Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Представник ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів звернувся до Немишлянського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 46481,11 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.10.2021 року між ТОВ "Мілоам" та [PERSON] укладено кредитний договір №101172275, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на загальну суму 6000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат відповідача, а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. ТОВ "Мілоам" виконало свої договірні зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит у визначеній в договорі сумі, в свою чергу відповідачка зобов`язання за кредитним договором не виконувала, у зв`язку із чим утворилась заборгованість в загальній сумі 23468,95 грн., яка складається з: 5130,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 17678,95 грн. заборгованість за відсотками та 660,00 грн. заборгованість за комісією. Крім того, зазначено, що 02.12.2021 року між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку) №77326292, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредит на загальну суму 12512,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат відповідача, а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» виконало свої договірні зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит у визначеній в договорі сумі, в свою чергу відповідачка зобов`язання за кредитним договором не виконувала, у зв`язку із чим утворилась заборгованість в загальній сумі 23012,16 грн., яка складається з: 12512,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 10500,16 грн. заборгованість за відсотками. 16.04.2024 року між ТОВ "Мілоам" та ТОВ "ФК «Європейська агенція з повернення боргів" був укладений Договір факторингу № 16072024, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №101172275 від 25.10.2021 року. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку) №77326292 від 02.12.2021 року. Враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №101172275 від 25.10.2021 року та Договором позики №77326292 від 02.12.2021 року. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.03.2025 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача за довіреністю Какун А.С. про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в якій він підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення суду. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судові засідання, що були призначені на 03.04.2025 року та 20.05.2025 року не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена завчасно відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Судові повістки були повернуті на адресу суду з відміткою відділення УДППЗ «Укрпошта» - «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою». Про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, відзив на позовну заяву, відповідно до приписів ст. 178 ЦПК України, не подав, ніяких клопотань на адресу суду не направляв. З цього приводу слід зазначити, що відповідно до п.п. 2 та 7 ч. 2 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Положеннями ч. 1ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В даному випадку відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату судового розгляду справи, враховуючи наявні в матеріалах справи довідки поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки «адресат відсутній за вказаною адресою». Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у складі колегією суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23). У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (ч. 4ст. 223 ЦПК України). Також відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, зі згоди позивача по справі, суд вирішив за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач будучи завчасно належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, повторно, без зазначення причин свого неприбуття, не з`явилась у судове засідання, враховуючи те, що підстав для визнання явки учасників справи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності, при цьому відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши доводи позовної заяви, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів. 25.10.2021 року між ТОВ "Мілоам" та [PERSON] укладено кредитний договір №101170275 /а.с. 8-11/. Відповідно до п. 2.1. Кредитного Договору, Кредитні кошти надаються Позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно з п. 1.1. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2. Кредитного договору, за реквізитами зазначеними у п. 2.1. Кредитного договору. Відповідно до умов вказаного договору, позивач надав відповідачці кредит на загальну суму 6000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідачка зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Підписанням Кредитного договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомилася з наявними схемами кредитування, отримала проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови Кредитного Договору, відповідачка також підтверджує, що умови Договору йому зрозумілі та вона підтверджує, що договір адаптовано до її потреб та фінансового стану, а інформація надана їй Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння позичальницею суті фінансової послуги без нав`язування її придбання І Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на, укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору, свої зобов`язання ТОВ «Мілоам» перед відповідачкою виконало, що жодним чином не спростовано відповідачкою в ході судового розгляду. Відповідачка в ході розгляду справи не надала альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданого позивачем. Отже, відповідачкою були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. 16.04.204 року між ТОВ «Мілоам» (далі - Клієнт) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - Фактор) був укладений Договір факторингу № 16072024 /а.с. 15-16/, відповідно до п. 1.1 Договору, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою) пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 року, до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №101170275 на загальну суму 23468,95 грн. Станом на час звернення сторони позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №101170275 від 25.10.2021 року заборгованість в розмірі 23468,95 грн., яка складається з: 5130,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 17678,95 грн. заборгованість за відсотками та 660,00 грн. заборгованість за комісією. Крім того, 02.12.2021 року між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики №77326292. Відповідно до умов Договору позики №77326292 від 02.12.2021 року, позивач надав відповідачці кредит на загальну суму 12512,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору, свої зобов`язання ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» перед відповідачем виконало, що жодним чином не спростовано відповідачем в ході судового розгляду. Відповідач, в свою чергу, не виконав своїх договірних зобов`язань, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 23012,16 грн., яка складається з: 12512,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 10500,16 грн. заборгованість за відсотками, яка до цього часу не погашена. Відповідачка в ході розгляду справи не надала альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданого позивачем. Отже, відповідачкою були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - Клієнт) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - Фактор) був укладений Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до п. 1.1 Договору, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою) пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 14/06/21 від 27.10.2023 року, до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до [PERSON] за Договором позики №77326292 на загальну суму 23012,16 грн. /а.с. 34/. Станом на час звернення сторони позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за Договором позики №77326292 від 02.12.2021 року на загальну суму 23012,16грн., заборгованість не погашена. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 2ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За таких обставин, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором №101170275 від 25.10.2021 року задовольнити в частині стягнення 5130,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 17678,95 грн. заборгованість за відсотками. За таких обставин, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованість за Договором позики №77326292 від 02.12.2021 року в частині стягнення 12512,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 10500,16 грн. заборгованість за відсотками, законною, обґрунтованою та підлягаючою задоволенню. Суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України. Щодо вимог позивача в частині стягнення 600,00 грн комісії за кредитним договором №101170275 від 25.10.2021 року, суд виходить з такого. Згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року, останній редакції до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. 10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Комісію за надання кредиту 660,00 грн. в розмірі 11,00% від суми кредиту єдиноразово, є фактично встановлена плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що положення договору про стягнення комісій є нікчемними, а тому позовні вимога про стягнення з відповідачки заборгованості за комісією не підлягає задоволенню. Згідно платіжної інструкції кредитного переказу коштів №98139 від 18.02.2025 року при пред`явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. Розподіл судових витрат між сторонами здійснити пропорційно відповідно до ст. 141 ЦПК України, а саме: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» у розмірі 2988,93 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial