Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» звернулося до суду з позовом до [PERSON] і просить винести рішення яким стягнути на його користь заборгованість за договором позики №75222766 в розмірі 28798,00 грн, яка складається з: 8500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 20298,00 грн - сума заборгованості за відсотками та понесені судові витрати, а саме: суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати, понесені на професійну правничу допомогу, в розмірі 3500,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 17.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №75222766 (на умовах повернення позики в кінці строку позики). Договір укладено у письмовій формі у виді електронного документа, створеного та підписаного, шляхом використання одноразового ідентифікатора, згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». За умовами договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідно до умов договору про переказ коштів з ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕСС», надало [PERSON] грошові кошти в сумі 8500,00 грн, на повідомлену банківську карту № [NUMBER] . Строк дії договору визначено 30 днів, зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка/фіксована). При цьому, в силу п.6.5 Правил, у редакції чинній на час укладення договору позики, які є невід`ємною частиною договору, у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі передбаченому договором позики за кожен день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти у розмірі 8500,00 грн, однак відповідач умови договору у повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка, з урахуванням здійснених відповідачем платежів в рахунок погашення заборгованості, становить 28798,00 грн, з яких: 8500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 20298,00 грн сума заборгованості за відсотками. 19.11.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова Компанія управління активами» було укладено договір факторингу №1911, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія управління активами» перейшло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, у тому числі за договором позики №75222766 від 17.06.2021. 03.04.2023 між ТОВ «Фінансова Компанія\~управління активами»\~та ТОВ «Фінпром Маркет», було укладено договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінпром Маркет» перейшло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, у тому числі за договором позики №75222766 від 17.06.2021. Представник відповідача подала відзив Відповідно до відзиву, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову та покласти на відповідача понесені судові витрати на отримання професійної правничої допомоги в сумі 3500,грн. Відповідач не погоджується з позовною заявою та розрахунком заборгованості, виходячи з наступного. Позивачем з незрозумілих причин нараховано відповідачу проценти з розрахунку 1,99%, замість передбачених договором 0,50%. Також позивачем не надано належних і допустимих доказів того, що саме спрямовані до суду Правила надання грошових коштів у позику (Правила), вивчила і погодилась з ними відповідач підписуючи договір позики від 19.04.2021. Посилання на вказані Правила у договорі позики №75222766 не містять відомостей про їх редакцію станом на 19.04.2021, а відкривають редакцію Правил від 10.01.2024. Текст наданого позивачем договору позики №75222766 не містить положень, відповідно до яких первісний кредитор наділений правом здійснювати нарахування відсотків на суму боргу за кожен день прострочення, але не більше ніж 90 календарних днів, натомість у ньому чітко визначено погоджений строк його дії - 30 днів, з 17.06.2021 до 17.07.2021, те саме зазначено і у Додатку №1 до договору. За викладеного, первісний кредитор не мав права нараховувати проценти за користування кредитом з 18.07.2021. Докази, які свідчать про ініціювання відповідачем продовження строку користування позикою чи зміну дати погашення позики, або що сторони домовились про продовження строку позики понад, передбачений п.2.2. договору, строк позивачем не надано. Нарахована позивачем заборгованість по відсоткам не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів, зокрема п.5 ч.3 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів», є порушенням принципу рівності сторін договору, непомірним тягарем для відповідача та джерелом отримання позивачем невиправданих додаткових прибутків, несправедливими є умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад 50 % вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань. Вказана вимога взагалі не відповідає передбаченим ЦПК засадам справедливості, добросовісності та розумності. Представником позивача надано відповідь на відзив. Згідно з відповіддю на відзив, представник позивача наголосив наступне. Відповідно до умов укладеного договору позики та Правил, які є невід`ємною частиною договору, відповідач, отримавши суму 8500,00 грн позики, допустила неналежне виконання договору позики протягом 30 днів, тому проценти розраховано саме за базовою/фіксованою процентною ставкою 1,99%, замість 0,50% (програма лояльності) відповідно до п.9.7 Правил. У договорі чітко вказано і чинним законодавством