передані прийомним батькам - [PERSON] та [PERSON] , а 15.04.2025 року також була передана у прийомну сім`ю і прибула з евакуації з Республіки Польща [PERSON] . Також, вказала, що вироком Новоушицького районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2024 року [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та їй призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць. Вказаний вирок набрав законної сили 24 березня 2025 року. Тому вважає, що є всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та стягнення з неї аліментів на утримання [PERSON] та [PERSON] . Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов Новоушицької селищної ради як органу опіки та піклування підтримав, суду пояснив, що на базі їхньої сім`ї було утворено прийомну сім`ю і для спільного проживання та виховання їм 21 березня 2025 року було передано малолітніх дітей відповідачки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а 15 квітня 2025 року ще [PERSON] . Діти швидко адаптувалися в сім`ї, [PERSON] висловила бажання постійно проживати з ними. Представник третьої особи - т.в.о. Новоушицької спеціалізованої школи Хмельницької обласної ради С.Горноконь просила розглянути справу без участі їх представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.157). Третя особа [PERSON] та представники третіх осіб: КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини», Віньковецька селищна рада в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце цього засідання. Про причини неявки суд не повідомили, будь-яких заяв, клопотань до суду не подали. Вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Так, встановленим фактам відповідають правовідносини, які витікають з прав та обов`язків батьків та дітей, що регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою покладення на них відповідальності. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ст. 157 СК України). Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що матір`ю дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , [INFO] , а відомості про батька дітей, крім [PERSON] та [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України зі слів матері. Вказане підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 11.07.2019 року, серії [NUMBER] від 11.07.2019 року, серії [NUMBER] від 25.12.2012 року, серії [NUMBER] від 14.01.2022 року та серії [NUMBER] від 30.12.2024 року, витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00045513752 від 14.06.2024 року і №00034588355 від 14.01.2022 року. Відповідачка є інвалідом дитинства, група інвалідності ІІІ, безтермінова (а.с.19), має діагноз: Розумова відсталість, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №079995 від 29.10.2018 року та індивідуальною програмою реабілітації інваліда №61441 від 29.10.2018 (а.с. 45). Відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак постійно змінює місце проживання. З листа служби у справах дітей Мурованокуриловецької районної державної адміністрації Вінницької області від 03.06.2020 року №01-17/159, вбачається, що за час проживання на території Мурованокуриловецького району сім`я [PERSON] перебувала на обліку служби та під соціальним супроводом районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді у зв`язку з незадовільними умовами проживання, байдужим ставленням до долі своїх дітей та в цілому у зв`язку з невиконанням своїх батьківських обов`язків. Зазначеним листом також підтверджено факт відкриття кримінального провадження за ознаками сексуального насильства щодо малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] та відсутність відповідного реагування з боку матері. Діти були вилучені з сім`ї та знаходились на обліку дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах. Як убачається з того ж документа, [PERSON] була засуджена 21.11.2012 року за ч.3 ст. 149 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком три роки. Постановою суду від 15.12.2015 року її було знято з обліку по закінченню іспитового строку. Зазначене кримінальне провадження стосувалося факту торгівлі людиною, вчиненого щодо малолітнього [PERSON] , що є обставиною, яка свідчить про соціально небезпечну поведінку матері та створює загрозу для належного виховання та утримання дітей. З наявних у справі численних актів обстеження умов проживання з квітня 2020 по грудень 2024 року (а.с.61-71), довідок-характеристик (а.