Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Представник позивача департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «СК «КРЕДО», третя особа, яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору на стороні відповідача [PERSON] , про відшкодування збитків. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначає,\~що Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Техно-Буд-Центр»\~по Договору\~підряду від\~09.08.2023\~№401,\~який укладено\~із Департаментом\~інфраструктури та\~благоустрою Чернівецької\~міської ради\~було здійснено\~капітальний ремонт\~(благоустрій)\~території обмеженої\~вул.\~В.\~Комарова та\~С.\~Воробкевича в\~м.Чернівці\~(відновлення\~елементів благоустрою). Результати виконаних Підрядником робіт прийнято Замовником на підставі актів виконаних будівельних робіт КБ-2в. 08.03.2024 [PERSON] на перехресті вулиць С. Скальда та С. Воробкевича на транспортному засобі марки CHEVROLET EPICA, номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] , було вчинено дорожньо-транспортну пригоду та здійснено наїзд на бордюрний камінь, електроопору та дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах», які є елементами благоустрою Чернівецької міської територіальної громади, та складено протокол про адміністративне правопорушення від 08.03.2024 Серія ААД №632215, до якого також додається схема місця ДТП. Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 09.04.2024 у справі №727/2622/24 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Також на [PERSON] по факту скоєння вищезазначеного ДТП накладено адміністративні стягнення по частині третій статті 130 КУпАП та частині п`ятій статті 126 КУпАП, що підтверджується постановами Шевченківського районного суду м. Чернівців від 26.03.2024 у справі №727/2600/24 та від 01.05.2024 у справі №727/2596/24. Територія, яка обмежена вулицями С. Скальда та [ADDRESS] є територією загального користування та належить до об`єктів благоустрою, на яку поширюється дія Закону України «Про благоустрій населених пунктів». Листом від 17.05.2024 №23/01-29/1839 було повідомлено відповідача, що 28.05.2024 о 12:00 Комісією Департаменту відбудеться обстеження місця скоєння дорожньо-транспортної пригоди для визначення вартості робіт з відновлення пошкоджених ним елементів благоустрою, та запрошено його на таке обстеження, на яке він не з`явився та Комісією складено акт обстеження від 28.05.2024 без його участі. Актом обстеження від 28.05.2024 встановлено, що [PERSON] було пошкоджено металеву опору та світильник світлодіодний, а розмір відновної вартості зазначених елементів благоустрою становить 68 902,40 грн. Листом від 04.06.2024 №23/01-29/2062 було повідомлено про складання акту обстеження від 28.05.2024 та про визначення відновної вартості пошкоджених елементів благоустрою, а також запропоновано відновити пошкоджені елементи благоустрою до 10.06.2024 або перерахувати на користь Департаменту суму відновної вартості, яка становить 68 902,40 грн. Водночас, відповідач [PERSON] у відповідний строк не відновив пошкоджені елементи благоустрою та не перерахував на користь Департаменту суму відновної вартості. Також, Департаменту через Моторне (транспортне) страхове бюро України стало відомо, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки CHEVROLET EPICA, номерний знак [NUMBER] застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «СК «Кредо» (поліс №218103421). З огляду на зазначене, Департамент на підставі статті 35 Закону № 1961-IV звернувся до відповідача ТВД«СК «КРЕДО» із заявою від 21.06.2024 №23/01-27/2363 про страхове відшкодування. Водночас, будь якого вмотивованого рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) на адресу Департаменту не надходило. Також, на адресу Департаменту не надходило від ТВД«СК «КРЕДО» коштів, в якості страхового відшкодування, вартості завданої Департаменту збитків. У зв`язку із вищевикладеним, просить стягнути з [PERSON] ( [ADDRESS] , паспорт громадянина України № [NUMBER] ) та товариства з додатковою відповідальністю «СК «КРЕДО» (69068, Україна, Запорізька область, м. Запоріжжя, Шевченківський район, просп. Моторобудівників, 34, ідентифікаційний код: 13622789) на користь Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради (вул. Героїв Майдану, 176, м.Чернівці, 58029, ідентифікаційний код 44327100) збитки в розмірі 68 902,40 грн. та витрати зі сплати судового збору. Ухвалою суду від 04 вересня 2024 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 21 жовтня 2024 року від представника позивача департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради, надійшла заява про залишення позову без розгляду Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради, в частині майнових вимог до [PERSON] про стягнення збитків в розмірі 68\~902, 40 грн. Ухвалою суду від 19 листопада 2024 року позовні вимоги в частині позову Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради до [PERSON] залишено без розгляду. 