Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт його постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] на дату її смерті однією сім`єю не менше п`яти років. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що із померлою спадкодавцем проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою реєстрації померлої у квартирі, що їй належить на праві приватної власності: [ADDRESS] в період з 15 лютого 2016 року по день смерті [PERSON] [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вказане майно. Заявник [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] , однак нотаріус своєю постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що [PERSON] пропустив строки прийняття спадщини та не надав документи, що підтверджують родинні відносини між спадкоємцем та спадкодавцем. Заявник вказує, що з померлою [PERSON] він проживав однією сім`єю, як чоловік та дружина, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом та спільними витратами. Встановлення факту, про який заявник просить у поданій до суду заяві, йому необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину Ухвалою суду від 10 березня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку окремого провадження, призначено судове засідання Ухвалою від 27 березня 2025 року витребувано від Сьомої криворізької державної нотаріальної контори (місцезнаходження: 50036, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Льотчиків, буд 36 а) належним чином засвідчену копію спадкової справи № 19/2025, відкритої після померлої [INFO] [PERSON] . Ухвала суду від 27 березня 2025 року виконана, суду надано завірену належним чином копію спадкової справи. Ухвала суду від 29 квітня 2025 року залучено до участі у справі [PERSON] та надано час для надання письмових пояснень по справі у строк до 21.05.2025. У судовому засіданні представник заявника адвокат Губар А.Л. вимоги заяви підтримав, пояснив, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем [PERSON] необхідно для реалізації спадкових прав заявника. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні повідомив, що він є сином померлої [PERSON] та спадкоємцем першої черги після її смерті. Вимоги поданої до суду [PERSON] заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю заявника з померлою [PERSON] визнав та не заперечував проти встановлення цього факту. Від прийняття спадщини після своєї матері [PERSON] відмовляється. Додатково подав до суду письмову заяву, якою підтвердив пояснення, надані в судовому засіданні. Заінтересована особа [PERSON] про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання останнім ухвали про залучення його в якості заінтересованої особи, однак до судового засідання не з`явився, жодних письмових пояснень суду не надав, що не є перешкодою для розгляду справи з огляду на достатність матеріалів справи. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою [PERSON] у багатоквартирному будинку [ADDRESS] . [PERSON] приблизно з 2016 року проживала разом з [PERSON] , проводила постійно з ним свій час, вигулювали собак, фактично у них були шлюбні стосунки. [PERSON] та [PERSON] приходили до свідка додому в гості. Разом ходили до магазину. [PERSON] хворіла, у неї був високий артеріальний тиск. [PERSON] купував їй ліки, дбав про неї. У них був спільний побут. Чого вони за життя не зареєстрували шлюб, свідку невідомо. Після смерті [PERSON] у 2022 році її похованням займався [PERSON] . У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він проживає в будинку [ADDRESS] . Свідок повідомив, що часто бачив [PERSON] разом з [PERSON] , вони разом ходили на прогулянки, купували продукти. Відносини між [PERSON] і [PERSON] були як у подружжя. [PERSON] за свого життя близьких стосунків з іншими особами не підтримувала. Після смерті [PERSON] у 2022 році її похованням займався [PERSON] . У наступне судове засідання заявник та його представник не з`явились. Від представника заявника до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності заявника та його представника. Заінтересована особа [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили. За обставин неявки у судове засідання учасників справи, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за їх відсутністю, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Подальший розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою всіх учасників справи відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників справи, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як встановлено судом [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується наданою заявником копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . За життя [PERSON] належала квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 02.03.2005 та копією свідоцтва про право на спадщину за законом серія та номер № 188 від 10.03.2015. Як слідує зі змісту Акту про фактичне проживання від 03.03.2025 засвідченого майстром ТОВ «Житлосервіс-КР» та підтверджене свідками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] фактично проживав разом з [PERSON] з 15 лютого 2016 року по день смерті останньої за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наданої до суду на виконання вимог ухвали суду копії спадкової справи № 19/2025 після смерті [PERSON] , до Державного нотаріуса Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Грабевник О. звернувся 04 березня 2025 року [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої. Померла [PERSON] є матір`ю [PERSON] та [PERSON] , що слідує із наданих суду копій матеріалів спадкової справи. [PERSON] та [PERSON] звернулися з відповідними заявами до компетентного органу, якими повідомили, що у встановлений законом строк спадщину після смерті матері [PERSON] не приймають, на спадщину не претендують, в суд за продовженням строку для прийняття спадщини звертатися не будуть. Аналогічні пояснення заінтересована особа [PERSON] надав і в судовому засіданні. Заінтересована особа [PERSON] надавши нотаріусу заяву в якій відмовлявся від прийняття спадщини після смерті своєї матері, в подальшому жодних інших заяв до суду не надсилав. Про перебування в провадженні суду даної справи був достеменно обізнаний. Фактично свою позицію щодо відмови у прийнятті спадщини не змінив. Постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної справи від 07 березня 2025 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки він пропустив строк для прийняття спадщини та не надав документи, що підтверджують родинні відносини між спадкоємцем та спадкодавцем. Відомості про інших спадкоємців у матеріалах спадкової справи відсутні. Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року (далі Постанова № 7), якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Постанови № 7, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно роз`яснень викладених у п. п. 2, 23 Постанови №7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми слідує, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем заявнику необхідно для оформлення прав на спадкове майно, що залишилося після смерті спадкодавця [PERSON] . Таким чином, враховуючи надані до суду докази, покази свідків та положення частин 4, 5 статті 82 ЦПК України, суд вважає доведеним факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем [PERSON] на дату смерті останньої однією сім`єю не менше п`яти років.

Outcome: approved