Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №4424170 від 27.02.2024 року, укладеним відповідачем з первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» в електронній формі через вебсайт та мобільний застосунок «Credit7» із використанням одноразового ідентифікатора як електронного підпису. На підставі умов договору відповідач отримав кредит у сумі 8800 грн строком на 360 днів до 21.02.2025 року. Вказані кошти були перераховані через ліцензованого платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» на особисту банківську картку відповідача. Позивачем надано довідку провайдера як підтвердження виконання умов договору з боку кредитодавця. Нарахування процентів за користування кредитом здійснювалось за умовами договору: стандартна ставка 2,5% на день. Первісним кредитором у період з 27.02.2024 по 25.10.2024 року було нараховано 53 240 грн процентів. З 25.10.2024 року, на підставі договору факторингу, право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», який, у свою чергу, нарахував додаткові проценти за користування кредитом у розмірі 25 300 грн за 115 днів користування. Загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, складає 87 340 грн, з яких: ?8800 грн основний борг (тіло кредиту), ?53 240 грн проценти, нараховані первісним кредитором, ?25 300 грн проценти, нараховані новим кредитором (позивачем). Позивач зазначає, що незважаючи на повідомлення про заміну кредитора та наявність боргу, відповідач не здійснив жодного платежу на погашення заборгованості. Штрафні санкції, нараховані первісним кредитором у сумі 4400 грн, позивач не заявляє до стягнення у зв`язку з нормами перехідних положень ЦК України в умовах воєнного стану. Окрім суми основної заборгованості, позивач просить суд стягнути з відповідача: ?судовий збір у сумі 2 422,40 грн (сплачено з понижуючим коефіцієнтом 0,8 при подачі заяви в електронній формі), ?витрати на правову допомогу в сумі 10 000 грн, підтверджені договором та актом наданих послуг. Просили суд задовольнити позов у повному обсязі та стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №4424170 від 27.02.2024 року в загальній сумі 87 340 грн, яка складається з: 8 800 грн основний борг (сума кредиту), 53 240 грн проценти, нараховані первісним кредитором, 25 300 грн проценти, нараховані позивачем, а також стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлений про місце, день та годину слухання справи належним чином, про що є відомості в матеріалах справи. У позовній заяві зазначив, що просить справу розглядати за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують повністю, проти винесення заочного рішення не заперечують. У судове засідання відповідач не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причину своєї неявки суд не повідомив та не просив справу слуханням відкласти, у встановлений судом строк відзив на позов не подав. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Суд,\~дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 27 лютого 2024 року між [PERSON] та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено договір №4424170 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Договір укладено в електронній формі через вебсайт та мобільний застосунок «Credit7» із використанням одноразового ідентифікатора як електронного підпису, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію» та нормам Цивільного кодексу України щодо письмової форми правочину. На виконання умов договору, кредитодавцем було надано відповідачу грошові кошти в сумі 8 800 грн шляхом безготівкового переказу на платіжну картку, зазначену самим відповідачем у процесі реєстрації. Факт перерахування коштів підтверджується довідкою платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА», який має відповідну ліцензію НБУ. Надання відповідачем реквізитів своєї платіжної картки свідчить про погодження умов договору та ініціативу його укладення з боку саме відповідача. Процедура укладання договору включала створення особистого кабінету, прийняття публічної оферти, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, погодження умов та підписання договору шляхом введення одноразового ідентифікатора. На підписаний договір первісним кредитором було накладено кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи з електронною міткою часу. Таким чином, договір є дійсним, підписаним обома сторонами у передбачений законом спосіб. Згідно з умовами договору, проценти за користування кредитом нараховувалися за стандартною ставкою 2,5% на день. За період з 27.02.2024 по 25.10.2024 року первісним кредитором було нараховано 53 240 грн процентів, які відповідач не сплатив. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, 25.10.2024 року право вимоги за кредитним договором було відступлено новому кредитору ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» на підставі договору факторингу. Новий кредитор, у межах строку дії договору (до 21.02.2025 року), у період з 26.10.2024 по 17.02.2025 року додатково нарахував 25 300 грн процентів. Загальна сума заборгованості становить 87 340 грн, яка складається з: 8 800 грн основна сума кредиту; 53 240 грн проценти, нараховані первісним кредитором; 25 300 грн проценти, нараховані новим кредитором. Штрафні санкції у розмірі 4 400 грн, хоча й були нараховані, не підлягають стягненню відповідно до Перехідних положень Цивільного кодексу України у зв`язку з дією воєнного стану. Незважаючи на повідомлення про наявність боргу та зміну кредитора, відповідач не вчинив жодних дій для погашення заборгованості. Усі вимоги позивача підтверджені належними та допустимими доказами: кредитним договором, паспортом споживчого кредиту, довідкою провайдера, розрахунком заборгованості, договором факторингу, та підтвердженням про оплату правової допомоги. Отже, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, підтвердженими належними доказами, а заборгованість відповідача за кредитним договором №4424170 в сумі 87 340 грн підлягає стягненню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від неї, а кредитор має право вимагати її виконання. