Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

Описова частина Короткий зміст вимог У грудні 2024 року [PERSON] через свого представника адвоката Давиденко К.В. звернулась до суду із позовом до Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про визначення частки у спільній сумісній власності. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] у м. Татарбунари Одеської області помер її брат [PERSON] , після смерті останнього фактично, в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадщину прийняла мати позивача [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, оскільки була зареєстрована та проживала разом з спадкодавцем. [INFO] померла мати позивача [PERSON] в м. Татарбунари Одеської області. Під час проживання позивач, її батько [PERSON] , її сестра [PERSON] та обидва спадкодавці на праві спільної сумісної власності набули у власність житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Зазначене майно перебуває у спільній сумісній власності, тобто частки є невизначеними. Позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з неможливістю визначити частку померлого у спільному майні відносно зазначено вище будинку. Також [PERSON] зазначає, що її батько та сестра відмовились від прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Разом з тим, вона вже частково прийняла спадщину, а саме грошові внески. Також зазначає, що після смерті брата саме мати прийняла спадщину, її батько [PERSON] є батьком лише позивачу, з братом у них спільні тільки мати. На підтвердження того, що їх частки рівні, є те, що земельну ділянку для будівництва і обслуговування господарських будівель і споруд (присадибну ділянку) вони приватизували по 1/5 частині кожен, під зазначений будинок. Таким чином, визначення частки померлих у спільному житловому будинку, по 1/5 кожному, надасть їй можливість скористатися своїм правом на прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Рух справи 17 грудня 2025 року у порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Олійнику К. І. 19 грудня 2024 року ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. 15\~січня 2025\~року ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області витребувано від Саратської державної нотаріальної контори інформацію щодо наявності спадкової справи щодо майна: [PERSON] , померлого [INFO] в м. Татарбунари Одеської області; [PERSON] , померлої [INFO] в м. Татарбунари Одеської області. 30\~січня 2025\~року ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області витребувано від Саратської державної нотаріальної контори Одеської області копію спадкової справи щодо майна: [PERSON] , померлого [INFO] в м. Татарбунари Одеської області; [PERSON] , померлої [INFO] в м. Татарбунари Одеської області. 20 лютого 2025 року ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області витребувано від приватного нотаріуса Білгород-Дністровського району Одеської області Монастирліу О.П. копію спадкової справи щодо майна [PERSON] , померлого [INFO] в м. Татарбунари Одеської області. Аргументи, доводи, клопотання учасників справи Представник заявника, адвокат Давиденко К. В. у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій підтримав доводи заяви та просив провести розгляд справи провести за його відсутності та відсутності позивача (а.с.113,116). Представник Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області О.Логінов у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що проти задоволення заяви не заперечує, просив справу розглянути за його відсутності (а.с. 118). Відповідно до положень ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від\~26\~травня 1976 року, виписаного\~\~російською мовою, батьками « [PERSON] » є « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.10). 03 жовтня 1992 року укладено шлюб між « [PERSON] » та « [PERSON] », згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виписаного\~\~російською мовою, про що зроблено актовий запис за № 77. Після\~укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] »\~\~(а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від\~02\~травня 1993 року, батьками « [PERSON] , [INFO] » є « [PERSON] » та « [PERSON] ». Вказаний документ також виписаний російською мовою (а.с.6). Згідно з копією свідоцтва про право особистої власності на житло від 14 січня 1994 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить на праві особистої приватної сумісної власності будинок за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстровано в Татарбунарському БТІ (а.с.11). З витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.01.2018 року вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є власниками по 1/5 частки земельної ділянки, площею 0,1 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: [ADDRESS] , Кадастровий номер 5125010100:02:002:1194 (а.с.19-23). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.12.2022 року, виданого Татарбунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] (а.с.9). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 31.01.2023 року, виданого Татарбунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] (а.с.7). 16.10.2024 року Державним нотаріусом Саратської державної нотаріальної контори Одеської області Колісник Д.Ю., [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] .. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з: вкладу у сумі 43000,00 грн. з відповідними відсотками, що знаходяться на рахунку [NUMBER] , відкритому у ТВБВ № 10015/0379 АТ «державний ощадний банк України»; вкладу у сумі 4562,61 грн з відповідними відсотками, що знаходяться на рахунку [NUMBER] , відкритому у ТВБВ № 10015/0379 АТ «державний ощадний банк України» та вкладу у сумі 0 грн з відповідними відсотками, що знаходяться на рахунку [NUMBER] , відкритому у [NUMBER] «державний ощадний банк України» (а.с.18). 12 жовтня 2024 року постановою державного нотаріуса Саратської державної нотаріальної контори Одеської області Колісник Д.Ю., заявнику [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки спадкове майно зареєстровано на праві спільної часткової власності (а.с.17). Згідно з копією спадкової справи № 40/2023 щодо майна померлого\~ [PERSON] , заведеної 24 квітня 2023 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровської районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О. П., спадкоємцями після смерті\~ [PERSON] є його донька [PERSON] (а.с.102-111) Згідно з копією спадкової справи № 170/2023 щодо майна померлої\~ [PERSON] , заведеної 01 серпня 2023 року Саратською державною нотаріальною конторою Одеської області, спадкоємцями після смерті\~ [PERSON] є донька [PERSON] . Спадкоємці:\~чоловік [PERSON] та донька [PERSON] відмовились від прийняття спадщини. Інші спадкоємці відсутні (а.с.22-32). Мотивувальна частина Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. За загальним правилом (частина 1 статті 12 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вивчивши доводи позовної заяви, а також дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до задоволення не\~підлягають з огляду на таке. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Згідно положень статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними (п.5). У разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Відповідно до положень статті 1226 ЦК України, частка у справі спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності. За змістом статті 357 ЦК України, вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні Беручи до уваги наведене, а також положення ст. 172 ЦК України, вбачається, що у спірних правовідносинах поділ спільного майна у позасудовому порядку шляхом укладання відповідної угоди між співвласниками є неможливим у\~зв`язку зі смертю деяких з них. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у\~праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом (стаття 368 ЦК України\~). Згідно\~статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому\~статтею 364 ЦК України. Нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні (п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Частинами 1, 2\~ст. 372 ЦК України\~передбачено, що майно, що є в спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є в спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або законом. Висновки за результатами розгляду справи Невизначеність часток у праві спільної сумісної власності позбавляє позивача [PERSON] можливості належним чином оформити свої спадкові права на частину житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав\~спадкодавцю [PERSON] на праві спільної\~сумісної власності з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, враховуючи відсутність договору з приводу визначення часток сторін у спільній сумісній власності,\~зважаючи на відсутність у позивача іншої можливості оформити в установленому законом порядку право на спадщину на частину спадкового житлового будинку, що належала спадкодавцю [PERSON] (матері заявника), для захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позову, визначивши частки померлого [INFO] [PERSON] та померлої [INFO] [PERSON] у спільній сумісній власності по 1/5 частки у спільній сумісній власності - житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . На підставі ст.ст. 41, 55 Конституції України, ст.ст. 16, 368, 370, 372, 1226, 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved