Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] \~звернувся до\~суду із\~зазначеним позовом\~до відповідача,\~в якому\~прохає стягнути\~з [PERSON] \~на його\~користь матеріальну\~шкоду в\~сумі 24\~469\~грн 20\~коп.,\~моральну шкоду\~в сумі\~10\~000\~грн і\~розмір франшизи\~в сумі\~2\~500\~грн та\~понесені судові\~витрати. Заявлені вимоги вмотивовані позивачем тим, що 15.06.2024 о 06 год 00 хв в м.Києві по вул. Кільцева дорога, навпроти вул. Садової, 70 сталася дорожньо-транспортна пригода під час якої водій транспортного засобу «Форд Мустанг»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,[PERSON] , здійснив зіткнення з автомобілем «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] ,\~під керуванням [PERSON] . Згідно експертного висновку вартість ремонту автомобіля «Хюндай»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~складає 83\~876 грн 02 коп. З урахуванням виплаченого страхового відшкодування прохає стягнути з відповідача завдані збитки в сумі 36\~969 грн 20 коп. Ухвалою Голосіївського\~районного суду\~міста Києва\~від 23.12.2024\~справу за\~позовом [PERSON] \~до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди передано на розгляд за підсудністю до Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області. Ухвалою суду від 22.04.2025 провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач у відповідності до\~ст.278 ЦПК України\~відзив на позов, у наданий судом строк до суду не подав. Заперечень проти розгляду справи в спрощеному провадженні без повідомлення сторін не надав. Тому, відповідно до\~ч.5 ст.279 ЦПК України\~судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд дійшов наступних висновків. [PERSON] є власником транспортного засобу «Хюндай Accent», д.н.з. [NUMBER] , що встановлено з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 12). 15.06.2024 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 08.08.2024 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4,\~ст.124 КУпАП, та відповідно до ч.2\~ст.36 КУпАП\~накладено на нього стягнення у виді штрафу у сумі 3 400 грн (а.с.13). З вказаної постанови убачається, що \~ [PERSON] 15.06.2024, о 06 годині 00 хвилин, керуючи транспортним засобом марки «Форд Мустанг», д.н.з. [NUMBER] , в м. Києві по вул. Кільцева дорога, навпроти вул. Садова, 70, при перестроюванні, не надав дорогу транспортному засобу марки «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] , що рухався в попутному напрямку, по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення,\~що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.10.3 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Крім того, [PERSON] 15.06.2024, о 06 годині 00 хвилин, керуючи транспортним засобом марки «Форд Мустанг», д.н.з. [NUMBER] , в м. Києві по вул. Кільцева дорога, навпроти вул. Садова, 70, здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] , не дочекавшись працівників поліції, місце ДТП залишив, чим порушив вимоги п. 2.10а), п.2.10д) ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП. Як убачається з повідомлення АТ «СК «ІНГО» цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Форд Мустанг», д.н.з. [NUMBER] , застрахована АТ «СК «ІНГО» відповідно до полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 221398491. Франшиза відповідно до полісу становить 2 500 грн. Страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль марки «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] , в сумі 57\~542 грн 50 коп. за вирахуванням розміру франшизи перераховано за реквізитами, наданими у заяві на виплату. Відповідно до платіжного доручення №19840 від 04.09.2024 [PERSON] перераховано грошові кошти в сумі 55\~042 грн 50 коп. в рахунок страхового відшкодування за договором №221398491 (а.с.18). Частинами першою та другою статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.\~Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі ч. 1 ст. 1167 ЦКУ моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У відповідності\~до ч.\~1,\~2\~ст.\~1187\~ЦКУ джерелом\~підвищеної небезпеки\~є діяльність,\~пов`язана\~з використанням,\~зберіганням або\~утриманням транспортних\~засобів,\~механізмів та\~обладнання,\~використанням,\~зберіганням хімічних,\~радіоактивних,\~вибухо-\~і вогненебезпечних\~та інших\~речовин,\~утриманням диких\~звірів,\~службових собак\~та собак\~бійцівських порід\~тощо,\~що створює\~підвищену небезпеку\~для особи,\~яка цю\~діяльність здійснює,\~та інших\~осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частино 1 статті 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулював Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній станом на дату вчинення ДТП та станом на дату здійснення страхової виплати), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (тут і надалі - у редакції, чинній станом на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди),\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку\~оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, -\~це