Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА Короткий зміст позовних вимог. 30 квітня 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради та Служба у справах дітей Шпанівської сільської ради про визначення місця проживання дітей, в якому просить визначити місцем проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,з нею. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 12 березня 2015 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, під актовим записом N? 236, було зареєстровано її шлюб з відповідачем. Під час шлюбу у них з відповідачем народились спільні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 28 березня 2024 року, Рівненським міським судом Рівненської області було винесено рішення щодо розірвання шлюбу та стягнення з відповідача аліментів на утримання двох дітей. Напередодні судового засідання у справі щодо розірвання шлюбу, [PERSON] тимчасово, на період канікул, попросив дати для тимчасового спілкування з ночівлею, старшу доньку [PERSON] , після чого обіцяв, що віддасть їй доньку, яка весь цей час проживала з нею. 28 березня 2024 року, в день засідання у справі про розірвання шлюбу, її чоловік у судовому засіданні почав стверджувати, що старша донька [PERSON] ніби-то проживає з ним, а не з нею, що не відповідало дійсності. Однак, старша дитина перебувала у батька тимчасово, на період канікул, зокрема на декілька днів, так як у батька наявні права бачитись з дитиною і вона не чинила для цього жодних перешкод, однак постійним місцем проживання старшої доньки [PERSON] є місце її реєстрації : [ADDRESS] . На постійне проживання відповідачу старшої доньки ніхто не передавав. 3 огляду на твердження відповідача, у цивільній справі щодо розірвання шлюбу, вона поїхала по місцю фактичного проживання відповідача, щоб забрати старшу доньку. Однак, мати відповідача не дала забрати дитини, чим вчинила перешкоди для неї як матері, налаштувала старшу доньку [PERSON] проти неї, у зв?язку з цим, вона була вимушена викликати працівників поліції, щоб вони допомогли забрати доньку до місця її постійного проживання та реєстрації. Поліція, на час прибуття до місця проживання відповідача, повідомила, що так як у неї не має рішення суду щодо визначення місця проживання старшої доньки, за таких обставин вони не мають повноважень забирати дитину від батька. З огляду на дані обставини, у неї з відповідачем виник спір щодо визначення місця проживання обох дітей, який представляється можливими врегулювати виключно у судовому порядку. Вказує, що двоє дітей, зареєстровані за її адресою, де за рахунок житлової площі, житлового будинку, для обох дітей наявні всі належні побутові умови, за таких обставин є доцільним визначити місце проживання обох дітей, по місцю їхнього фактичного постійного проживання та реєстрації, по місцю проживання та реєстрації матері, тобто її. По місцю реєстрації дітей, нею створено всі необхідні побутові умови. Біля будинку, наявна додаткова територія, за рахунок прилеглої до житлового будинку земельної ділянки, де також є належні побутові умови для дітей. Просить суд врахувати, що вона має позитивні характеристики по місцю проживання за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрована та проживає спільно з дітьми . Має офіційну роботу, стабільний щомісячний дохід, позитивно характеризується по місцю роботи, до виникнення спору обоє дітей проживали з нею, вона належним чином виконувала та виконує на даний час свої обов?язки щодо обох дітей, систематично купувала та купує дітям необхідні продукти харчування, одяг відповідно до пори та сезонів року, навчальні матеріали. Не зважаючи на те, що відповідач чинить перешкоди в тому, щоб забрати у нього доньку на постійне проживання до неї, так як він психологічно налаштував проти неї дитину та травмував її, вона приїжджає до місця навчання старшої доньки, передає їй там подарунки, фрукти, навчальні матеріали та інше. Просить позовні вимоги задоволити. Короткий зміст відзиву. Відповідач не заперечує факту реєстрування шлюбу між ним та позивачкою, а також того, що у шлюбі народжено двох дітей : [PERSON] та [PERSON] . Також дійсності відповідає те, що рішенням Рівненського міського суду від 28.03.2024 шлюб між сторонами було розірвано. Зазначає, що позивач вказала, що на постійне проживання до нього старшу доньку ніхто не передавав. Однак, саме старша донька зателефонувала до нього та попросила забрати її через конфлікт з мамою, що він і зробив. Позивач була присутня під час того, коли він приїхав по доньку у с.