с.59,60,76,77) убачається, що [PERSON] систематично зловживала спиртними напоями, проживала з дітьми в умовах, що не відповідають санітарним нормам, не забезпечувала належного догляду за дітьми та виявляла до них байдужість. З актів обстеження умов проживання та актів оцінки потреб сім`ї встановлено, що продовж 2020, 2021, 2022 років з [PERSON] проводилися профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обов`язків та утримання дітей, вона неодноразово попереджалася про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків. Службою у справах дітей Новоушицької райдержадміністрації було ініційовано притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків за статтею 184 ч.1 КУпАП. За рішеннями виконавчого комітету Новоушицької селищної ради № 392, №393 та №394 від 20.01.2022 року дітям [PERSON] , окрім [PERSON] , яка проживає з батьком [PERSON] , на підставі висновку ЛКК про наявність у [PERSON] тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків, виданого КНП «Хмельницький обласний медичний центр психічного здоров`я», було надано статус дітей позбавлених батьківського піклування (а.с.46-51) та влаштовано їх у державні заклади: [PERSON] в КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» (а.с.48); [PERSON] у пансіон Новоушицької спеціальної школи Хмельницької обласної ради (а.с.50); [PERSON] рішенням виконавчого комітету Віньковецької селищної ради Хмельницької області №2 від 09 січня 2025 року до КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» (а.с.47). Відповідно до Наказу служби у справах дітей Хмельницької облдержадміністрації від 01.03.2022 року №1-н «Щодо виїзду дітей» та наказу директора Новоушицької спеціальної школи Хмельницької обласної ради від 08.02.2022 року №8-од «Про виїзд [PERSON] » (а.с.52,53) малолітня дитина, [PERSON] у зв`язку із веденням воєнного стану в Україні, з метою збереження життя та здоров`я, була евакуйована до м. Лодзь в Республіку Польща на період воєнних дій в Україні та на час створення безпечного середовища за місцем постійного проживання. З 23 січня 2025 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Віньковецькою селищною радою 23.01.2025 року (а.с.84). Відповідно до інформації старости с.Струга Станіслави Мегель від 06.02.2025 року №13, [PERSON] періодично проживає без місця реєстрації за адресою: [ADDRESS] у будинку свого діда [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає разом зі своєю дружиною [PERSON] , [INFO] , які за віком та станом здоров`я самі потребують стороннього догляду. Під час проживання на території с. Струга [PERSON] веде аморальний спосіб життя: зловживає спиртними напоями, вчиняє постійні сварки, бійки, виклики поліції, швидкої допомоги, кожен раз прибуває з новим співмешканцем. У будинку [PERSON] відсутні умови для перебування дітей, дві кімнати в жахливому стані. На території с.Струга [PERSON] ніде не працює, наявного житла та майна немає, родичів, які б могли взяти на виховання дітей у сім`ю, також немає. Відповідно до довідки-характеристики, виданої старостою Майдано-Олександрівського округу Л.Бережанською від 31.12.2024 року за №445, на [PERSON] , який проживає зі співмешканкою [PERSON] , [INFO] , без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , громадянин [PERSON] зарекомендував себе з негативної сторони, веде аморальний спосіб життя, побутові умови незадовільні та непридатні для проживання, неодноразово перебував у місцях позбавлення волі, систематично зверталися до органів поліції, постійні сімейні сварки, бійки. На даний час постійного житла немає, не працює. Разом зі співмешканкою [PERSON] ведуть аморальний спосіб життя. Згідно з актом обстеження умов проживання [PERSON] , та [PERSON] , виданим 31.12.2024 року комісією у складі начальника служби у справах дітей Віньковецької селищної ради О. Пуківською, завідуючою відділенням соціальної роботи КУ «Центр надання соціальних послуг» Віньковецької селищної ради Харкалюк А.В., старостою с. Майдан-Олександрівський Л.Бережанською (а.с.61), встановлено, що умови проживання не відповідають санітарно-гігієнічним нормам. У будинку брудно, холодно, стоїть затхле повітря, сиро, будинок потребує капітального ремонту. Відсутнє енерго-газо-водо постачання. Опалюється пічним опаленням, проте запас дров відсутній. Немає запасу продуктів харчування. Умови для виховання, розвитку та перебування дітей в будинку відсутні. З Довідок-попередження від 12 листопада 2024 року, 10 січня 2025 року та 06 лютого 2025 року (а.с.88-90) встановлено, що службою у справах дітей Новоушицької селищної ради [PERSON] було попереджено про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків та можливість позбавлення її батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Із виконавчого листа, виданого 28.02.2023 року Новоушицьким районним судом Хмельницької області (справа №680/635/22) вбачається, що з [PERSON] стягуються аліменти на доньку [PERSON] , [INFO] , починаючи з 30 вересня 2022 року в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.87). Розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Дунаєвського відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) встановлено, що [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.03.2023 по 31.01.2025 року в розмірі 38 309,66 грн (а.