Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування\~поданої заяви\~представник заявника\~посилається на\~те,\~що [INFO] помер\~ [PERSON] .\~Померлий [PERSON] \~приходився заявнику,\~та [PERSON] \~сином.\~На день\~смерті йому\~належала 1/4\~частка квартири\~ [ADDRESS] .\~ Однак,\~на день\~смерті зареєстрованим\~місцем проживання\~ [PERSON] ,\~була адреса:\~ [ADDRESS] ,\~хоча фактично\~проживав з\~заявником та\~батьком,\~разом у\~квартирі за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~Незважаючи на\~зареєстроване місце\~проживання померлого\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~він там\~не міг\~фактично проживати,\~оскільки вказана\~квартира належала\~заявнику,\~та здавалась\~в оренду,\~а тому\~в ній\~проживали стороні\~люди.\~Після смерті\~ [PERSON] ,\~заявник звертався\~до нотаріуса\~для отримання\~консультації щодо\~порядку оформлення\~спадщини,\~на що\~отримав усне\~роз`яснення,\~що у\~випадку коли\~спадкоємець проживали\~разом із\~померлим на\~день смерті,\~то подавати\~заяву про\~прийняття спадщини\~не потрібно,\~а можна\~оформити спадщину\~після спливу\~шести місяців\~від дня\~смерті спадкодавця.\~На початку\~жовтня 2024\~року заявник\~вирішила оформити\~спадкове майно,\~для чого\~звернулась до\~нотаріуса,\~однак за\~результатом розгляду\~заяви про\~оформлення спадщини\~нотаріусом було\~відмовлено у\~вчиненні нотаріальної\~дії,\~про що\~складено відповідну\~постанову за\~№ 839/02-31 від 07.10.2024. Відмова у вчиненні нотаріальної дії мотивована тим, що заявник на день смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , у той час як померлий на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а тому нотаріусу не були надані докази на підтвердження спільного проживання заявника та спадкодавця на день смерті, у зв`язку із чим на переконання нотаріуса заявник, не довів обставин, що він спільно проживав із померлим на день його смерті. Враховуючи неможливість позасудового оформлення успадкованого права власності у позасудовому порядку, та необхідністю встановлення юридичного факту для оформлення спадкових прав заявник вимушений звернутись до суду із цією заявою, оскільки у іншому порядку неможливо підтвердити прийняття спадщини шляхом спільного проживання. У зв`язку з вищевикладеним, представник заявника просив суд встановити факт, що має юридичне значення, що [PERSON] , постійно проживала із [PERSON] , що помер [INFO] , на час відкриття спадщини. Разом з цим, представник просив суд викликати та допитати у якості свідків зазначених у заяві осіб та витребувати у Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко Л.В., копію матеріалів спадкової справи після померлого [PERSON] . Ухвалою суду від 10.02.2025 року, заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження. Разом з цим, витребувано у Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко Лени Вікторівни, (адреса [ADDRESS] ), копію матеріалів спадкової справи після померлого [INFO] , [PERSON] (спадкова справа 86/2024, почато: 03.10.2024). Від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В., надійшла копія спадкової справи № 86/2024 після смерті [INFO] [PERSON] , 1978 року народження. 02.04.2025 року від заявника та представника заявника надійшла заява про розгляд справи без участі, за змістом якої, заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Ухвалою суду від 02.04.2025 року задоволено заяву представника заявника про виклик свідків та визначено викликати у судове засідання у якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та просив задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви у повному обсязі, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України\~ окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Померлий [PERSON] є сином заявниці [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . На день смерті [PERSON] йому належала 1/4 частка квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва № [NUMBER] про право власності на квартиру виданого ЗАТ «Запоріжбут» 09.03.1998 року, право зареєстровано ОП ЗМБТІ 24.03.1998. З метою оформлення своїх спадкових прав заявник звернулась до нотаріуса, однак за результатом розгляду заяви про оформлення спадщини нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, про що складено відповідну постанову від 07.10.2024 за № 839/02-31. В постанові зазначено, що згідно із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину, поданою [PERSON] , до складу спадкового майна входить частка у праві власності на квартиру [ADDRESS] , що належала її сину [PERSON] , 1978 року народження, на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] виданого ЗАТ «Запоріжбут» 09.03.1998 року, право зареєстровано ОП ЗМБТІ 24.03.1998 року в книзі № 267 за