Шпанів за місцем проживання мами. Позивач спокійно спостерігала, як її донька з іграшками та одягом у пакетах бігла до тата в машину, щоб їхати до нього жити. Однак, коли у судовому засіданні він наголосив на тому, що старша донька проживає з ним, позивач екстрено вирішила її забрати додому. З цією метою, вона поїхала на місце його проживання та зателефонувала доньці, що приїхала її забрати, однак остання відмовилася їхати з мамою, тоді [PERSON] викликала поліцію та заявила, що їй не віддають доньку. Однак, у присутності працівників поліції донька знову відмовилася їхати з мамою, виявивши бажання жити з татом. Що стосується молодшої доньки, вона є ще досить маленькою та не виявляє ініціативи проживати з татом, тому на день звернення до суду вона проживає з мамою, якщо це можна так назвати, оскільки фактично вона постійно перебуває у родичів, сусідів, кумів які і забирають її з садочка. Або молодша донька проводить час з татом коли мама зайнята і не може приділяти їй уваги. Зазначає, що факт приписки не зобов?язує проживати особу лише за цією адресою. Тут також варто зауважити, що на час народження обох дітей вони спільно у шлюбі проживали у с. Шпанові. Вказує, що [PERSON]займається танцями (профільна Школа народного танцю), ходить на плавання.Він щодня (робочі дні) привозить дитину на навчання та забирає зі школи. Також він возить старшу доньку на усі гуртки, які вона бажає відвідувати. Коли молодшу доньку немає кому забрати з садочка, то він теж їде і забирає її з садочка. Просить також врахувати, що він у повній мірі дбає про доньок. Забезпечує їх матеріально, турбується про їх психологічний та емоційний стан, багато часу проводить з дітьми. Тобто робить все в інтересах дітей. Вважає, що на сьогодні відсутній спір щодо визначення місця проживання молодшої доньки [PERSON] , яка і так проживає з мамою, а всі побачення з нею лише з дозволу мами. Також він заперечує щодо визначення місця проживання [PERSON] , оскільки це прямо суперечить бажанню та інтересам дитини, тому просить відмовити у позовних вимогах у повному обсязі. Короткий зміст відповіді на відзив. Обставини, викладені у відзиві не відповідають дійсності. Вказує, що [PERSON] , приховує той факт, що старшу доньку забрав на проживання до себе саме він, налаштувавши перед цим дитину проти неї, з метою не виконання свого обов`язку щодо сплати аліментів, з огляду на заявлену позовну вимогу щодо стягнення аліментів на утримання дітей, в рамках цивільної справи щодо розірвання шлюбу, а також у зв?язку з наміром ухилитись від служби в ЗСУ. Саме відповідачем та його родичами, систематично здійснювався вплив на дитячу психіку старшої доньки, шляхом маніпуляцій, надмірних заохочень, поширення перед донькою недостовірних пліток про неї, як матір, в тому числі дитину залякували різними негативними історіями, чому будинок де вона перед цим проживала, не придатний для її проживання, чим травмували дитину, з метою спонукання старшої доньки, яка ще не має власної думки, проживати з батьком. Такі дії призвели до того, що старша донька, яка раніше перебувала у гарному контакті з нею, а також меншою сестричкою, різко змінила своє ставлення до них. Зазначає, що завжди діяла в інтересах обох дітей, в тому числі в інтересах старшої доньки, не чинила перешкод у спілкуванні з батьком, однак, попри це, відповідач, маючи на неї особисті образи у зв?язку з розірванням шлюбу, систематично налаштовував дітей проти неї, чим фактично психологічно травмував їх спільних дітей. Тому саме відповідач, намагається діяти не в інтересах старшої доньки чи обох дітей, а виключно у власних інтересах, намагаючись за рахунок старшої дитини вирішити питання ухилення від служби в ЗСУ, в тому числі з метою ухилення від сплати аліментів.Налаштувавши старшу доньку проти неї, відповідач проігнорував інтереси меншої доньки, яка звикла спільно проживати зі своєю сестричкою і яка на даний час сумує за своєю сестрою, яка проживає окремо від неї. Постійним місцем проживання від моменту народження обох дітей, було саме місце їхньої реєстрації, де вона проживає на даний час з меншою донькою. По місцю реєстрації та фактичного проживання, в обох дітей наявні тісні соціальні зв?язки з сусідськими дітьми, наявні належні побутові умови, крім будинку, наявна прилегла територія у вигляді подвір?я з земельною ділянкою, де обоє дітей мають можливість гратись як між собою так і з сусідськими дітьми. Факт окремого проживання рідних сестер, негативно впливає на обох доньок, що відповідачем ігнорується. В тому числі відповідачем ігнорується той факт, що побутові умови по місцю проживання відповідача, є значно гіршими і такими, що не забезпечують всіх потреб старшої дитини, з огляду на те, що дитині потрібна своя окрема дитяча кімната, ліжко, місце для навчання, місце для її гардеробу, місце для її дозвілля, щоб старша донька могла належним чином зростати, розвиватись. Крім того, відповідач не мав права за власною ініціативою змінювати місце проживання старшої доньки, опираючись на її бажання, як він стверджує, з огляду на те, що відповідно до норм чинного законодавства, старша донька не досягла віку, з якого б вона мала право