с.86). За поясненнями дитини [PERSON] , наданими в судовому засіданні, в останнє вона бачила маму більше двох років тому, мати не спілкується з нею, не телефонує, хоча знає її номер телефону, не вітає її з днем народження та іншими святами, не надає коштів на її утримання, нічим не допомагає. Вказала що хоче проживати зі своєю сестрою та братом в прийомній сім`ї [PERSON] . Відповідно до висновку органу опіки та піклування Новоушицької селищної ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Новоушицької селищної ради 11 лютого 2025 № 26, визнано доцільним в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] позбавити матір [PERSON] , [INFO] батьківських прав (а.с.21-26). Відповідно до положень ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню до своєї дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. На підставі наданих суду доказів, суд дійшов висновку, що відповідачка [PERSON] протягом тривалого часу ухилялася від своїх батьківських обов`язків щодо вихованню дітей: не забезпечувала належних умов для їх фізичного та психічного розвитку, не піклувалася про їхнє здоров`я, не займалася навчанням та вихованням, не цікавилася життям та потребами дітей, не виявляла до них турботи, не забезпечувала матеріально. Відповідачка не має постійного місця проживання, житла та майна, проживає у непридатних для дітей умовах, зловживає алкогольними напоями, за місцем проживання характеризується негативно. З часу влаштування дітей до державних установ КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини», Новоушицька спеціальна школа Хмельницької обласної ради, вона не виявляла ініціативи у спілкуванні з ними, здійснила лише два відвідування [PERSON] , й ті - за ініціативою начальника служби у справах дітей селищної ради [PERSON] . Таку поведінку матері суд розцінює як винну форму ухилення від виконання батьківських обов`язків і прояв байдужості до подальшої долі дітей. При цьому суд враховує також наявність обвинувального вироку Новоушицького районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2024 року, яким [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та їй на підставі ч.1 ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць. Вказаний вирок набрав законної сили 24 березня 2025 року. Крім того, суд враховує, що на сьогоднішній день малолітні діти фактично проживають та виховуються у прийомній сім`ї [PERSON] та [PERSON] (а.с.143,147). Таким чином, з метою захисту дітей, забезпечення їм стабільного та безпечного середовища для розвитку й виховання, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позбавлення відповідачки батьківських прав буде здійснено згідно із законом (пункт 2 частини першої статті 164 СК України), спрямоване на захист прав та інтересів дітей, має законну мету і втручання в права відповідачки є пропорційним меті позбавлення її батьківських прав. При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, враховує, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Крім того, відповідно до положень ст.ст. 180, 181 ч. 3, 183 ч. 1 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, що визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Згідно ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Як вбачається з матеріалів справи 24 лютого 2025 року в установі АТ «Державний ощадний банк України» прийомними батьками [PERSON] та [PERSON] відкриті рахунки на дітей: малолітню [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] рахунок № [NUMBER] та малолітнього [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , рахунок № [NUMBER] . Таким чином, суд вважає за необхідне прийняти рішення про перерахування відповідачкою аліментів на особисті рахунки дітей у відділенні Державного ощадного банку України Визначаючи розмір аліментів, які мають стягуватися з відповідачки на користь її дітей, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з матері, яка позбавляється батьківських прав, та виду їх стягнення, в даному випадку, суд виходить із фактичного матеріального стану відповідачки, яка є особою з інвалідністю з дитинства ІІІ групи, не працює, постійного доходу, житла та іншого цінного майна немає. Разом з тим, згідно з рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 26.01.2023 року, з неї вже стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] . Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що не зважаючи на скрутне матеріальне становище відповідачки, з неї доцільно стягнути аліменти на користь малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] у розмірі 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до досягнення ними повноліття, починаючи з 19 лютого 2025 року, перерахувавши аліменти на їх особистий рахунок. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до вимог ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Крім того, позивач у цій справі на підставі п. 12 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору за вимогу про позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідачки на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: approved