Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 86720,69 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила на те, що вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем. З підприємства звільнилася 23.02.2024 згідно\~ст. 38 КЗпП України. При звільненні підприємство не провело з позивачем повний остаточний розрахунок по виплаті заробітної плати, як це передбачено ст. 116 КЗпП України, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2024 з Державного підприємства «Виробниче об`єднання південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» на користь позивача було стягнуто нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 94967,00 грн. Крім того, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої\~статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні. Зазначила, що відповідач зобов`язаний сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку, який за розрахунками позивача за період з 23.02.2024 по 23.08.2024, тобто за шість місяців, що становить 86\~720,69 грн. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 04.03.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 04.03.2025, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками (а.с.14). 15.04.2025 від представника відповідача\~ [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що позивач пропустив встановлений\~статтею 233 КЗпП України\~строк на звернення до суду з даним позовом. Відповідно до вимог ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Приписами ч. 8\~ст. 279 ЦПК України\~визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~Судом встановлено,що [PERSON] працювала у Державному підприємстві «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», наказом № 105-вк від 23.02.2024 звільнена за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, згідно зі\~ст. 38 КЗпП України, з 23.02.2024, що підтверджується копією трудової книжки позивача серії [NUMBER] (а.с. 8). Згідно з ч. 1\~ст. 47 КЗпП України\~роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені\~статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. У частині 1\~статті 116 КЗпП України\~закріплено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. Однак, відповідач при звільненні так і не провів з позивачем остаточний розрахунок та не виплатив позивачу нараховану їй заробітну плату, у зв`язку з чим вона звернулась до суду. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2024 по справі № 204/5627/24 було задоволено позовну заяву [PERSON] до Державного підприємства «Виробниче об`єднання південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, стягнуто з Державного підприємства «Виробниче об`єднання південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» на користь [PERSON] нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 94 967,00 грн. (а.с. 9-11). Звертаючись у лютому 2025 року до суду з даним позовом позивач [PERSON] , посилаючись на положення\~ст. 117 КЗпП України, просила стягнути з Державного підприємства «Виробниче об`єднання південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 23.02.2024 по 23.08.2024 у розмірі 86720,69 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 117 КЗпП України\~у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені\~статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Позивач дійсно має право на стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за період з 26.02.2024, тобто з дня, наступного за днем звільнення, по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців, тобто по 26.08.2024 включно. Відповідно до пункту 8\~Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. З довідки № 97/13 від 29.01.2025, виданої Державним підприємством «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», вбачається, що середньоденна заробітна плата позивача становить 661,99 грн. (а.с. 12). У зв`язку з викладеним кількість робочих днів за період з 26.02.2024 по 26.08.2024 включно складає 131 день. Таким чином, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.02.2024 по 26.08.2024, тобто за шість місяців, складає (661,99 грн. х 131 днів = 86\~720,69 грн.). За таких обставин суд приходить до висновку, що з ДП «ВО ПМЗ ім.О.М.Макарова» накористь [PERSON] \~\~слід стягнути суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 86\~720,69 грн., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо тверджень відповідача про пропуск позивачем строку на звернення до суду з даним позовом, суд зазначає наступне. Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієїстатті (ч. 1\~ст. 233 КЗпПУ). Частиною 2\~статті 233 КЗпПУ\~визначено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, працівник має право звернутися до суду у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Судом встановлено, що позивач звільнилась з підприємства відповідача 23.02.2024. При цьому, будь-яких доказів щодо дати отримання позивачем письмового повідомлення про суми,нараховані та виплачені при звільненні,стороною відповідача суду не надано та матеріали справи таких доказів не містять, крім того остаточного розрахунку з позивачем не здійснено. За таких обставин, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами,що позивач пропустила встановлений законом строк для звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Оцінюючи у сукупності усі інші аргументи сторін, наведені ними в обґрунтування своїх вимог або заперечень,суд до уваги їх не бере,оскільки вони не відносяться до предмета спору та є явно необґрунтованими. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Розподіляючи судові витрати судом враховується наступне. Крім того, відповідно дост.141ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволені та позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (у мінімальному розмірі для позовних вимог майнового характеру). На підставі ст.ст.\~47,\~116,\~117,\~233 КЗпП України,

Outcome: approved