вільно обирати, з ким із батьків вона хотіла б проживати. Вважає, що старша донька не досягла віку 14 років, за таких обставин, доводи відповідача про те, що старша донька почала проживати з ним, бо вона так захотіла, не повинні братись судом до уваги. Просить взяти до уваги наведені нею аргументи у позові та у даній відповіді на відзив . Короткий зміст заперечень на відповідь на відзив. Відповідач категорично заперечує проти аргументів викладених у відповіді на відзив. Вказує, що донька сама виявила бажання проживати з ним. Він сплачує аліменти та ніколи не налаштовував доньку проти матері. Він жодним чином не створює перешкод у спілкуванні дочки з мамою, коли цього хоче саме дочка. Він привозить її до мами і сестрички, і коли вона бажає там переночувати, то без жодних заперечень залишає її там. Дівчинка навчається у школі куди мама має вільний доступ, однак вона не може забрати її до себе додому, так як та не надає згоди та хоче проживати з татом. Вважає абсурдним твердження позивача про намір його ухилитися від служби в ЗСУ , оскільки проживання доньки з татом не є підставою для відстрочки від мобілізації. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Рух справи та клопотання учасників процесу. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 02 травня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Визначено сторонам строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді та заперечень (а.с.60-61). 03 липня 2024 року відповідачем подано клопотання про виклик і допит свідка [PERSON] ( а.с. 107) Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 03 липня 2024 року зобов`язано Службу у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради подати суду письмовий висновок щодо розв`язання пору між сторонами про визначення місця проживання дітей. (а.с.109). 22 листопада 2024 року представником відповідача [PERSON] було подано клопотання про відкладення розгляду справи ( а.с. 116-119) 17 грудня 2024 року відповідачем подано клопотання про заслуховування думки дитини ( а.с. 123-125) Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 грудня 2024 року підготовче судове засідання у справі закрито, призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін. (а.с. 129 ). Стислий виклад позиції сторін. У судовому засіданні [PERSON] та її представник адвокат Зражевська Я.О. вимоги позовної заяви підтримували. Надали пояснення, в яких повідомили, що мати має бажання виховувати обох дітей, вважає, що має кращі умови для проживання дітей, батько чинить перешкоди у спілкуванні зі старшою донькою, впливає на її думку. Зазначають, що батько налаштовує старшу доньку [PERSON] проти матері, а також маніпулює нею. Просять врахувати, що дві сестрички мають проживати разом. [PERSON] вважає, що діти мають проживати з нею, можуть спілкуватися з батьком протягом вихідних днів. Застосування будь якого насильства до старшої доньки [PERSON] заперечила. Просить позовні вимоги задоволити повністю. В судовому засіданні представник відповідача, заперечив проти позовних вимог, з підстав викладених у відзиві. Додатково суду пояснила, що позивач уже тривалий час з власної ініціативи не спілкується з відповідачем. Позивачем в ході судового розгляду не спростовано, що саме старша донька зателефонувала до відповідача і попросила її забрати через конфлікт з мамою. На сьогодні [PERSON] категорично заперечує, щоб проживати разом із матір`ю. Вважає, що на сьогодні відсутнє будь яке порушення / невизнання прав позивачки. Усі покликання позивачки зводяться лише до того, що вона не може налагодити контакт із старшою донькою, а намагається через суд змусити старшу доньку проживати із нею, ігноруючи при цьому інтереси дитини. Просить суд, у задоволенні позовних вимог відмовити. Допитана судом за правилами свідка [PERSON] суду пояснила, що вона є мамою відповідача [PERSON] . Повідомила суду, що дитина [PERSON] проживає з нею та її сином з весни 2024 року, проживати з мамою [PERSON] бажання не виявляла. [PERSON] розказувала, що мама закривала її в кімнаті, тому вона її боїться. При [PERSON] не обговорює хто з батьків кращий. За час проживання [PERSON] з татом [PERSON] , мама [PERSON] приїжджала один раз з поліцією, щоб забрати дівчинку до себе додому. Але [PERSON] не хотіла їхати з мамою, плакала. Тата в той час в квартирі не було. [PERSON] за її бажанням їздила до мами на ночівлю, але потім просила тата забрати її назад. [PERSON] інколи привозила доньці смаколики та передавала її старі речі, нових не купувала. Також повідомила, що мама [PERSON] приходить до [PERSON] у школу періодично. Але [PERSON] з мамою не дуже хоче спілкуватись. Меншу доньку [PERSON] інколи теж привозить до бабусі і сестрички. Допитана судом свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою [PERSON] . Повідомила суду, що позивачку [PERSON] не знає, лише бачила декілька разів, один з них був тоді, коли [PERSON] приїжджала з поліцією, щоб забрати [PERSON] . Відповідача знає з народження. [PERSON] проживає з бабусею та татом з 2024 року. У тата відносини з дітьми хороші, інколи він забирає меншу доньку та з двома дівчатками проводить дозвілля. В судовому засіданні в присутності психолога управління освіти виконавчого комітету Рівненської міської ради [PERSON] була заслухана думка дитини, [PERSON] , яка суду пояснила, що вона проживає з татом, бабусею і сестрою з весни 2024 року в м.