Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

В березні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі Товариство) звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] 29 400 грн заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн. В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] 22.02.2024 укладено договір про надання споживчого кредиту № 7610053 (далі кредитний договір) на суму 7000 грн, підписаний позичальницею електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора, за умовами якого відповідачка зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. 27.09.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27092024, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передало для Товариства належні йому права вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] за договором № 7610053. Проте, [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 29 400 грн, яка складається з 7 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 16 170 грн заборгованість за відсотками, 6230 грн заборгованість за пенею, штрафами. З моменту отримання права вимоги до відповідачки позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. У зв`язку з несплатою заборгованості відповідачкою ні на рахунки первісного кредитора, ні на рахунки Товариства, останнє за захистом своїх прав звернулось до суду. Відповідно до ухвали судді від 20 березня 2025 року відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; сторонам визначено строк для подачі заяв по суті справи. Відповідачка копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з доданими документами отримала 27 березня 2025 року, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. [PERSON] у встановлений судом строк відзив на позов не подала. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та на підставі ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, викладеною в позовній заяві, проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 22.02.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] в електронній формі було укладено договір про надання споживчого кредиту № 7610053, за яким останній надано кредит на суму 7000 грн у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок споживача, уключаючи реквізити платіжної картки № [NUMBER] , на строк 360 днів, зі стандартною процентною ставкою 2,20 % в день, яка застосовується в межах строку кредиту, періодичністю сплати платежів зі сплати процентів кожні 15 днів, дата повернення кредиту 16.02.2025. Вказаний договір разом з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживний кредит, яка є додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту та невід`ємною його частиною, підписані відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором СА9545. Відповідно до п.4.4. кредитного договору споживач зобов`язаний, зокрема, у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи, пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором; виконувати інші обов`язки, передбачені цим договором, Правилами та чинним законодавством. [PERSON] взятих на себе зобов`язань не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість. 27 вересня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27092024, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» за плату відступило для Товариства право грошової вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі Боржників. Згідно з актом прийому-передачі Реєстру Боржників від 27.09.2024 до договору факторингу № 27092024 Товариство прийняло від ТОВ «Авентус Україна» Реєстр Боржників. Відповідно до витягу з вказаного Реєстру боржників вимоги позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 7610053 в сумі 29 400 грн, з яких: 7000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 16 170 грн заборгованість за відсотками, 6230 грн заборгованість за пенею, штрафами. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем, Товариство після отримання прав вимоги до відповідачки будь-яких нарахувань за договором не здійснювало. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст.11 ЦК України, зокрема, ними є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1\~ст.627 ЦК України). Стаття 629 ЦК України\~встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п.6 ч.1\~ст.3 вказаного Закону\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою\~ст.612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою\~ст.612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до пункту першого частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За положеннями\~статті 514 ЦК\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальниці шляхом використання одноразового ідентифікатора, відповідає вимогам\~Закону України «Про електронну комерцію»\~та вимогам до кредитних договорів.\~Кредитні кошти надані в безготівкову порядку. Проте, доказів повернення отриманих коштів відповідачкою матеріали справи не містять. Відповідачка своїм правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась, викладених в позовній заяві обставин належними та допустимими доказами не спростувала, власного розрахунку заборгованості не надала. Зважаючи на оформлені у встановленому порядку кредитний договір та договір факторингу, позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів та процентів за користування ними з боржниці. Сукупністю досліджених судом доказів, які містяться в матеріалах справи, доведено наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства в частині стягнення суми основного зобов`язання за вище вказаним кредитним договором. Перевіряючи правомірність нарахування відсотків за користування кредитними коштами за укладеним з відповідачкою кредитним договором № 7610053 від 22.02.2024 суд виходить з такого. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України «Про споживче кредитування». Так, Законом України № 3498-IX від 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року, внесено зміни до статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», та доповнено її частиною 5, відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Вказаним Законом України\~№ \~3498-IX\~від 22\~листопада 2023\~року Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 17, в якому передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Таким чином, нормами Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що при укладенні договорів про споживчий кредит максимальна денна процентна ставка 2,5% застосовується до 22 квітня 2024 року, 1,5% - до 20 серпня 2024 року, а з 21 серпня 2024 діє процентна ставка 1%. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. На підставі викладеного, враховуючи, що кредитний договір відповідачкою укладено після набрання чинності Законом України\~"Про\~внесення змін\~до деяких\~законів України\~щодо удосконалення\~державного регулювання\~ринків фінансових\~послуг",\~виходячи з\~розміру зобов`язання за основною сумою боргу та умов укладеного договору, суд вважає, що розрахунок заборгованості по відсотках за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту № 7610053 від 22.02.2024 становить 24 654 грн, що складається з: 9 394 грн - відсотки за період з 22.02.2024 по 22.04.2024 (7000 грн тіло кредиту х 2,2 % х 61 день), 12 600 грн - відсотки за період з 23.04.2024 по 20.08.2024 (7000 грн тіло кредиту х 1,5 % х 120 днів), 2660 грн відсотки за період з 21.08.2024 по 27.09.2024 (дата відступлення права вимоги, з моменту отримання права вимоги позивачем нарахування відсотків не здійснювалось) (7000 грн тіло кредиту х 1,0 % х 38 днів), однак,

Outcome: partial