Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Представник заявниці адвокат Гарбазей Д.О., який діє на підставі ордеру серії СА №1113413 від 18.02.2025, звернувся до суду із заявою, в якій просив оголосити громадянина України [PERSON] померлим [INFO] в м. Попасна Сєвєродонецького району Луганської області. В обґрунтування вимог в заяві зазначено, що син заявниці [PERSON] проходив військову службу і під час виконання бойового завдання, в ході ведення бойових дій [INFO] в районі м. Попасна Луганської області, зник безвісти за обставин, що дають підстави припустити його загибель. За результатами проведення службового розслідування військовою частиною за місцем проходження служби сином заявниці було складено акт від 31.05.2022р., відповідно до якого визнано відсутність можливості встановити місцезнаходження солдата [PERSON] , оскільки територія, де відбувався бій і втрачений зв`язок з ним, на даний час тимчасово окупована ворогом, проте обставини відповідних свідчать, що [PERSON] загинув внаслідок отриманих поранень під час бою. 04.05.2022р. Черкаським РУП ГУ НП в Черкаській області зареєстроване кримінальне провадження та розпочато досудове розслідування за фактом зникнення безвісти [PERSON] . Натомість до теперішнього часу його місцезнаходження не встановлено. З метою отримання свідоцтва про смерть, отримання державної допомоги членам сім`ї загиблих захисників України та оформлення спадщини, яка залишилась після загибелі [PERSON] , заявниця вимушена звернутись до суду з даною заявою. 19.02.2025р. судом відкрито провадження у справі. 24.02.2025р. та 19.05.2025р. від представника ВДРАЦС у м. Черкаси Літовкіної Л.В., яка діє в порядку самопредставництва державного органу (начальник), надійшла заява, в якій викладене клопотання про розгляд справи без участі представника ВДРАЦС у м. Черкаси та зазначено, що відповідна заінтересована особа при розгляді справи покладається на розсуд суду. 03.03.2025р. від представника Міністерства оборони України Кучма А.Г., яка діє на підставі довіреності від 19.08.2024р., в порядку передоручення, що сформована в системі «Електронний суд», надійшли письмові пояснення по суті справи, в яких зазначається що Бреус А.В. пропав безвісти в період дії воєнного стану на території України за обставин, які виникли в результаті збройної агресії російської федерації проти України. Територія, на якій зник безвісти [PERSON] , дотепер є тимчасово окупованою російською федерацією з 07.05.2022р., що ускладнює вирішення питання розшуку зниклих осіб. В заяві зазначається, що вирішення питання про оголошення [PERSON] померлим можливе лише після спливу шести місяців від дати закінчення воєнних дій, чого до теперішнього часу не відбулося. 23.04.2025р. судом постановлено усну ухвалу, якою залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи військову частину [NUMBER] . В судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги та просила їх задовольнити, з підстав, викладених в заяві. Представник заявника адвокат Гарбазей Д.О. також підтримав вимоги заявниці та просив їх задовольнити, посилаючись на те, що обставини зникнення безвісти [PERSON] , свідчать про те, що він загинув [INFO] на полі бою, проте заявниця позбавлена можливості зареєструвати факт смерті свого сина та реалізувати свої права, пов`язані з його смертю. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явилися і не повідомили про причини своєї неявки, внаслідок чого їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши усі наявні у справі докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , є сином заявниці і з 25.02.2022р. проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] , внаслідок чого він в період з 18 по 26 квітня 2022 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів в п. Попасна Луганської області /а.с. 4, 7, 8, 11-13, 25, 26/. Згідно з наказом командира військової частини [NUMBER] від 02.06.2022р. №58 солдат [PERSON] вважається таким, що зник безвісти під час збройного конфлікту /а.с. 22/. Відповідно до акту від 31.05.2022р., складеного за наслідками проведення службового розслідування комісією в/ч [NUMBER] , солдат [PERSON] , перебуваючи у складі групи військовослужбовців, в ході ведення бою в м. Попасна Луганської області потрапив в оточення [INFO] переважаючими силами противника та перебував під обстрілом стрілецької зброї, внаслідок чого з ним було втрачено зв`язок та візуальний контакт. При цьому кілька членів відповідної групи військовослужбовців надавали пояснення, що бачили, як [PERSON] впав внаслідок поранення та згодом перестав подавати ознаки життя /а.с. 15-21, 23-24/. З 28.06.2023р. громадянин [PERSON] зареєстрований у Єдиному реєстрі осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, що підтверджується відповідним витягом з реєстру /а.