Рівне. Менша сестричка [PERSON] проживає з мамою в с.Шпанів Рівненського району. З мамою жити не хоче, тому що вона закривала її в кімнаті та могла покарати. З меншою сестричкою жити не хоче, але спілкується, за бажанням, тато завозить до неї. З татом почала жити, бо посварилась з мамою і мама сказала, якщо вона хоче, то може йти жити до тата. Коли почала жити з татом, він пропонував завезти її до мами, але вона відмовилась. В тата живе з двоюрідною сестричкою в кімнаті. У школі зауважень з приводу охайності не отримує, тато купує новий одяг, мама передає лиш старий. Зазначила також, що вона відвідує гурток народних танців у Палаці дітей та молоді і тато її возить та забирає з занять, надає їй кошти. Проти мами ніхто з дорослих не налаштовує. З уроками допомагає тато і бабуся, мама інколи приходить у школу, адже працює недалеко. До шкільного психолога та психолога у лікарні водив тато. Надалі бажає проживати з татом. Заслухавши думку дитини [PERSON] , психолог [PERSON] суду пояснила, що дівчинка для свого віку висловлюється фразами дорослих, але вільно висловлює свою думку з приводу того, що хоче проживати з татом. З сестричкою спілкуватись не проти, але жити з нею не виявляє бажання. [PERSON] наголошує на тому, що причиною того, що вона хоче жити з татом є непорозуміння і конфлікти з мамою. Позиція органу у справах дітей Представник служби у справах дітей Мазанович Н. суду пояснила, що питання про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради 24.10.2024. Комісія з литань захисту прав дитини, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, розглянувши матеріали справи, заслухавши прояснення батьків дітей, прийняла рішення про доцільність залишення [PERSON] та [PERSON] на проживання з мамою [PERSON] . МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА. Фактичні обставини справи, встановлені судом. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 березня 2015 року, який було розірвано на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28 березня 2014 року (справа № 569/1493/24). Вказаним рішенням з відповідача [PERSON] було також стягнуто аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.01.2024 року та до досягнення ними повноліття ( а.с. 22) У шлюбі у сторін народилося двоє дітей : - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом № 66 від 27.07.2016 року, вчиненим виконавчим комітетом Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області ,про що видано свідоцтво серії [NUMBER] ( а.с. 25) - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом № 72 від 10 січня 2019 року, вчиненим Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що видано свідоцтво серії [NUMBER] ( а.с.30) На час розгляду справи діти [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади ( а.с. 26, 27, 31) Судом встановлено,дані обставини, сторонами належними та допустимими доказами не спростовано, що фактично [PERSON] проживає з батьком за адресою [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] проживає [ADDRESS] , скарг та зауважень до громади Шпанівської сільської ради не надходило ( а.с. 15) З оглянутої судом довідки про доходи слідує, що [PERSON] працює у ТОВ «Волиньавтогаз» та отримує заробітну плату в середньому 7, 500 грн ( а.с. 16) За місцем роботи характеризується позитивно ( а.с. 17) [PERSON] навчається у 2-Б класі «Шпанівського ліцкею Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, що підтверджується двідкою № [NUMBER] від 29.03.2024 року ( а.с. 28) [PERSON] відвідує дошкільний підрозділ опорного закладу «Шпанівський ліцей Шпанівської сільської ради Рівненського район Рівненської області ( а.с. 32) Батько дітей : [PERSON] , [INFO] проживає та зареєстроавний в [ADDRESS] , про що свідчить характеристика видана 10.05.2024 року ОСББ «Моя Оселя» № 2 ( а.с. 71) Судом також встановлено, що [PERSON] працює на посаді газорізальника ТОВ «Захід -Дистилері», харктеризується позитивно, що підтверджено дослідженою судом довідкою № 19/04 від 22.02.2024 року ( а.с. 72) З оглянутого в судовому засіданні акту посвідченого головою ОСББ « Моя оселя» та свідками слідує, що [PERSON] з 20 березня 2024 року почала проживати з татом [PERSON] , по [ADDRESS] ( а.