29.11.2024 року представником ТВД«СК «КРЕДО» подано відзив на позовну заяву, в якому остання вказує, що 08.03.2024 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого ТДВ «СК «КРЕДО» транспортного засобу CHEVROLET EPICA р.н. [NUMBER] , внаслідок якої здійснено наїзд на бордюрний камінь, електроопору та дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах», які є елементами благоустрою Чернівецької міської територіальної громади. Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.03.2024 встановлено, що 08.03.2024 року о 23 год. 02 хв. [PERSON] здійснював рух в м. Чернівці, по вул. Сергія Скальда, 13Б на ТЗ CHEVROLET EPICA р.н. [NUMBER] , будучи позбавленим права керувати транспортним засобом терміном на один рік Канівським районним судом Черкаської області 18.12.2023 року; постановою серії ЕНА №1610905 за ч.4 ст.126 КУпАП від 07.03.2024 року, чим порушив вимоги п. 2.1 ПДР України, правопорушення вчинено повторно протягом року. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП. Окрім цього, постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці у справі №727/2622/24 від 09.04.2024 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Також, постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці у справі №727/2596/24 від 01.05.2024 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП. Вказує, що необхідною умовою для виникнення обов`язку страховика здійснити страхову виплату за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власнику наземного транспортного засобу є настання страхового випадку, внаслідок якого спричинено шкоду третім особам під час ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, під керуванням власника або особи, яка на законних підставах володіє ним та має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. На момент ДТП водій автомобіля CHEVROLET EPICA р.н. [NUMBER] не мав посвідчення водія, тобто, не мав законних підстав для керування автомобілем, тому він не може бути віднесений до осіб, відповідальність яких застрахована згідно з полісом №218103421 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Необхідною умовою для виникнення обов`язку страховика здійснити страхову виплату за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власнику наземного транспортного засобу є настання страхового випадку, внаслідок якого спричинено шкоду третім особам під час ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, під керуванням власника або особи, яка на законних підставах володіє ним та має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Якщо особа, яка знаходиться за кермом транспортного засобу, на момент вчинення ДТП, не має посвідчення водія чи була позбавлена права керування транспортними засобами, то вона немає законних підстав для керування даним транспортним засобом, а отже, вона не відноситься до осіб, відповідальність яких застрахована згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Враховуючи вищевикладене, вважає, що цивільно-правова відповідальність ТДВ «СК «КРЕДО» за полісом № 218103421 не настала на підставі ст. 6, п. 32.1. ст. 32, п. 36.2 ст. 36 Закону України. ТДВ «СК «КРЕДО» не визнає вищезазначену ДТП страховим випадком, передбаченим ст. 6 Закону України, а відтак прийняте рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування за вищезазначеними обставинами є обґрунтованим та прийнятим згідно Закону. У зв`язку з вищевикладеним, ТДВ «СК «КРЕДО» повністю заперечує стосовно задоволення позовних вимог позивача, вважаючи їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. 06.12.2024 року від представника позивача департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради, надійшла відповідь на відзив, в якій останній вказував, що фактична передача власником транспортного засобу іншій особі навіть із порушенням публічно-правових норм, зокрема, особі, яка не має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, тим не менше породжує правомірне володіння, з огляду на наявність волі власника транспортного засобу. У такому випадку має місце неправомірна експлуатація особою транспортного засобу, що не є тотожним неправомірному володінню особою транспортним засобом, а тому у розумінні пункту 1.6 статті 1 Закону № 720-ІХ особа не може вважатися такою, відповідальність якої не застрахована. Враховуючи наведене, вважає, що у випадку заподіяння шкоди третім особам під час ДТП особою, яка правомірно володіє забезпеченим транспортним засобом, проте не має посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, такий випадок є страховим і, як наслідок, у страховика виникає обов`язок здійснити страхову виплату за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу. 12 грудня 2024 року ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці за клопотанням позивача залучено до участі по цивільній справі за позовом департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради до Товариства з додатковою відповідальністю «СК «КРЕДО» про відшкодування шкоди, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 24 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради до Товариства з додатковою відповідальністю «СК«КРЕДО», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] , про відшкодування шкоди до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, клопотанням у відзиві просив розглянути справу у їх відсутності та відмовити у задоволенні позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] , в судове засідання неодноразово не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до п.