шкода, пов`язана: \~з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; \~з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; \~з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; \~з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; \~з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; \~з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 29\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» передбачено,\~що\~у зв`язку\~з пошкодженням\~транспортного засобу\~відшкодовуються витрати,\~пов`язані\~з відновлювальним ремонтом транспортного засобу\~з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Згідно зі п. 36.2 ст. 36 цього ж закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у\~статті 35\~цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).\~Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи\~(у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна),\~якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Відповідно до п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Відповідно до абз. 4, 5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.\~Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, зробленою у постанові від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15, від 12.12.2018 у справі №758/2356/17-ц та від 15.10.2020 у справі №755/7666/19, володілець джерела підвищеної небезпеки має відшкодувати потерпілому\~вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу,\~якщо вона встановлена умовами договору, і втрату вартості автомобіля у разі її наявності. У відповідності до висновків Верховного Суду у постанові від 17.01.2020 у справі №916/2554/17 відповідач як власник транспортного засобу, водія якого визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді, згідно зі статтями 1187, 1194 ЦК України зобов`язаний відшкодувати позивачу\~різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка підлягає зменшенню на суму франшизи. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями\~ст. 12 ЦПК України\~та відповідно до ч. ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Відповідно до положень\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Матеріалами справи встановлено, що відповідач допустив порушення\~Правил дорожнього руху, тобто, у його діях наявний безпосередній причинно-наслідковий зв`язок протиправних дій та негативних наслідків, що проявилось у пошкодженні автомобіля позивача [PERSON] , що підтверджується постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 08.08.2024.\~ Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу засобу «Хюндай Accent», д.н.з. [NUMBER] , визначена за витратним підходом складає 83\~876 грн 02 коп. 04.09.2024 АТ «СК «Інго» було здійснено виплату страхового відшкодування [PERSON] в сумі 55\~042 грн 50 коп., що підтверджується копією платіжного доручення №19840, що лише частково компенсувало вартість відновлювального ремонту автомобіля (а.с.18). \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши належним чином зібрані по справі докази, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають до задоволення. Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне. Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Позивач просив стягнути з відповідача 10 000 грн моральної шкоди, обґрунтовуючи це тим, що після дорожньо-транспортної пригоди він зазнав душевних переживань у зв`язку з пошкодженням його майна, йому довелося вживати додаткових заходів для вирішення питання про відшкодування майнової шкоди зі страхової компанії, що порушувало його нормальний ритм життя. Факт вчинення відповідачем [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди, у результаті якої було пошкоджено транспортний засіб, належний позивачу [PERSON] , винуватість [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, порушенні ним Правил дорожнього руху та пошкодженні майна позивачка, а також факт залишення відповідачем місця ДТП є встановленим на підставі постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08.08.2024 у справі №760/17923/24, яка набрала законної сили 20.08.2024. Такі обставини, встановлені стосовно відповідача постановою суду в адміністративній справі, не підлягають доказуванню у даній справі, та не спростовані відповідачем (ч. 5 ст. 82 ЦПК). У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України така постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої прийнято постанова суду у питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12.07.2007). Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 22.04.2019 у справі №761/14285/16-ц, участь у ДТП, пошкодження власного майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до моральних страждань. Суд вважає, що неправомірними по відношенню до позивача діями відповідача, що полягали, у вчиненні ДТП, пошкодженні транспортного засобу позивача, залишенні місця ДТП, очевидно, що могла бути завдана моральна шкода позивачу.

Outcome: partial