с. 76) Згідно висновку практичного психолога [PERSON] на прийом прийшла з татом. Контакт встановила одразу, контактна, тривожність не спостерігається, впевнена у своїх бажаннях та реально сприймає сімейну ситуацію ( а.с. 81) Психологічна характеристика видана практичним психологом [PERSON] свідчить що [PERSON] має високий рівень загального інтелектуального розвитку, має поступливий, м`який, спокійний та врівноважений характер. Для дівчинки має велике значення сім`я, домашній затишок, тому на даний момент є актуальною потреба в безпеці та захисті свого внутрішнього світу. У зв`язку з цим слід відзначити наявність авторитетного для дитини дорослого, що є джерелом контролю і захисту. ( а.с.152) Висновком виконавчого комітету Рівненської міської ради № 08-01-1721 від 24.10.2024 року встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації служби у справах дітей Шпанівської сільської ради Рівненського району малолітня [PERSON] проживає з мамою. За вищевказаною адресою створені матеріально-побутові умови для проживання, виховання та розвитку дитини: є окрема кімната, мебльована відповідно до вікових потреб. Також працівником служби у справах дітей було проведено бесіду з малолітньою [PERSON] щодо питання подальшого проживання з одним із батьків. В ході бесіди дівчинка повідомила, що хоче проживати з мамою. [PERSON] має стабільний дохід, за місце роботи характеризується позитивно. Відповідно до листа К3 «Центр надання соціальних послуг» Шпанівської сільської ради будо здійснено оцінку потреб сім?ї. Зокрема зазначено, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом з малолітньою донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання хороші, у будинку чисто, придбано, охайно. [PERSON] працевлаштована та спроможна забезпечити належні умови для проживання, виховання та повноцінного розвитку дитини. У психолого-педагогічній характеристиці вихованки О3 «Шпанівський ліцей» (дошкільний підрозділ ) зазначено, що [PERSON] відвідує заклад з 01.09.2023. Батько: [PERSON] - люблячий, терплячий, вихований. [PERSON] - любляча, добра, ніжна, відповідальна. Обоє батьків гарно ставляться до дитини, люблять її, піклуються, приймають однакову участь у житті та вихованні дівчинки.Цікавляться проблемами своєї дитини, консультуються з вихователем щодо виховання. Батько дітей, [PERSON] разом зі старшою донькою [PERSON] , [INFO] , та своєю мамою (бабусею дівчинки) проживають за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою створені умови для проживання, виховання та розвитку. Дівчинка займає кімнату разом з двоюрідною сестричкою, яку виховує бабуся. [PERSON] за місцем роботи та місцем проживання характеризується позитивно. Працює, має стабільний дохід. Під час спілкування з [PERSON] було встановлено, що вона проживає з татом, бабусею та двоюрідною сестричкою [PERSON] . З сестричкою [PERSON] (яка проживає з мамою у с. Шпанів) бачаться періодично, коли тато возить [PERSON] за її бажанням. Навчається у Шпанівському ліцеї в 3-му класі. Дівчинка має багато друзів серед дівчаток. Однак [PERSON] бажає навчатися у Рівненському ліцеї N?19, який розташований поряд з будинком. Дівчинка з сумом повідомила,що мама не дозволяє перевестися на навчання до м. Рівне, навчання у Шпанівському ліцеї створює їй певні незручності. [PERSON] з впевненістю сказала, що надалі бажає проживати з татом, до мами їздити в гості (коли дівчинка захоче). Інколи з мамою розмовляє по телефону. Відповідно до листа Рівненського міського центру соціальних служб за результатами оцінки потреб складних життєвих обставин у сім?ї не виявлено. Для малолітньої [PERSON] створені належні умови для повноцінного та гармонійного розвитку. У характеристиці на [PERSON] , ученицю 3-го класу «Шпанівський ліцей» Шпанівської сільської ради зазначено, що дівчинка навчається в закладі з першого класу. Характеризується позитивно, вона товариська, дисциплінована, самостійна. [PERSON] завжди охайна, до школи приходить в чистому одязі, доглянута. Дівчинка забезпечена усім необхідним шкільним приладдям та речами, які необхідні для навчання в школі. Батьки приділяють належну увагу навчанню та вихованню доньки, цікавляться її навчанням та поведінкою, підтримують зв?язок із класним керівником. Питання про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому коміт я Рівненської міської ради 24.10.2024. Комісія з литань захисту прав дитини, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, розглянувши матеріали справи, заслухавши прояснення батьків дітей, прийняла рішення про доцільність залишення [PERSON] та [PERSON] на проживання з мамою [PERSON] . Позиція суду Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, перевіривши доводи учасників процесу та матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Суд - це фактично останній інструмент, який підлягає використанню при вирішенні сімейних спорів, коли спір неможливо вирішити іншим шляхом. Водночас розлучення має відбутися таким чином, щоб батько і матір як і раніше співпрацювали при виконанні батьківських обов`язків. Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини). Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Виходячи зі змісту частини шостої статті 29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання. Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першочергово повинні бути визначені й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. При визначенні місця проживання дитини судам потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах (постанова Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 466/1017/20). Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки стосовно дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню такі базові елементи: (а) погляди дитини; (б) індивідуальність дитини; (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин;(г) піклування; захист і безпека дитини; (ґ) вразливе положення; (д) право дитини на здоров`я; (е) право дитини на освіту (постанова Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 654/4307/19). Також підлягають врахуванню: (1) спроможність кожного з батьків піклуватися про дитину особисто; (2) стосунки між дитиною і батьками в минулому; (3) бажання батьків бути опікунами; (4) збереження стабільності в оточенні дитини, йдеться про місце проживання (дім), школу, друзів; (5) бажання дитини. У цій справі встановлено, що батьки мають належні житлові умови, доход, мають бажання виховувати дітей. Система правосуддя прислухається до дітей, серйозно ставиться до їх думок і має гарантувати захист прав дитини. Дитина, яка внутрішнім законодавством визнається такою, що має достатній рівень розуміння, під час розгляду судовим органом справи, що стосується її, наділяється правами: отримувати всю відповідну інформацію; отримувати консультацію та мати можливість висловлювати свої думки; клопотати про призначення спеціального представника під час розгляду судовим органом справ, бути поінформованою про можливі наслідки реалізації своїх думок та про можливі наслідки будь-якого рішення (статті 3, 4 Європейської конвенції про здійснення прав дітей 1996 року). Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Разом з тим, згода дитини на проживання з одним з батьків не повинна бути абсолютною для суду, якщо така згода не буде відповідати інтересам дитини (стаття 12 Конвенції про права дитини, стаття 171 СК України, стаття 14 Закону України «Про охорону дитинства»). Думка дитини може бути висловлена у письмових доказах (висновках органів опіки та піклування, спеціалістів тощо); електронних доказах (відео-, аудіоматеріалах); висновках психологічної експертизи; показаннях самої дитини, присутньої в залі судового засідання або з використанням режиму відеоконференції. Суд враховує висловлену дитиною думку системно, з`ясовуючи належно фактичні обставини справи, досліджуючи та надаючи належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, що в результаті сприятиме правильному вирішенню питання місця проживання дитини. Тільки так будуть забезпечені найкращі інтереси дитини, а не інтереси та бажання батьків, які вони не можуть чи не бажають вирішувати в позасудовий спосіб (постанова Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 404/3499/17). При оцінці пояснень дитини необхідно враховувати її вік на момент опитування, рівень розвитку та психологічні особливості, притаманні відповідному віку. Мати, батько, баба, дід, інші особи, з якими проживають неповнолітні брати та сестри, зобов`язані сприяти їхньому спілкуванню (частина третя статті 259 СК України). Якщо це можливо, суди не повинні допускати розлучення братів і сестер. При визначенні роздільного місця проживання дітей, з урахуванням конкретних обставин справи, окрім емоційного зв`язку між братами/сестрами необхідно звернути увагу на деякі аспекти: чи не завдасть братам/сестрам істотної психологічної травми подальше роздільне проживання, а отже, чи може це вплинути на погіршення їх психічного та психологічного стану; різниця у віці між дітьми, чи мала місце опіка старшої дитини над молодшим братом/сестрою; чи є відчуття дітьми однієї сім`ї на час вирішення спору. Має значення також проживання в одному чи різних населених пунктах, відстань між ними, чи унеможливить віддаленість місця проживання дітей спілкування між собою; тривалість проживання кожного з дітей з батьком або матір`ю на час вирішення спору; чи не проявляв один з батьків байдужості до виховання тієї дитини, яка проживала окремо тощо. У пункті 67 Загального коментаря № 14 від 29 травня 2013 року Комітет ООН з прав дитини зазначив, що в інтересах дитини доцільно виходити зі спільної батьківської відповідальності. Приймаючи рішення в інтересах дитини, суддя має враховувати право дитини мати і зберігати стосунки з обома батьками. У