с. 28/ На теперішній час в провадженні ГУНП в Луганській області перебуває кримінальне провадження №12022250310000774 від 04.05.2022р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом втрати зв`язку з 24.04.2022р. з [PERSON] , який перебував у м. Попасна Луганської області та зник безвісти /а.с. 29-30/. Оскільки з 26.04.2022р. й дотепер місцезнаходження солдата [PERSON] залишається невідомим, але обставини події його зникнення безвісти свідчать про його загибель, то заявниця стверджує, що наразі наявні підстави для оголошення її сина померлим. З врахуванням зазначених обставин, надаючи оцінку вимогам заявника суд виходить з наступного. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) в порядку окремого провадження суд розглядає справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 46 Цивільного кодексу України (далі ЦК) фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Статтею 47 ЦК передбачено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Верховною Радою України, введено в Україні воєнний стан у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та триває станом на час розгляду цієї справи. Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, бойові дії на території м. Попасна Сєвєродонецького району Луганської області тривали з 24.02.2022р. по 07.05.2022р., а з 07.05.2022 ця територія віднесена до тимчасово окупованої російською федерацією території України. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.12.2024р. у справі 755/11021/22 виснувала, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди. Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України. У частині другій статті 46 ЦК йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України. Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. Велика Палата Верховного Суду зауважила, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії РФ проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений наказом відповідного міністерства. Отже, суди можуть використовувати дані відповідного нормативно-правового акту (наказ міністерства) для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України. Також Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій. В контексті обставин даного судового провадження суд звертає увагу, що на підставі наявних в матеріалах справи доказів та пояснень заявниці судом встановлено, що подія зникнення безвісти військовослужбовця [PERSON] відбулася 26.04.2022р., коли останній брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів в п. Попасна Луганської області. Обставини такої події (оточення силами противника; перебування під обстрілом стрілецької зброї противника; отримання поранення; зовнішні ознаки настання смерті) свідчать про високий рівень вірогідності того, що внаслідок відповідних поранень [PERSON] загинув. При цьому, письмовими доказами підтверджується, що незважаючи на ту обставину, що син заявниці з 02.06.2022р. офіційно вважається зниклим безвісти, зареєстрований в Єдиному реєстрі осіб зниклих безвісти за особливих обставин, а також щодо його зникнення здійснюється досудове розслідування в ГУ НП в Луганській області, до теперішнього часу його місцезнаходження не встановлено, як і невідома його доля. Беручи до уваги, що бойові дії на території м. Попасна Луганської області тривали з 24.02.2022р. до 07.05.2022р., а з 07.05.2022р. територія цього міста вважається тимчасово окупованою, то відлік визначеного ч. 2 ст. 46 ЦК строку для оголошення [PERSON] померлим слід здійснювати з 07.05.2022р., а відтак, станом на дату ухвалення судом рішення, як і на дату звернення заявниці до суду, вже сплинуло понад два роки часу з моменту зникнення безвісти [PERSON] . Отже, з огляду на встановлені судом обставини у даному судовому провадженні, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 11.12.2024р. у справі №755/11021/22 щодо особливостей застосування положень ч. 2 ст. 46 ЦК, вимоги заявниці про оголошення померлим її сина підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено наявність правових підстав для оголошення [PERSON] померлим від дня його вірогідної смерті, якою в даному випадку слід вважати 26.04.2022р. Оголошення померлим військовослужбовця [PERSON] надасть можливість заявниці здійснити реалізацію її особистих та майнових прав, як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, а саме: отримання державної допомоги членам сім`ї загиблих захисників України, оформлення спадщини. За таких обставин суд доходить висновку про необхідність ухвалення рішення про задоволення вимог заявниці в повному обсязі. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved