Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

04.05.2025 представник позивача - адвокат Євтодьєв А.О., звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаною заявою, в якій просить стягнути з відповідача судові витрати. Заява обґрунтована тим, що в межах розгляду даного спору [PERSON] надані послуги професійної правничої допомоги на загальну суму 20 000 грн, що підтверджується актом виконаних робіт. Такі витрати сторона позивача просить стягнути з [PERSON] . Вказана заява зареєстрована канцелярією суду та присвоєно номер провадження 2-др/357/54/25. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. 12.05.2025 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, заяву про розподіл судових витрат підтримують та просять задовольнити. 14.05.2025 на адресу суду від представника відповідача - адвоката Плискань І.О., надійшли заперечення на заяву про стягнення понесених судових витрат, в обґрунтування яких зазначено про недоведеність вказаних витрат в розмірі 20 000 грн. Зауважено, що провадження в частині вимог про стягнення пені закрито, тому заява підлягає розгляду в частині, що пропорційна розміру задоволених позовних вимог. Вказано про відсутність опису наданих послуг та відсутність домовленості про порядок оплати послуг. Зазначено також про невідповідність розміру витрат критерію реальності, розумності, необхідності та співмірності. Відповідач вважає, що їх розмір є необґрунтованим, тому просить відмовити у задоволенні заяви. Також заявлено клопотання про розгляд справи без участі відповідача та його представника. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду повідомлялись у встановленому порядку, будь-яких інших заяв чи клопотань на адресу суду не надходило, суд перейшов до стадії ухвалення рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 01.05.2025 рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/17180/24 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики № 16/09/21 від 16.09.2021 у розмірі 107 445,99 грн та судовий збір у розмірі 1 074,46 грн, закрито провадження у справі в частині вимог про стягнення пені за договором позики № 16/09/2021 від 16.09.2021. Вказаним рішенням питання про судові витрати на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. З матеріалів справи вбачається, що у першій заяві по суті, а саме у позові за вх. № 62738/24, представником позивача заявлено про очікувані витрати сторони на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн. Заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат подана представником позивача через систему «Електронний суд» 04.05.2025, тобто протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду від 01.05.2025. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано: 1) копія договору про надання правової допомоги від 01.11.2024, укладений між АО «Євтодьєв, Плачинда та партнери» та [PERSON] ; 2) копія акту про надану правову допомогу по договору про надання правової допомоги від 01.11.2024, складеного 01.11.2024 на суму 20 000 грн. Також в матеріалах справи міститься ордер серії АІ № 1331100 від 26.11.2024 на надання правової допомоги Рогозі В.В. адвокатом АО «Євтодьєв, Плачинда та партнери» Євтодьєвим А.О. З наданих документів вбачається, що [PERSON] та адвокат АО «Євтодьєв, Плачинда та партнери» Євтодьєв А.О. домовились про надання правової допомоги та вартість послуг в розмірі гонорару, що становить 20 000 грн. Такі послуги передані адвокатом клієнту та прийняті клієнтом. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Згідно з положеннями ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання, зокрема, про те як розподілити між сторонами судові витрати. В силу вимог п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із частинами 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень ч. 4, 6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У даній справі суд враховує, що в межах розгляду даної справи представником позивача була зменшена ціна позову, тобто заявлена до стягнення сума. Поряд з тим, врахувавши заперечення відповідача щодо стягнення таких витрат, витрачений представником позивача час при наданні правової допомоги у даній справі та процесуальну поведінку сторін, зважаючи на правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі за договором позики, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу на суму 8 000 грн, що на думку суду відповідає критеріям реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, є доцільним та справедливим в межах цієї справи.

Outcome: partial