Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

Представник позивача Романенко М.Е. який діє в інтересах ТОВ «Діджі Фінанс» 12.06.2024 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21.04.2025 року позовні вимоги було задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1886547 від 17.02.2020 року станом на 10.05.2024 року у розмірі 14784 грн. 87 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн. 00 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. 13.05.2025 року від представника відповідача Калініна С.К. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, якою просить стягнути з ТОВ «Діджи Фінанс» на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 2464,44 грн. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку. Згідно із п. 3 ч. 1, 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України: 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною позивача до суду не подавалось клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Представник відповідача вказує, що витрати на правову допомогу становлять 2464,44 грн. З матеріалів справи вбачається, що вимоги позивача ТОВ «Діджи Фінанс» рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21.04.2025 року було задоволено частково на суму 14784, 87 грн.При цьому позивач просив стягнути 26788,12 грн. Отже, вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» задоволені на 55,19 %, відтак відповідач має право на одержання від ТОВ «Діджи Фінанс» суми витрат на правову допомогу, що дорівнює 45,79 %. Таким чином, оскільки позивачу ТОВ «Діджи Фінанс» відмовлено у задоволенні позовних вимог в розмірі 45,79 % від ціни його позовних вимоги, відповідач має право на компенсацію його судових витрат з надання професійної правничої допомоги в сумі 2464,44 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved