Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

У січні 2025 року Акціонерне товариство «Полтаваобленерго» (далі позивач, АТ «Полтаваобленерго») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 18556,30 грн, а також 3028,00 грн сплаченого судового збору. На обґрунтування позову позивач указував, що [PERSON] є споживачем послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] за особовим рахунком № [NUMBER] . Відповідач не здійснювала своєчасної оплати, у зв`язку з чим станом на 27 січня 2025 року утворилася заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення за період із липня 2000 року по грудень 2018 року у сумі 18556,30 грн. Ухвалою від 12 лютого 2025 року суд прийняв позовну заяву, відкрив провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позов підтримав та просив проводити судовий розгляд без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (про що свідчать зворотні конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», наявні в матеріалах справи), із клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталася, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористалася. Згідно з частиною першою статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною першою\~статті 280\~ЦПК України\~передбачено,\~що суд\~може ухвалити\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~справі доказів\~за одночасного\~існування таких\~умов:\~1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання;\~2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, убачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У рішеннях ЄСПЛ, зокрема звертає увагу, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд дійшов наступних висновків. Відносини,\~що виникають\~у процесі\~надання споживачам\~послуг з\~управління багатоквартирним\~будинком,\~постачання теплової\~енергії,\~постачання гарячої\~води,\~централізованого водопостачання,\~централізованого водовідведення\~та поводження\~з побутовими\~відходами,\~а також\~відносини,\~що виникають\~у процесі\~надання послуг\~з постачання\~та розподілу\~електричної енергії\~і природного\~газу споживачам\~у житлових,\~садибних,\~садових,\~дачних будинках,\~регулюються Законом\~України від\~09\~листопада 2017\~року №\~2189-VIII\~« Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон №\~2189-VIII). Згідно із пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За правилами частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема у постановах від 26 вересня 2018\~року у справі №\~750/12850/16-ц та від 06 листопада 2019 року у справі №\~642/2858/16, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що праву споживача на отримання належної якості житлово-комунальних послуг кореспондує обов`язок останнього оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За правилами статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд встановив, що відповідно до розрахунку сума заборгованості за послуги «централізоване опалення» та «централізоване постачання гарячої води» за період із липня 2000 року по грудень 2018\~року станом на 27 січня 2025 року о/р [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , становить 18556,30 грн (а.\~с. 6). Як убачається з договору купівлі-продажу квартири від 18 січня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.\~В., [PERSON] продала, а [PERSON] купив квартиру, загальною площею 41,51 кв.м, житловою площею 28,61 кв.м, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Об`єкт нерухомості належав продавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 17 січня 2019 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.\~В. за р. №\~121 (а.\~с. 5-6). Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За період із липня 2000 року по грудень 2018 року по особовому рахунку №\~ [NUMBER] виникла заборгованість у сумі 18556,00 грн, яка відповідачем не сплачена, а в силу вимог статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно. Обставини щодо існування заборгованості та фактичного споживання наданих позивачем послуг відповідачем не спростовані, а отже наявні підстави для задоволення позову. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved