Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

17.07.2024 [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою у порядку Закону України «Про захист прав споживачів», в якій просили суд: визнати нечесною підприємницьку практику щодо відмови ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» у наданні їм інформації про перелік та обсяг наданих послуг з управління та утримання житлового будинку [ADDRESS] за період з 01.02.2014 до 14.09.2022 дати отримання ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» їх запиту від 10.09.2022; зобов`язати ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» надати їм інформації про перелік та обсяг наданих послуг з управління та утримання житлового будинку [ADDRESS] за період з 01.02.2014 до 14.09.2022. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» надає послуги з управління і утримання багатоквартирного будинку [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] проживають у кв. [ADDRESS] , де мають зареєстроване місце проживання. Відповідно до п.22 ч.1 Закону України «Про захист прав споживачів» вони як споживачі у будь-який момент можуть замовити відповідну продукцію ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР», не пов`язану з підприємницькою діяльністю, або виконання обов`язків найманого працівника, що співвідноситься з приписами п.п.6, 13 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Так, в силу закону, вони як споживачі мають право на: одержання від ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію товариства, її найменування (назву), кількість, дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції; безоплатне одержання від ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» інформації про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, її споживчі властивості; безоплатне одержання від ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» детального розрахунку розподілу обсягу спожитих комунальних послуг між споживачами багатоквартирного будинку; безоплатне одержання інформації про проведені управителем нарахування плати за житлово-комунальні послуги (з розподілом за періодами та видами нарахувань) та отримані від споживача платежі. Зважаючи на те, що ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» не надало їм інформацію про перелік та обсяг наданих послуг з управління житловим будинком та послуг з його утримання за період з 01.02.2014 відповідно до поданих позивачами запитів від 26.07.2021, 10.09.2022, позивачі вважають, що таким чином товариство допустило порушення їх прав як споживачів внаслідок застосування по відношенню до них нечесної підприємницької практики, забороненої приписами ч.1 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів». Ухвалою суду від 09.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, представником відповідача ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» подано відзив на позов. Свої заперечення по суті вимог [PERSON] , [PERSON] представник відповідача мотивувала їх безпідставністю, недоведеністю та обґрунтуванням виключно на припущеннях позивачів. Представник зазначила, що ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» надає послуги з управління багатоквартирним будинком у відповідності до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на підставі договору про надання послуг з управління будинком від 03.06.2018 №1406/05-18. ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» як виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо будинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством тощо. У пред`явленому позові [PERSON] ,\~ [PERSON] посилаються на нечесну підприємницьку практику ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» стосовно ненадання їм інформації про перелік та обсяг наданих послуг з управління та утримання житлового будинку [ADDRESS] за період з 01.02.2014 до 14.09.2022, що є абсурдним. Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України "Про захист прав споживачів", нечесна підприємницька практика це будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції. Нечесна підприємницька практика включає: вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Тобто, в даному випадку, відсутні докази ведення нечесної підприємницької практики відповідачем. По-перше, позивачі неодноразово отримували завірені згідно чинного законодавства України печаткою підприємства копії договору з Управлінням благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради, договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Крім того, позивачі зверталися зі зверненням, зареєстрованим за вх.№264 від 21.09.2022, у відповідь на яке їм була надана щомісячна інформація, картки по роботам (перелік, обсяг, вартість), які були виконані по будинку за період з 2014 по 2022 рр. Відповідь була надана шляхом направлення на адресу позивачів, однак лист повернуто за закінченням терміну зберігання, так як позивачі не забрали лист з поштового відділення. Вдруге відповідь було отримано позивачем особисто 22.11.2022, що підтверджено особистим підписом особи. Представник відповідача акцентувала увагу, що позивачі постійно звертаються зі схожими зверненнями по декілька разів, отримують відповідь на запитувану інформацію. Така сама ситуація відбувається і з позовними заявами про захист прав споживачів, з якими позивачі звертаються до суду, не маючи при цьому законних підстав: 214/1094/24 у задоволенні позовних вимог відмовлено; 216/5888/23 у задоволенні позовних вимог відмовлено. По-друге, ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» надавало послуги згідно з тарифом на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджені рішенням виконкому Криворізької міської ради №176 від 12.04.2017 на підставі діючих тарифів від 01.05.2017 до укладання договору на управління. Розрахунок вартості послуг проводиться окремо по кожному будинку залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного технічного, протипожежного та санітарно гігієнічного стану будинку та прибудинкової території згідно Постанови КМУ №869 та Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01.06.2011 (зі змінами). На теперішній час нарахування за надані послуги здійснюється за фактичний обсяг в межах нормативного тарифу. Додатково представник зауважила, що згідно зі ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 та ст.11 Закону України «Про особливості здійснення право власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком було укладено 03.06.2018 за рішенням мешканців будинку з їх визначенням послуг, які вони мають намір отримувати. Зазначаючи, що ТОВ "СІТІСЕРВІС-КР" порушує права позивачів та протиправно посягається на їх права їх споживачів, вони жодних доказів на підтвердження даного факту не надають. На переконання представника відповідача, позивачами не наведено жодної обґрунтованої позиції щодо викладених вимог у своїй позовній заяві, які є недоведеними та задоволенню не підлягають. 