передбачено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору і не може бути і не була збільшена в односторонньому порядку. Встановлена договором фіксована процентна ставка може бути зменшена лише у разі належного виконання позичальником умов договору, однак цього не відбулось. Договір позики укладено відповідно до вимог чинного законодавства в порядку ЗУ «Про електронну комерцію». Окремо необхідно звернути увагу на те, що на інтернет ресурсі позикодавця в розділі «Архівна інформація» містяться всі Правила надання позики за весь час діяльності компанії, у тому числі в редакції станом на дату укладення договору і містить пункт, які передбачають пролонгацію на 90 днів (п.5.2). Укладення договору позики без ознайомлення з Правилами, технічно неможливо. Представником відповідача не доведено факт укладення договору про надання правничої допомоги, не доведено розмір та/або порядок обчислення витрат на надання правничої допомоги і в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують сплату наданих юридичних послуг, відтак вимоги про відшкодування витрат відповідача на правничу допомогу задоволенню не підлягають. Доказів на підтвердження своїх заперечень представником відповідача фактично не надано. Представником відповідача подано заперечення ( на відповідь на відзив). Відповідно до якого зауважено наступне. Відповідач не підписувала одноразовим ідентифікатором надані позивачем Правила, докази того, що технічно не можливо підписати договір позики без ознайомлення з Правилами, - суду не надано. Процентна ставка 2,70% за понадстрокове користування позикою (її частиною) не може бути застосована, оскільки у період укладення договору позики, строку позики та його закінчення діяв карантин. Згідно п.2 договору позики та Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (Додаток 1) проценти за користування кредитом з 17.06.2021 до 17.07.2021 мали бути нараховані у розмірі 0,5% на день. Електронна форма договору не є безумовним доказом того, що відповідач погоджувалась саме із наданими до суду Правилами. Надані Правила, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою частиною кредитного договору як і будь-які інші додаткові заходи, які збільшують права та обов`язки кожної з сторін. Вважає, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови пролонгації по кредиту, докази звернення відповідача за продовженням строку користування позикою відсутні. Крім того, умова про автоматичне продовження строку користування позикою на 90 днів та нарахування за цей період процентів порушує принцип рівності сторін договору, не відповідає вимогам ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів», є несправедливою в силу закону, не відповідає вимогам розумності і справедливості, призводить до явного дисбалансу інтересів. В частині витрат на правничу допомогу, зауважила, що у матеріалах справи наявний ордер, який може бути оформлений лише на підставі вже укладеного договору. Докази щодо розміру витрат понесених у зв`язку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справ сторона зробила про це відповідну заяву. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив позовні вимоги задовольнити, розглянути справу за відсутності представника позивача. Відповідач та його представник до суду не з`явились, представник подала письмову заяву з проханням у задоволенні позову відмовити, розстрочити виконання рішення у цивільній справі на 12 місяців з оплатою рівними частинами щомісячно. Статтею 4 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних бо оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Із змісту\~ст.12 ЦПК України\~вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно з ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст. 3,12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч.1\~ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України\~визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із\~ст.516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 ЦК України\~визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ч.1 та ч.2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За приписами ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 статті 1047 ЦК України визначено, що у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1\~ст.1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1\~ст.1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У постанові Верховного суду України від 17 січня 2020 року, справа №916/2286/16, предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги). Статтею 1082\~ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Під час судового розгляду встановлено наступне. 17.