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа надає кошти у позику, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачає, що такий договір укладається у письмовій формі. Ст. 530 ЦК України встановлює, що зобов`язання має бути виконане у строк, визначений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, невиконання у строк є порушенням зобов`язання. На підставі ч. 1 ст. 1050 ЦК України, у разі неповернення позики у строк, позичальник зобов`язаний сплатити кошти відповідно до ст. 625 ЦК України, яка передбачає інфляційні втрати та 3% річних. Ст. 536 ЦК України передбачає обов`язок боржника сплачувати проценти за користування чужими коштами. За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України, проценти нараховуються за умовами договору, а якщо їх не встановлено за обліковою ставкою НБУ. Ст. 1056-1 ЦК України встановлює, що процентна ставка може бути фіксованою або змінною це також визначається умовами договору. Згідно з ст.ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (відступлення права вимоги). Ч. 2 ст. 517 ЦК України визначає право боржника не виконувати новому кредиторові без доказів такого переходу. Ст. 1077 ЦК України визначає зміст договору факторингу: відступлення права вимоги за плату. Ст. 1078 ЦК України дозволяє відступлення як наявної, так і майбутньої грошової вимоги. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України та ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які посилається. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, засадою судочинства є змагальність сторін. На підставі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, які встановлюють обставини, що мають значення для справи. У рішеннях "Свіпко проти України" (заява № 25774/07) та "Фелдман проти України" (заява № 76556/01) ЄСПЛ підкреслив, що втручання в майнові права має бути пропорційним та передбаченим законом, а також що держава повинна забезпечити ефективний судовий захист кредиторів, особливо коли йдеться про виконання грошових зобов`язань. Також у справі "Трегубенко проти України" (№ 61333/00) Суд зауважив, що державні органи повинні створити ефективні процесуальні механізми для відновлення справедливого балансу інтересів між сторонами, навіть у разі укладення електронних правочинів, які є новою правовою реальністю. Аналіз досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин у сукупності з наведеними вище положеннями законодавства та правовою позицією Великої Палати Верховного Суду дає підстави для обґрунтованого висновку, що оскільки [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором №4424170 від 27.02.2024 у встановлені договором строки не виконав, з нього підлягає стягненню на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість, яка складається з основної суми боргу та відсотків, нарахованих виключно в межах строків кредитування, визначених умовами договору. Таким чином, загальний розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 87340 грн.. З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору суд враховує, що: згідно платіжної інструкції від 14.02.2025 року №783, позивачем при зверненні з даним позовом до суду через систему «Електронний суд» сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. Оскільки позов задоволено повністю, то відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне. Відповідно до вимог ч.3 ст.133, ч.2 ст.137, ст.141 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження вище вказаних обставин до початку судового розгляду справи по суті суду надані: Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені стороною, якій судом надано перевагу у справі, підлягають розподілу пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн, що підтверджується актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 6781 від 17.02.2025, укладеним між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» та адвокатом Столітнім М.М. згідно з договором № 10/12-2024 від 10.12.2024. Зазначеним актом підтверджується, що адвокатом було надано повний комплекс послуг, зокрема: усні та письмові консультації, аналіз документів і судової практики, складання позовної заяви та додатків до неї, підготовка процесуальних документів, а також представництво інтересів позивача в суді. Усього обсяг наданих послуг склав 12 годин, що становить 10 000 грн гонорару. Разом з тим, враховуючи характер та складність справи, яка є малозначною, відсутність відповідача у судових засіданнях, обсяг виконаних робіт та практику судів щодо співмірності витрат на правничу допомогу, суд вважає можливим частково задовольнити вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а саме в розмірі 4 000,00 (чотири тисячі) грн. Такий підхід відповідає принципу розумності, співмірності та необхідності у межах конкретної справи, що узгоджується з правовими висновками Верховного Суду. На підставі ст.ст.2,\~15,\~526,\~530,\~536,\~610-612,\~625,\~1050,\~1054 ЦК України,

Outcome: partial