17.12.2024 позивачі подали відповідь на відзив ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР», доводи в якій є ідентичними з наведеними у позові. Зауважили, що заперечуючи проти позовних вимог, відповідачем не враховано положення закону, адже товариство поширює інформацію, що вводить в оману як споживачів, так і суд. Так, ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» не надало суду додатка №2 до листа №949, а саме, копій карток по виконаним роботам за кожен місяць з 2014 до 2022 р.р., яких позивачі взагалі не отримували; товариство не надало суду копії листа відомості по видам послуг по буд. [ADDRESS] за період з 01.01.2022 до 31.12.2022; товариство не надало копії договору №1406/05-18 від 03.06.2018 про надання послуг з управління будинком, зазначеного як додаток №1 до листа №949; товариство не надало копії відповіді на запит позивачів від 26.07.2021. На переконання позивачів, ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» вчинило дії, що згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визнані як зловживання монопольним становищем, що є забороненим. Таким чином, заперечуючи проти позовних вимог, відповідач не надав доказів отримання позивачами інформації про перелік та обсяг наданих послуг на подані запити від 26.07.2021 та від 10.09.2022, що свідчить про порушення їх прав як споживачів та здійснення ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» забороненої, нечесної підприємницької практики внаслідок введення їх в оману. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного письмового провадження за наявними у справі матеріалами та з урахуванням висловленої сторонами позиції у поданих процесуальних документах. Про свою участь в судовому засіданні позивачі не заявили, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» Мироненко М.О. також не заявила про свою участь в судовому засіданні, подавши заяву про розгляд справи у письмовому провадженні. Суд, врахувавши позицію сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що з 01.02.2014 ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» виконує функції управителя багатоквартирними будинками, спорудами або групою будинків і споруд частини Центрально-Міського р-ну м. Кривого Рогу на підставі договору, укладеного між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради та ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» від 18.11.2013. ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» надає послуги з управління будинком, спорудою та прибудинковою територією до багатоквартирного буд. [ADDRESS] на підставі договору про надання послуг з управління будинком від 03.06.2018 №1406/05-18, укладеного зі співвласниками багатоквартирного будинку в особі уповноваженого [PERSON] відповідно до протоколу зборів співвласників від 03.05.2018. За умовами договору, ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» наділене функціями з управління та надання послуг з утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях, для забезпечення їх сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості. Згідно з п.36 цього договору, договір набуває чинності протягом одного місяця з моменту затвердження його умов загальними зборами співвласників багатоквартирного бу3дикну та підписання його уповноваженою загальними зборами співвласників особою. Договір укладається строком на один рік. Даний договір може бути пролонговано на той самий термін, якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна зі морфін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору (п.37). Зважаючи на відсутність в договорі застереження про обов`язковість надання письмової згоди сторін при його пролонгації та відсутність в матеріалах справи жодних відомостей про припинення цього договору, визнання його недійсним або ж оспорювання в судовому порядку, суд приходить до висновку, що цей договір є чинним та ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» є управителем будинку [ADDRESS] . Визначаючи характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що вони склались у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їх виробником (виконавцем) і споживачами, а тому регулюються положеннями ЦК України та Законами України «Про захист прав споживачів», «Про житлово-комунальні послуги», який визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу. Згідно з ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Отже, відповідно до зазначеної норми та за змістом Закону України «Про житлово-комунальні послуги», проживаючі та/або зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання. За відомостями Реєстру Криворізької міської територіальної громади, позивачі [PERSON] , [PERSON] мають зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , а відтак є споживачами послуг, що надаються ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» як управителем цього багатоквартирного будинку. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] ,\~ [PERSON] посилаються на нечесну підприємницьку практику ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» щодо відмови у наданні їм інформації про перелік та обсяг наданих послуг з управління та утримання житлового будинку [ADDRESS] за період з 01.02.2014 до 14.09.2022 на їх запити від 26.07.2021, 10.09.2022. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог, суд виходить з такого. Відповідно до ст.1 п.14 Закону України "Про захист прав споживача" нечесна підприємницька практика це будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції. Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Як слідує з п.4 ч.2 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», підприємницька практика вважається такою, що вводить в оману, якщо вона спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, шляхом надання йому неправдивої чи неповної інформації або ненадання інформації про спосіб продажу, ціну або спосіб розрахунку ціни, наявність знижок або інших цінових переваг. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Відповідно до ч.3 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» перелік форм підприємницької практики, що вводить в оману, не є вичерпним. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] неодноразово звертались до ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» з приводу різного роду питань, що стосуються діяльності товариства, обслуговування будинку та прибудинкової території. Так, 26.07.2021 позивачі направили на адресу ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» запит про надання такої інформації: 1) відомостей про правочини, на підставі яких товариство здійснює діяльність з утримання житлового будинку [ADDRESS] , та надає послуги з управління ним; 2) відомості про ціни ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» на послуги з управління житловим будинком та послуги з утримання житлового будинку, із зазначенням осіб, що затвердили (встановили, погодили) зазначені ціни та відповідно про дати їх затвердження (встановлення, погодження тощо); 3) відомості щодо переліку та обсягу наданих ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» послуг з управління житловим будинком та утримання за період з початку їх надання до дати отримання запиту; 4) відомості про осіб, які прийняли (приймали) від ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» послуги з управління житловим будинком та утримання за період з початку їх надання до дати отримання запиту; 5) відомості про підстави збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про їх особи (персональних даних) без їх відома, дозволу та згоди в умовах відсутності відповідних правочинів, а саме, без укладених між ними та ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» відповідних договорів про надання товариством відповідних послуг. Аналогічний запит від 10.09.2022 було направлено позивачами на адресу ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» 11.09.2022 засобами поштового зв`язку. Не оспорюючи факт наявності запитів позивачів про надання інформації, ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» вказувало, що на кожне із звернень позивачам було надано відповідь із долученням копії договору про надання послуг з управління будинком від 03.06.2018, карток по виконаним роботам з 2014 до 2022 р.р. Відповідь на запит позивачів від 26.07.2021 було надано ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» шляхом направлення засобами поштового зв`язку, однак лист повернуто із відміткою відділення поштового зв`язку 17.11.2021 «за закінченням терміну зберігання», так як позивачі не забрали лист з поштового відділення. Відповідь на запит позивачів від 10.09.2022 було надано товариством 13.10.2022 за вих.№949 з додатками за переліком (а саме: долученням копії договору про надання послуг з управління будинком від 03.06.2018, карток по виконаним роботам з 2014 до 2022 р.р.), яку направлено засобами поштового зв`язку 14.10.2022. При цьому, відповідь від 13.10.2022 №949 [PERSON] отримав особисто 22.11.2022, про що є відповідна власноруч зроблена ним відмітка. Посилання позивачів, що вони не отримували додатків до відповіді від 13.10.2022 №949 суд оцінює критично, оскільки наявна на відповіді відмітка, зроблена [PERSON] без будь-яких зауважень. Що стосується договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Центрально-Міському районі (об`єкт №1) від 18.11.2013, то вказаний правочин вже неодноразово досліджувався судами в рамках справ, ініційованих позивачами раніше, у тому числі й у справі №214/1094/24, копію цього договору позивачі отримували, достеменно обізнані з його змістом, а тому їх доводи в частині, що стосується не отримання копії цього договору є дистракторними. Частиною 1 ст.15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Вирішуючи спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем. При цьому, обов`язком позивача є доведення/ підтвердження в установленому законом порядку наявності факту порушення та/або оспорювання його прав та інтересів. Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦУК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово зазначала, що перелік способів захисту, визначений у ч.2 ст.16 ЦК України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови ВС від 05.06.2018 у справі №338/180/17), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі\~\~№ 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі №487/10132/14-ц, від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц, від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19, від 02.02.2021 у справі №925/642/19). Тобто\~ефективність способу захисту інтересу та права позивача визначається перш за все виходячи з змісту порушеного права за захистом якого він звернувся. Так, заявлені позивачами вимоги\~про визнання нечесною підприємницької практики щодо відмови ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» у наданні їм інформації про перелік та обсяг наданих послуг з управління та утримання житлового будинку [ADDRESS] за період з 01.02.2014 до 14.09.2022 на їх запити від 26.07.2021, 10.09.2022, не відповідають вимогами ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів». Викладене у позові мотивування та наведені ними доводи щодо порушення їх прав як споживачів є надуманими, не доводять факт будь-якого порушення їх суб`єктивних прав та інтересів з боку ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР». Будь-яких обмежень прав позивачів у наданні їм інформації про перелік та обсяг наданих послуг з управління та утримання житлового будинку [ADDRESS] за період з 01.02.2014 до 14.09.2022, їх вартість тощо, з боку відповідача допущено не було, докази належного розгляду запитів надано. Що стосується наданих позивачами копій відповідей ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» від 29.08.2023 №165, від 04.05.2023 №437, то вони стосуються розгляду звернень позивачів від 03.05.2023 та 10.07.2023, які не мають жодного відношення до запитів позивачів від 26.07.2021, 10.09.2022, з приводу яких ініційовано спір. З урахуванням дійсних обставин справи, суд приходить до висновку, що доводи позивачів є абсолютно абстрактними, не містять жодного обґрунтування негативного впливу на жодні конкретні реальні індивідуально виражені цивільні права чи інтереси позивачів та свідчать про їх суб`єктивне, упереджене ставлення до діяльності ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР», яку вони вважають нечесною підприємницькою практикою, задля штучного створення спору, що не є тотожним порушенню права, свободи чи інтересу. Таким чином, у задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] слід відмовити, у зв`язку з недоведеністю порушення їх прав як споживачів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує положення ст.141 ЦПК України, звільнення позивачів від сплати судового збору на підставі ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» та ухвалення рішення на користь відповідача, у зв`язку з чим витрати по сплаті судового збору підлягають компенсації за рахунок держави.

Outcome: dismissed