Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника - адвоката Юрочкіна Ю.В. звернулася до Дніпровського районного суду міста Кам`янського через систему "Електронний суд" з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який 02 вересня 2011 року зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, а/з № 486 та судові витрати залишити за позивачем. Стислий виклад обставин справи. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі з 02.09.2011. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. З жовтня 2022 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, загального бюджету не мають. На теперішній час відновлювати свої подружні стосунки позивач з відповідачем не бажає, спроби для примирення ні до чого не призвели, вважає що сім`я розпалалася остаточно та відновленню не підлягає, тому просить суд розірвати шлюб. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 04 квітня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 29 квітня 2025 року. Ухвалою суду від 29.04.2025 відкладено розгляд справи на 22.05.2025 о 11 год. 30 хв. Позиція сторін по справі. 18 березня 2025 року на офіційну електронну адресу суду за вх. № 659 від [PERSON] надійшла заява, в якій відповідач зазначив, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу визнає, заперечень проти позову не має, відзив на позовну заяву відсутній та просить суд задовольнити позов та розірвати шлюб. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача через систему «Електронний суд» скерував заяву, в якій просив проводити розгляд справи за відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, у скерованій заяві від 18 березня за вх.№ 659, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч. 3 ст. 211 ЦПК України). Відповідно до ч.1ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, для відкладення судом розгляду справи, суд не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, з урахуванням заяви відповідача доходить наступних висновків. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено загальні засади регулювання сімейних відносин. Так, згідно з ч. 1, 6 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст.\~51 Конституції України та ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 Сімейного Кодексу України). Частиною 2 статті 3\~Сімейного Кодексу\~України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112\~Сімейного Кодексу\~України регламентує, що вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Судом встановлено, що згідно\~зі свідоцтвом\~про шлюб\~серії [NUMBER] , виданим 02 вересня 2011 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області,\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~зареєстрували шлюб,\~про що\~02\~вересня 2011\~року складено\~актовий запис\~№ 486 (а.с.13). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 663 (а.с.14). Зі змісту позовної заяви про розірвання шлюбу вбачається, що спільне життя у подружжя не склалося через різні погляди на сімейне життя та непорозуміння один одного, втрата кохання та психологічна несумісність, що унеможливлює подальше проживання однією сім`єю. На теперішній час сторони проживають окремо, мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин. Неповнолітня донька\~-\~ [PERSON] ,\~ [INFO] проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з висловленої нею у заяві позиції. Відповідач [PERSON] заявлені до нього позовні вимоги про розірвання шлюбу не спростував, подавши 18.03.2025 до суду заяву, у якій визнав позов про розірвання шлюбу. Зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу матиме ознаки примушування до шлюбу, що є недопустимим. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить до переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому згідно ст.112\~СК України позов підлягає задоволенню повністю. Розподіл судових витрат між сторонами. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем [PERSON] згідно квитанції про оплату № 5867-4285-6766-7208 від 11.03.2025 було сплачено судовий збір у сумі 968,96 грн. за подання позову про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач просив судові витрати, які складаються з суми сплаченого судового збору за подання даного позову до суду, залишити за нею. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки позовні вимоги про розірвання шлюбу визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору у розмірі 484,48 грн. Враховуючи, що позивач просив судові витрати не стягувати з відповідача, суд вважає за можливе залишити за позивачем іншу частину судових витрат у розмірі 484,48 грн.

Outcome: approved