Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просив суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 13.10.2014 року, у розмірі 53333 гривень 56 копійок, що складається з : заборгованості за тілом кредиту у розмірі 42975 гривень 07 копійок ; заборгованості за простроченими відсотками, у розмірі 10358 гривень 49 копійок , а також судових витрат у розмірі 2422 гривень 40 копійок. В обгрунтування позову зазначив, що відповідач порушує зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 53333 гривень 56 копійок. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 06.03.2025 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст. ст. 274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням (викликом) сторін. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву, заперечень, зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст. ст. 128, 131 ЦПК України. Відповідно до поданих суду заяв представник позивача просив розглядати справу без його участі та в порядку спрощеного позовного провадження, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення по даній справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, рекомендованою поштою за зареєстрованим місцем проживання?йому було надіслано копію ухвали суду про відкриття провадження по справі, позов з додатками, повістка про виклик у судове засідання, однак до судового засідання відповідач не з`явився. Згідно зі ст. 280 ЦПК України, якщо у суду немає даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином, і відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позов, суд може розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи, та за згодою позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України.? У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вказаний позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву №б/н від 13.10.2014 року, та приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг що була розміщена на сайті банку htttps://privatbank.ua/terms. Відповідач погодився на надання йому банківських послуг а саме: відкриття та обслуговування поточного рахунку, здійснення споживчого кредитування клієнта, зокрема через надання кредитних карток Універсальна, залучення клієнта до програм «Оплата частинами» і «Миттєва розстрочка», на наступних умовах: надання відновлювального кредитного ліміту до 200,000 грн. з процентною ставкою: 42% річних для карток «Універсальна», у разі прострочення 84% відповідно, пільговий період: до 55 днів із ставкою 0.00001% річних, погашення: мінімальний обов`язковий платіж 5% від заборгованості (мін. 100 грн), при простроченні 10%. Договірне списання з рахунку 1-го числа наступного місяця або внесення коштів клієнтом до кінця місяця, пеня за у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, у разі прострочення понад 180 днів клієнт зобов`язаний повернути всю заборгованість, включаючи проценти та пеню. Відповідач особистим підписом підтвердив, що він ознайомлений та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі та підтвердив особистим підписом факт отримання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку. Відповідач погодився з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. При цьому відповідач не заперечує проти його інформування про стан платіжної картки за допомогою e-mail або SMS. Також відповідач погодився, що банк має право у будь-який момент збільшити, зменшити чи скасувати кредитний ліміт. За змістом заяви позичальник просив надати йому кредит за платіжною карткою кредитка "Універсальна". До кредитного договору банк додав паспорт споживчого кредиту з підписом споживача [PERSON] від 20.11.2021 року, Умови і Правила надання банківських послуг розрахунки заборгованості за договором №б/н від 13.10.2014 року, укладеного між ПриватБанк та клієнтом станом на 31.05.2015 року, на 30.06.2019 року, на 29.01.2025 року; довідку банку про номери кредитних карток, які були надані відповідачу на підставі кредитного договору між ним та банком; довідку АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на відповідача; виписку по рахунку за договором б/н між банком та відповідачем за період з 13.10.2014 року по 03.02.2025 року. Враховуючи вищевикладене суд дійшов до висновку що підписана клієнтом заява є підтвердженням укладення кредитного договору. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.6 34 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфи 1 цієї глави (щодо позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до?статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом із тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого?постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Згідно довідки АТ "ПриватБанк" між відповідачем та банком був підписаний кредитний договір б/н, за яким було надано, кредитні картки, зокрема 13.10.2014 року картка «Універсальна» [NUMBER] , з терміном дії 04/18; 23.05.2018 року картка «Універсальна» [NUMBER] , з терміном дії 04/22. Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої для відповідача, старт карткового рахунку карти номер [NUMBER] 13.10.2014 року встановлено кредитний ліміт, який надалі змінювався (зменшувався або збільшувався). На підтвердження факту надання відповідачу кредитних коштів позивач надав виписку з банківського рахунку відповідача в якій відображений рух коштів. Із виписки за Договором про рух коштів за картами відповідача вбачається, що в період з 13.10.2014 року 25.01.2025 року відповідач користувався картами банку: здійснював зняття готівки, сплату коштів за товари і послуги, переказ коштів зі своєї карти і отримання грошових переказів на неї тощо. Суд приймає вказану виписку як належний і допустимий доказ, отримання від позивача кредитних коштів відповідачем, здійснення кожної відображеної у ньому банківської операції, що відображає, зокрема: дату, призначення і розмір кожного платежу, його позитивне або від`ємне значення, місце здійснення платежу, номер картки за якою здійснювався кожен платіж, позитивний або від`ємний залишок коштів по картці після кожної операції тощо. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами банку, та допустив несвоєчасне погашення відповідних платежів на користь банку. Згідно розрахунку станом на 29.01.2025 року у відповідача утворилася загальна заборгованість перед банком 53333 гривень 56 копійок, що складається з : заборгованості за тілом кредиту у розмірі 42975 гривень 07 копійок ; заборгованості за простроченими відсотками, у розмірі 10358 гривень 49 копійок. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частини другої?статті 1050 ЦК України?якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до?статті 1048 ЦК України. Відповідно ч.1 ст.1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Відповідно ч.2 ст.1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. ст. 610, 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже враховуючи, що на момент звернення до суду відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання з повернення отриманих кредитних коштів на умовах укладеного між сторонами кредитного договору вимоги позивача про стягнення заборгованості у зазначеній сумі, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі, які складаються з судового збору в сумі 2422 гривень 40 копійок, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved