Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» звернулося в суд із позовом до [PERSON] , просить стягнути із відповідача в свою користь заборгованість за Договором №47431-03/2023 від 29.03.2023 у розмірі 25115,00 грн. Позов мотивовано тим, що 29.03.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] уклали Договір про надання фінансового кредиту №47431-03/2023 шляхом обміну електронними повідомленнями. Відповідно до Розділу 1 Договору про надання фінансового кредиту, ТОВ «ФК «Інвеструм» зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 7500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 25 днів, базова процентна ставка становить 2,5 % на день. ТОВ «ФК «Інвеструм» свої зобов`язання за договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника [NUMBER] . 03.07.2023 ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» уклали договір факторингу №3072023, відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Клієнт (Первісний кредитор) передав Фактору (Новому кредитору), а Фактор прийняв права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у Клієнта за кредитними договорами, укладеними між боржниками та Клієнтом. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору №3072023, в тому числі було відступлено і заборгованість [PERSON] за кредитним договором №47431-03/2023. 29.11.2023 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині - ТОВ «СВЕА ФІНАНС») уклали договір факторингу № 01.02-79/23, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за Кредитними договорами та сплачує ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-79/23, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №47431- 03/2023 складає 25115,00 грн, в тому числі заборгованість по тілу кредиту - 7500,00 грн, заборгованість по відсотках - 17615,00 грн. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.04.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання свого представника не направив, звернувся в суд із заявою, в якій просив розглядати справу в його відсутності. Відповідач належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзиву на позов не надав. Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд постановив проводити заочний розгляд справи. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] 29.03.2023 уклали Договір про надання фінансового кредиту №47431-03/2023, відповідно до умов якого «ФК «Інвеструм» зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 7500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 25 днів, тобто до 22.04.2025, базова процентна ставка становить 2,5 % на день. Сторони погодили графік платежів, який є додатком до договору (а.с. 12) та відповідно до якого у строк до 22.04.2025 [PERSON] повинна оплатити 7500 грн суми кредиту та 4687,50 грн - відсотки за користування кредитом, а саме - 12187,50 грн. Договір підписано електронним одноразовим ідентифікатором W982 котрий було введено Позичальником у відповідний розділ. Як видно із інформації надавача платіжних послуг ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 18.03.2025, 29.03.3032 16:10:13 було успішно перераховано кошти 7500 грн на платіжну карту клієнта [NUMBER] (а.с. 26). 22.04.2023 сторони підписали додаткову угоду до договору про надання фінансового кредиту №47431-03/2023, якою погодили змінений графік розрахунків, а саме - до 11.05.2023. Також, 23.05.2023 сторони підписали електронним цифровими підписами додаткову угоду до договору про надання фінансового кредиту №47431-03/2023, якою погодили змінений графік розрахунків, а саме - до 01.06.2023, сума заборгованості, яка підлягає до повернення - 7500 грн - сума боргу та 2990 - сума відсотків, разом - 10490 грн. ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» 03.07.2023 уклали договір факторингу №3072023, відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Клієнт (Первісний кредитор) передав Фактору (Новому кредитору), а Фактор прийняв права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у Клієнта за кредитними договорами, укладеними між боржниками та Клієнтом. Відповідно до умов договору Фактор стає Новим кредитором права грошових вимог до боржників з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі (п.1.2, 1.4). Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору №3072023 від 03.07.2023, в тому числі було відступлено і заборгованість [PERSON] за кредитним договором №47431- 03/2023. ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» 29.11.2023 уклали договір факторингу № 01.02-79/23, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за Кредитними договорами та сплачує ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Право вимоги переходить до Фактора з моменту підписання цього договору після чого фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей за кредитними договорами (п.3.1.3). Відповідно до актів приймання-передачі документації та Прав вимог за договором факторингу № 01.02-79/23 (а.с. 39,40), Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-79/23, в тому числі було відступлено і заборгованість [PERSON] за кредитним договором №47431- 03/2023. Дослідивши та оцінивши докази, суд доходить такого висновку. Згідно із частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Враховуючи приписи статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Судом першої інстанції вірно визначено, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд в постанові від 12.01.2021 року по справі № 524/5556/19 підтверджує, що суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині». Згідно із частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (статті 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За приписами частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Положеннями частини першої статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] 29.03.2023 уклали Договір про надання фінансового кредиту №47431-03/2023, відповідно до умов якого «ФК «ІНВЕСТРУМ» зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 7500,00 грн, строком на 25 днів, тобто до 22.04.2025, строк виконання зобов`язання був продовжений додатковими угодами до 01.06.2023. Факт видачі кредитів підтверджується інформацією від надавачів платіжних послуг від 18.03.2025. Як видно із розрахунків кредитора, проценти нараховувалися боржнику за період із 29.03.2023-21.04.2023 згідно договору та за період простроченої заборгованості з 02.06.2023-31.08.2023. Суд зазначає, що поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі №912/1120/16 (пункт 6.28). На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту, кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором. Тому, суд вважає, що позивачем неправомірно нараховувалися відсотки поза межами строку кредитування, передбаченого договором. У додатковій угоді від 23.05.2023 (а.с.14) сторони погодили заборгованість відповідача в межах строку кредитування у розмірі 10490 грн, в тому числі 7500 грн - тіло кредиту та 2990 грн - відсотки за користування кредитом, отже, саме такий розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотками підтверджений документально. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу приписів частини другої статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання. Крім того, відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). Виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідача відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості (висновки ВС у постанові від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18). Суду не надано доказів повернення відповідачем кредиту та відсотків. Зважаючи на те, що за договорами факторингу від 03.07.2023 №3072023 та від 09.11.2023 № 01.02-79/23 ТОВ «Свеа Фінанс» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №47431- 03/2023, що підтверджується договорами, додатками до них, із відповідача в користь товариства слід стягнути заборгованість у розмірі 10490 грн, в тому числі 7500 грн - тіло кредиту та 2990 грн - відсотки. Зважаючи на те, що позов задоволено частково - на суму 10490 грн із 25115 грн, що становить 41,77 %, в силу статті 141 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути 1011,84 (41,77 %, від 2422,40) грн судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі наведеного та

Outcome: partial