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у позику №75222766, який підписаний позичальником електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору товариство зобов`язалося надати відповідачу позику у сумі 8500,00 грн, шляхом перерахування на банківську карту (рахунок) № [NUMBER] , дата надання позики 17.06.2021, дата повернення позики (останній день) 17.07.2021, строк договору 30 днів, знижена процент ставка (застосовується відповідно до умов Програми лояльності) 0,5%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) (не застосовується в період карантину) 2,70%, процентна фіксована/базова ставка 1,99%. Відповідно до п.5.2 договору, позичальник до моменту підписання договору, вивчивши цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), які, в силу п.17 договору, є невід`ємною частиною договору. Згідно з п.6.5 Правил (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у редакції чинній на час укладення договору позики, які є невід`ємною частиною договору, у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти в розмірі передбаченому договором позики за кожен день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Відповідно до довідки від 26.11.2024 №КД-000003028/ТНПП ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від імені платника ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за умовами договору №23-01-18/5 від 23.01.2018 здійснило 17.06.2021 грошовий переказ на суму 8500,00 грн на картковий рахунок Туровець Ірини ЕПЗ номер [NUMBER] . Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором надання грошових коштів у позику №75222766 від 17.06.2021, заборгованість відповідача за вказаним договором, за період з 17.06.2021 по 21.12.2024, складає 28798,00 грн, з яких: заборгованість за тілом позики 8500,00 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами 20298,00 грн. 19.11.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова Компанія управління активами» було укладено договір факторингу №1911, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія управління активами» перейшло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, у тому числі за договором позики №75222766\~від 17.06.2021на суму 28798,00 грн. 03.04.2023 між ТОВ «Фінансова Компанія\~управління активами»\~та ТОВ «Фінпром Маркет», було укладено договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінпром Маркет» перейшло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, у тому числі за договором позики №75222766\~від 17.06.2021на суму 28798,00 грн. З урахуванням викладеного, під час судового розгляду встановлено факт укладення 17.06.2021 договору про надання грошових коштів у позику №75222766 [PERSON] в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, та виконання ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» своїх зобов`язань за вищевказаним договором, шляхом надання відповідачу [PERSON] кредиту в сумі 8500,00 грн. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за вказаним договором у строки, передбачені договором, щодо повернення суми позики та процентів за користування позикою не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за тілом кредиту та за процентами. Доказів повернення відповідачем позивачу отриманої у позику за вказаним договором грошової суми у розмірі 8500,00 грн матеріали справи не містять, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту у вказаній сумі є обґрунтованою. Щодо стягнення з відповідача процентів за користування позикою, суд зазначає наступне. За змістом\~ст.1056-1 ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч.1\~ст.1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Після спливу передбаченого договором строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31.10.2018 (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами за період з дати надання кредиту - 17.06.2021 по 21.12.2024, з розрахунку базової/фіксованої процентної ставки 1,99%. Приймаючи до уваги, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за вказаним договором, у межах строку кредитування, строк дії якого узгоджено у 30 днів (п.2.2. договору), виходячи із суми позики у розмірі 8500,00 грн (п.2.1 договору) та узгодженої базової/фіксовано процентної ставки у розмірі 1,99% за день (п.2.3 договору), за відсутності доказів пролонгації вказаного договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за процентами підлягають частковому задоволенню, в межах строку дії договору 30 днів, в сумі 5243,65 грн (8500,00 грн х 1,99% х 31 день). Відповідно до частин 1,3\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено ордер на надання правничої (правової) допомоги, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів ТОВ «Фінпром Маркет» адвокату Ткаченко Ю.О. від 18.12.2024, акт №2-П приймання-передачі наданої правничої допомоги від 06.12.2024 (Додаток №2), відповідно до яких вартість наданих правничих послуг за даним позовом складає 3500,00 грн. За умови наявності клопотання представника відповідача про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в такій же сумі 3500,00 грн, з вказівкою що докази щодо розміру витрат понесених у зв`язку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, суд не приймає як належне обґрунтування недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт, як підставу зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу позивача в сумі 3500,00 грн, що підлягають розподілу між сторонами. Разом з тим, відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. В силу узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконується частинами з певним інтервалом у часі. Отже, питання щодо розстрочення виконання судового рішення може бути вирішено судом під час виконання судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: partial