Резолюції «Рівність і спільна батьківська відповідальність: роль батька» від 02 жовтня 2015 року № 2079 Парламентська Асамблея Ради Європи підкреслила необхідність поваги органів влади держав-членів до права батьків нести спільну відповідальність, забезпечивши, щоб сімейне право передбачало у разі роздільного проживання батьків або розірвання шлюбу можливість спільної опіки над дітьми в їх найкращих інтересах на основі взаємної згоди між батьками (пункт 2). Крім того, Парламентська Асамблея Ради Європи звернула увагу, що розвиток спільної батьківської відповідальності допомагає подолати гендерні стереотипи щодо ролей, які нібито призначаються жінкам і чоловікам у сім`ї, і є очевидним відображенням соціологічних змін, які відбулися за останні п`ятдесят років в організації приватної та сімейної сфер (пункт 4). Спільне батьківство слід сприймати як координацію між дорослими у їхніх батьківських ролях і здатність підтримувати та допомагати один одному, воно сприяє покращенню співпраці між батьками та зменшенню ризику потенційних суперечок, оскільки така модель вільна від тягаря переможець-переможений. Водночас труднощі, пов`язані із спільною опікою, належать до початкового періоду адаптації, і завдяки тривалому контакту батьків ці труднощі поступово зникають. Спільна фізична опіка сприяє відкритому спілкуванню між батьками, мінімізації конфліктів та розчарувань, приносить користь стосункам матір-дитина і батько-дитина. З урахуванням вищезазначеного, при вирішенні спору між розлученими батьками про визначення місця проживання дитини суд з урахуванням обставин справи має право розглянути питання щодо визначення місця проживання дитини з одним із батьків із забезпеченням контакту дитини з іншим з батьків чи застосування спільної фізичної опіки з почерговим проживанням дитини у помешканні кожного з батьків за відповідним графіком. У постановах від 26 жовтня 2022 року у справі № 750/9620/20, від 04 жовтня 2023 року в справі № 208/4667/20, від 14 грудня 2022 року у справі № 742/2571/21, від 10 січня 2024 року у справі № 183/3958/20 Верховний Суд звертав увагу на можливість застосування судами моделі спільної фізичної опіки батьків над дитиною. В судовому засіданні встановлено, що як мати, так і батько дітей належним чином ставилися до виконання своїх батьківських обов`язків, позитивно характеризуються в побуті та професійній спільноті, не зловживають спиртними напоями чи наркотичними засобами, матеріально забезпечені та створили належні умови для виховання та розвитку дітей, у той же час між сторонами існує особистий конфлікт та неприязні стосунки, що унеможливило вирішення питання про фізичну опіку щодо їхніх спільних дітей в позасудовому порядку. Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Малолітня [PERSON] за участі психолога була заслухана в судовому засіданні та пояснила, що бажає проживати разом з батьком.Аналогічні пояснення дитина надала і під час спілкування з працівниками Служби у справах дітей. Малолітня [PERSON] під час спілкування з працівниками Служби у справах дітей пояснила, що бажає проживати разом з матір"ю, що відображено у висновку органу опіки та піклування. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклуваннявід 24.10.2024. комісія з питань захисту прав дитини, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення батьків дітей, прийняла рішення про доцільність залишення [PERSON] та [PERSON] на проживання з мамою [PERSON] . Оцінюючи вказаний висновок органу опіки і піклування в сукупності з іншими дослідженими судом доказами, суд приходить до висновку, що він в частині визначення місця проживання малолітньої [PERSON] з матір`ю є немотивованим, необґрунтованим, таким, що суперечить встановленим обставинам, зокрема, обставини викладені у висновку, а саме, що [PERSON] проживає з батьком, сама виявила бажання проживати батьком, за місцем проживання для дитини створені всі умови, батько піклується про дитину, займається іі фізичним та духовним розвитком, всупереч думки дитини, яка виявила бажання і надалі проживати з батьком, не надаючи жодного обґрунтування прийнятому рішенню, визначено місце проживання малолітньої [PERSON] з матір`ю, а тому не може бути прийнятий судом як належний доказ визначення місця проживання Висновок органу опіки сам по собі не є правовою підставою для визначення місця проживання малолітньої [PERSON] з матір`ю. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути доцільність застосування моделі спільної фізичної опіки над малолітньою [PERSON] з метою налагодження її стосунків з матір`ю (проживання з матір`ю за відповідним графіком). Під час вирішення питання щодо можливості встановлення спільної фізичної опіки, суд, окрім загальних обставин, також враховує: бажання кожного з батьків, щоб дитина проживала разом з ним, згоду на участь у її вихованні та піклуванні; наявність у обох батьків сталих відносин з дитиною та бажання останньої спілкуватися з обома батьками; відсутність обставин, зазначених у частині другій статті 161 СК України, а також інших обставин, що можуть становити загрозу інтересам дитини; наявність у кожного з батьків часу та можливості, що дозволяє належним чином опікуватися дитиною; місце проживання кожного з батьків, що знаходиться не далеко від звичайного місця проживання дитини (сформованих місць життєвих інтересів дитини) тощо. У справі, що розглядається, встановлено, що сторони працюють в одному місті та проживають в сусідніх населених пунктах, позитивно характеризуються, висловлюють бажання в однаковій мірі піклуватися про [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] тривалий час проживає з батьком і емоційний контакт з матір`ю у певній мірі втрачено. Цьому ймовірно сприяли відносини між нею та матір`ю, коли вони проживали разом, дитина стверджувала, що мати постійно кричала, ображала її, закривала у кімнаті, а також стосунки між батьками. Протягом розгляду справи [PERSON] висловлювала бажання проживати з батьком, заперечувала можливість проживання з матір`ю, висловлювала побоювання щодо подальших дій матері з провокування конфліктів, викликів працівників поліції та служб у справах дітей. Доказів жорстокого поводження матері чи батька з [PERSON] , притягнення їх до адміністративної чи кримінальної відповідальності, у тому числі за вчинення домашнього насильства, учасниками справи не надано та судом таких фактів не встановлено. Суд вважає, що [PERSON] тривалий час не має належних контактів з матір`ю, більше року проживає з батьком, і саме під впливом цих обставин висловила бажання не змінювати місце проживання. Враховуючи те, що [PERSON] тривалий час проживає з батьком, вона має відповідні соціальні контакти за місцем проживання батька, виявляє більшу прихильність до батька. Однак, вочевидь вона потребує і материнської турботи та безумовної любові, яка має позитивно впливати на її розвиток. Подолання певних дискомфортних на першому етапі незручностей для [PERSON] , пов`язаних з тимчасовою зміною звичного для неї місця проживання і середовища, а також налагодження емоційного контакту її з матір`ю має відбуватися у співпраці батька і матері, а також органів у справах дітей, за необхідності - психологів. Доказів, які б свідчили про неможливість відновлення та підтримання належного емоційного контакту між матір`ю та [PERSON] або шкідливість таких контактів для неї, не здобуто. Використання спільної фізичної опіки у цій справі спрямоване на повернення матері у життя і виховання [PERSON] , яка потребує як материнського, так і батьківського виховання, що у їх синтезі формують основу становлення дітей як повноцінних членів суспільства. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , на поточному етапі доцільно визначити з матір`ю [PERSON] у такому порядку: останній тиждень місяця за адресою: [ADDRESS] . Тижневий період проживання [PERSON] з матір`ю [PERSON] починається з 10:00 год. останньої неділі місяця та завершується через тиждень о 10.00 год. неділі. Перший тиждень, проживання [PERSON] розпочати в останню неділю місяця, після набрання рішенням законної сили . По завершенні одного тижня, протягом якого [PERSON] проживала з матір`ю, остання, зобов`язана супроводити (привезти) дитину до місця проживання іншого з батьків та передати під фізичну опіку іншого з батьків. Водночас, як в найкращих інтересах дитини, визначити місцем проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з матір`ю - [PERSON] , [INFO] Разом з тим, з огляду на емоційний зв`язок, взаємопідтримку та бажання проживати разом, старша сестра [PERSON] має право приєднуватися до сестри [PERSON] і в інший не визначений судом час, і проживати разом з сестрою, зокрема за місцем проживання матері, чому батькам доцільно всебічно сприяти. Батьки мають спільно приймати рішення щодо суттєвих питань виховання і розвитку дітей, узгодити порядок несення витрат на утримання дітей. Враховуючи вищевикладене, суд оцінивши емоційний зв`язок між сестрами, врахувавши, що окреме тимчасове проживання не завдасть їм істотної психологічної травми, а також те, що в ході розгляду справи не здобуто доказів, що визначення місця проживання дітей за різними адресами може вплинути на погіршення їх психічного та психологічного стану, а також те, що судом не встановлено, що в данному випадку мала місце опіка старшої дитини над молодшою, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме визначити місцем проживання дитини, [PERSON] , [INFO] , з матір`ю - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , та визначити місцем проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] у такому порядку: останній тиждень місяця за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: partial