п.3, 4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Суд вважає за можливе у відповідності до вимог ст.ст.128, 223 ЦПК України, розглянути справу у відсутність третьої особи. Заслухавши доводи сторін, дослідивши\~ матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Частиною 3\~статті 129 Конституції України\~визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~всі судові процедури повинні бути справедливими. Так,\~судом встановлено,\~що 08.03.2024\~сталася дорожньо-транспортна\~пригода за\~участю забезпеченого ТДВ «СК «КРЕДО» транспортного засобу CHEVROLET EPICA р.н. [NUMBER] , внаслідок якої здійснено наїзд на бордюрний камінь, електроопору та дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах», які є елементами благоустрою Чернівецької міської територіальної громади. Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці у справі № 727/2600/24 від 26.03.2024 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 40800 грн. в дохід держави з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу, за те, що 08.03.2024 року о 23 год. 02 хв. [PERSON] здійснював рух в м. Чернівці, по вул. Сергія Скальда, 13Б на ТЗ CHEVROLET EPICA р.н. [NUMBER] , будучи позбавленим права керувати транспортним. Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці у справі №727/2596/24 від 01.05.2024 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на строк 10 років, без оплатного вилучення транспортного засобу, за те, що 08 березня 2024 року о 23 годині 02 хвилин в м. Чернівці по вул. Сергія Скальда, 13Б, водій [PERSON] керував транспортним засобом марки CHEVROLET EPICA, номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння. Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці у справі №727/2622/24 від 09.04.2024 встановлено, що [PERSON] , 08.03.2024 року о 23.02 год. керуючи транспортним засобом CHEVROLET EPICA Д.Н.З. [NUMBER] в м. Чернівці по вул. С.Скальда 13Б, під час руху не переконався в безпеці, не дотримався безпечної швидкості в русі, не впорався із керуванням у результаті чого допустив зіткнення із бордюрним каменем, електроопорою та дорожнім знаком 5.16, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 12,1, 2,3Б Правил дорожнього руху України. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Таким чином, порушення [PERSON] ПДР України, що спричинило виникнення ДТП, та винуватість останнього встановлено постановою суду від 09 квітня 2024 року, тому ці обставини є встановленими та доведенню не підлягають. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки CHEVROLET EPICA, д.н.з. [NUMBER] , застрахована товариством з додатковою відповідальністю «СК«КРЕДО», згідно страхового полісу №218103421, який був чинним на 08.03.2024 року. Відповідно до ст.ст.2-5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( в редакції Закону 1961-IV чинного на день виникнення правовідносин)\~відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються\~Конституцією України,\~Цивільним кодексом України,\~Законом України\~"Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.\~Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені цим Законом, то на території України застосовуються правила міжнародного договору.\~Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.\~Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі.\~Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до пункту 1.4. статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( далі Закон 1961-IV) особи, відповідальність яких застрахована, - це страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом.\~Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Відповідно до пункт 1.5. статті 1 Закону 1961-IV наземні транспортні засоби це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах. Відповідно до пункту 1.6. статті 1 Закону 1961-IV,\~власники транспортних засобів\~ це юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України\~є\~власниками або\~законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів\~на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб\~на інших законних підставах. Відповідно до пункту 1.7. статті 1 Закону\~1961-IV, забезпечений транспортний засіб - це транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Відповідно до пункту 1.8. статті 1 Закону 1961-IV страховий поліс це єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. Відповідно до пункту 1.12. статті 1 Закону 1961-IV дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством. Відповідно до ст.979 ЦК України, договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України «Про страхування», інших законодавчих актів. Законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування ( обов`язкове страхування). Згідно зі\~статтею 980\~ЦК України,\~предметом договору\~страхування є\~передача страхувальником\~за плату\~ризику,\~пов`язаного з\~об`єктом страхування,\~страховику на\~умовах,\~визначених договором\~страхування або\~законодавством України. Об`єктом\~страхування можуть\~бути: життя,\~здоров`я,\~працездатність та/або\~пенсійне забезпечення; майно\~на праві\~володіння,\~користування і\~розпорядження та/або\~можливі збитки\~чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну. Статтею 982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. За змістом ст.ст.1, 17 Закону України 1961-ІV, ст.981 ЦК України, договір страхування укладається в письмовій формі з дотриманням вимог до письмової форми правочину, встановлених цим Кодексом. Факт укладення договору страхування може посвідчуватися страховим полісом ( сертифікатом). Відповідно до статті 6 Закону 1961-IV, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Положеннями ст.36 Закону 1961-IV зобов`язано страховика (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у\~статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування або вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Згідно ст.28 Закону України № 1961-ІV, різновидом шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого, є шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху. Відповідно до п.31.1ст.31 Закону 1961-IV, розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного оцінювачем або експертом відповідно до законодавства. Згідно акту обстеження об`єкта благоустрою при визначенні його відновної вартості від 28 травня 2024 року, затвердженого на основі наказу по Департаменту від 28.05.2024 року №108-09 Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради на об`єкті благоустрою території обмеженими вулицями В. Комарова (С. Скальда) та С. Воробкевича в м. Чернівці, виявлено пошкодження чи знищення елементів благоустрою, оцінки їх стану та визначення відповідної вартості об`єктів благоустрою, які були заподіяні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 08.03.2024 року, внаслідок якої було знищено опору (маталеву) та світильник світлодіодний, які потребують заміни, розмір відновлювальної вартості становить 68\~902 грн. 40 коп. Винна особа: [PERSON] , на дане обстеження не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час обстеження об`єкта благоустрою. 21.06.2024 року директор Департаменту інфраструктури та благоустрою міської ради Ніколенко І. звернувся до ТДВ «СК«КРЕДО» із заявою про страхове відшкодування, вказуючи, що 08.03.2024 року [PERSON] було вчинене ДТП на автомобілі Chevrolet Epica, номерний знак [NUMBER] (поліс №218103421), та здійснено наїзд на бордюрний камінь, електроопору та дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах», які є елементами благоустрою Чернівецької міської територіальної громади, що встановлено протоколом про адміністративне правопорушення від 08.03.2024 року Серія ААД №632215, постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01.05.2024 року у справі №727/2596/24 та від 26.03.2024 року у справі №727/2600/24. Вказав, що вказані елементи благоустрою були змонтовані по договору підряду від 09.08.2023 року №401 та знаходилися а балансі Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради. Комісією Департаменту було складено акт від 28.05.2024 року обстеження об`єкта благоустрою при визначенні його відновної вартості, пошкоджений елементів [PERSON] , яка становить 68\~902,40 грн. З огляду на зазначене, просили здійснити страхове відшкодування Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради вартості робіт з усунення пошкоджень (відновлення) елементів благоустрою до стану їх функціонального використання та призначення, який відповідає вимогам державних стандартів, норм і правил в розмірі 68\~902, 40 грн. Відповіді на заяву про страхове відшкодування позивачу не надходило. Відповідно до\~ст.\~37 Закону\~1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного кримінального правопорушення, що призвело до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Так відповідно до підпунктів «а», «б» п.п.38.1.1. п.38.1 ст. 38 Закону 1961-IV, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Аргументи представника відповідача про те, що [PERSON] не мав посвідчення водія, тобто не мав законних підстав для керування автомобілем, тому він не може бути віднесений до осіб, відповідальність яких застрахована згідно з полісом №218103421, суд вважає необґрунтованими та відхиляє їх. Відповідно до ч. 1 статті 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Відповідно до частини 3 статті 397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є юридична або фізична особа, що експлуатує такий об`єкт в силу наявності права власності, користування (оренди), повного господарського відання, оперативного управління або іншого речового права. Не вважається володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з таким володільцем (водій, машиніст, оператор тощо). Тобто, володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є не лише його власник, але й інша фізична чи юридична особа, яка на відповідній правовій підставі володіє цим об`єктом. За змістом частини 5 статті 12 ЦК України, добросовісність набувача презюмується, тобто набувач вважається добросовісним поки не буде доведено протилежне. Страховою компанією не було надано суду доказів, які б підтверджували незаконне заволодіння транспортним засобом водієм [PERSON] . Відповідно до Постанови Верховного Суду від 8 листопада 2021 року у справі № 610/2229/18: Верховний Суд зазначає, що при визначенні наявності підстав для здійснення страховою компанією відшкодування у разі настання страхового випадку, визначальним є настання події, яка є страховим випадком. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Під правомірним володінням транспортним засобом для цілей страхуванням потрібно розуміти таке володіння, яке виникло з волі власника, або іншої уповноваженої особи в результаті передачі у фактичне володіння та/або управління транспортним засобом. Порушення\~Правил дорожнього руху\~України, в тому числі передача транспортного засобу в управління особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, є порушенням публічного права, що не впливають на оцінку події ДТП як страхового випадку. У випадку заподіяння шкоди третім особам під час ДТП особою, яка правомірно володіє забезпеченим транспортним засобом, проте не має посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, такий випадок є страховим і, як наслідок, у страховика виникає обов`язок здійснити страхову виплату за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу. Схожа позиція викладана в Постанові Касаційного цивільного суду від 16 серпня 2023 року у справі № 733/1046/21. Відповідно до визначень, які містяться у пунктах 1.4, 1.6\~статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Фактична передача власником транспортного засобу іншій особі навіть із порушенням публічно-правових норм, зокрема, особі, яка не має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, тим не менше породжує правомірне\~\~володіння, з огляду на наявність волі власника транспортного засобу. У такому випадку має місце неправомірна експлуатація особою транспортного засобу, що не є тотожним неправомірному володінню особою транспортним засобом, а тому у розумінні пункту 1.6\~статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~особа не може вважатися такою, відповідальність якої не застрахована. Враховуючи наведене, у випадку заподіяння шкоди третім особам під час ДТП особою, яка правомірно володіє забезпеченим транспортним засобом, проте не має посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, такий випадок є страховим і, як наслідок, у страховика виникає обов`язок здійснити страхову виплату за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу. При цьому, права страховика у такому випадку захищені підпунктом «б» підпункту 38.1.1 пункту 38.1\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. При визначенні наявності підстав для здійснення страховою компанією відшкодування у разі настання страхового випадку, визначальним є настання події, яка є страховим випадком. Під правомірним володінням транспортним засобом для цілей страхуванням потрібно розуміти таке володіння, яке виникло з волі власника, або іншої уповноваженої особи в результаті передачі у фактичне володіння та/або управління транспортним засобом. Передача транспортного засобу в управління особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (що суперечить\~Правилам дорожнього руху\~України),\~є порушенням\~публічного права, що не впливають на оцінку події ДТП як страхового випадку. З урахуванням\~наведеного, суд\~вважає доведеним\~факт настання\~страхового випадку\~та приходить\~до \~ висновку,\~що позов департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради про стягнення страхового відшкодування в розмірі 68\~902,40\~грн. з\~Товариства з\~додатковою відповідальністю\~«СК «КРЕДО»\~ підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, а тому, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 3028 грн., які документально підтверджені платіжною інструкцією №898 від 06 серпня 2024 року (а.с.32). На підставі\~викладеного,\~ст.ст.1,\~2,\~3,\~5,\~22,\~28,\~31,\~36,\~37,\~38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів»,\~ст.ст.12,\~397,\~979,\~980,\~982\~ЦК України,\~та

Outcome: approved