р№ [NUMBER] , який помер [INFO] та за життя проживав за іншою адресою, а саме: [ADDRESS] . Відповідно до Довідки № 06.4-06/02/12128 виданої 01.10.2024 року Департаментом адміністративних послуг Запорізької міської ради [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] та спільно зареєстрованих з ним осіб не мав. Спадкоємець - [PERSON] станом на дату смерті її сина ( [INFO] ) була зареєстрована за іншою адресою, а саме: [ADDRESS] . Натомість, у своїй заяві [PERSON] зазначає, що на день смерті зареєстрованим місцем проживання [PERSON] , була адреса: [ADDRESS] , хоча фактично він проживав з заявником та батьком [PERSON] , разом у квартирі за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Разом з цим, квартира за адресою: [ADDRESS] здавалась в оренду, що підтверджується договором оренди житлового приміщення від 20.02.2012 року. Крім цього, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 04.09.2018 року заявник [PERSON] продала квартиру за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні досліджено копію спадкової справи № 86/2024 після померлого [INFO] [PERSON] , з якої встановлено, що крім [PERSON] та [PERSON] інших спадкоємців немає. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є сусідкою заявниці. [PERSON] підтвердила, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] проживало 4 людини, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] з`їхала від батьків, а [PERSON] залишився проживати з батьками. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є сусідкою заявниці. [PERSON] підтвердила, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] проживала сім`я подружжя [PERSON] та двоє дітей [PERSON] та [PERSON] . Разом з цим, свідок повідомила суду, що [PERSON] вийшла заміж та переїхала, а [PERSON] по день смерті мешкав з батьками за вищезазначеною адресою. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є сусідкою заявниці з 1992 року по теперішній час. [PERSON] знає сім`ю [PERSON] з 1992 року та добре спілкується із заявницею. Разом з цим, свідок повідомила суду, що квартирі за адресою: [ADDRESS] проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Крім цього, [PERSON] народила доньку та проживала разом з батьками і братом за вищевказаною адресою. [PERSON] по день смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з цим, свідок повідомила суду, що похорон [PERSON] відбувався у дворі будинка за адресою: [ADDRESS] . Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК). Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК). На підставі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, зі змісту зазначених норм вбачається, що обставинами, які свідчать про прийняття спадщини є постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або подача у встановлений строк спадкоємцем, який не проживав зі спадкодавцем, заяви нотаріусу про прийняття спадщини. У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З аналізу наведених норм можна дійти висновку про те, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до статті 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку. При цьому відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. За змістом п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 315 ЦПК України в окремому провадженні розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Виходячи із положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, проживання повинно бути постійним, тобто носити тривалий характер, і не припинитися перед смертю спадкодавця, що є передумовою прийняття спадщини, якщо спадкоємець не відмовився від спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. [PERSON] звернулась до суду із даною заявою, оскільки виникнення права на спадкування по закону після померлого [PERSON] залежить від доведення факту постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті сина. Так, факт, про встановлення якого просить заявник, достовірно підтверджується дослідженими судом у судовому засіданні доказами. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт спільного проживання [PERSON] разом із сином [PERSON] на момент смерті останнього. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] попереджені судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від дачі показань за ст. ст. 384, 385 КК України, що підтверджується їх підписом, тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів дані покази. За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що під час розгляду справи, знайшли підтвердження обставини, на які посилаються заявниця, і вони є такими, що дозволяють встановити факт проживання [PERSON] разом із\~ [PERSON] на момент його смерті за адресою:\~ [ADDRESS] , суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved