Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

27 грудня 2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Первомайської селищної ради Миколаївської області, подана через систему «Електронний суд» представником позивача Сафроновим Ю.І., про визнання права власності в порядку спадкування, відповідно до якої просила визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки, розташованих за вищевказаною адресою. Позивач зазначає, що вона прийняла спадщину після смерті матері та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером 4823383400:04:016:0006, яка розташована в [ADDRESS] , та належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. Інші спадкоємці відсутні. Однак, їй було відмовлено у отриманні свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що вона не надала документів, що посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на таке майно. В зв`язку з зазначеним, позивач звернулася до суду за захистом спадкових прав. Ухвалою від 11 лютого 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі. Ухвалою від 16 квітня 2025 року закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач Первомайська селищна рада Миколаївської області до судового засідання свого представника не направила, надіслала до суду клопотання, відповідно до якого просила розглядати справу за відсутності представника, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано у Вітовський район. Згідно Постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року №807-ХІ «Про утворення та ліквідацію районів» ліквідовано Вітовський район Миколаївської області та утворено Миколаївський район Миколаївській області. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 23 липня 2003 року Новомиколаївською сільською радою Жовтневого району. Відповідно до вимог частини першої статті 1261 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Засільською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00010143935 від 23 лютого 2012 року, матір`ю позивачки є [PERSON] . Таким чином, позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після померлої [PERSON] . Згідно частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини або відмови від її прийняття, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до копії спадкової справи №36/2012 до майна померлої [INFO] [PERSON] , з заявою до Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області про прийняття спадщини звернулася донька померлої [PERSON] - [PERSON] , яка на день відкриття спадщини не була зареєстрована, але проживала разом зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Первомайської селищної ради від 21 серпня 2023 року №08-34/22. Згідно з матеріалами спадкової справи, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем своєї померлої матері [PERSON] , яка прийняла спадщину після її смерті та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером 4823383400:04:016:0006, яка розташована в [ADDRESS] , та належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК №025874, виданого на підставі рішення VI сесії ХХІІ скликання Новомиколаївської сільської ради від 18 квітня 1996 року, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №103. У отриманні свідоцтва про право на спадщину\~ на\~житловий будинок позивачу було відмовлено у зв`язку з ненаданням спадкоємцем [PERSON] документів, що підтверджують право власності спадкодавця [PERSON] на спадкове майно, що підтверджується постановою Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 15 лютого 2024 року. До складу спадщини, у відповідності до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до Розділу ІІ глави 10 пунктів 4.12, 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів; видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Таким чином, для оформлення права на спадщину та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину у вигляді нерухомого майна спадкоємець повинен надати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документа, який підтверджує, що на момент смерті спадкодавцю належала ця нерухомість. Відповідно до довідки Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 18 жовтня 2023 року №2-2524, за адресою: [ADDRESS] , розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Відомості щодо реєстрації права власності відсутні. За даними технічного паспорта на житловий будинок садибного типу [ADDRESS] вбачається, що у господарстві спадкодавця [PERSON] є житловий будинок 1960 року забудови, загальною площею 100,4 кв.м., жилою площею 48,8 кв.м., а також господарські будівлі та споруди. Відповідно до витягу з погосподарської книги №3 по селу Новомиколаївка Миколаївського району Миколаївської області, [PERSON] , [INFO] , зазначена головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , членом домогосподарства зазначена її донька [PERSON] . З матеріалів справи слідує, що спадкодавець [PERSON] правовстановлюючого документу на житловий будинок [ADDRESS] не отримувала. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. За такого, суд дійшов висновку, що за життя [PERSON] набула права власності на вказане нерухоме майно (домоволодіння), однак належно свої права на нього не оформила. Виходячи з загальних положень дії законодавчих актів у часі, право власності [PERSON] на це майно із зміною законодавчих норм не припинилося, проте відсутність правовстановлюючого документу перешкоджає оформленню спадкових прав позивачу як наступному спадкоємцю. Враховуючи вищевикладене, приписи ст.1218 ЦК України, та встановивши, що житловий будинок [ADDRESS] , входять до спадкової маси спадкодавця [PERSON] , що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON] , однак, оформлення її спадкових прав в нотаріальному порядку неможливе, суд приходить до переконання, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту, передбаченим статтею 16 ЦК України.

Outcome: approved