Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.03.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» (далі ТОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів») та [PERSON] було укладено договір позики № 2432169. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до якого, ТОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру Боржників № 29 від 19.08.2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 34750 грн., з яких: 10 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 24750 грн. сума заборгованості за відсотками. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 34750 грн., з яких: 10 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 24750 грн. сума заборгованості за відсотками. Ухвалою суду від 28 березня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі\~ст. 514 цього Кодексу\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до якого, ТОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.9-15). 15.03.2024 року, тобто після укладення зазначеного договору факторингу, ТОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] уклало договір позики № 2432169 на суму 10 000 грн., строком на 30 днів, з процентною ставкою 2, 50 відсотків в день (а.с. 5-8). Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників № 29 від 19.08.2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 34750 грн., з яких: 10 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 24750 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 16). Таким чином, судом встановлено, що договір позики між ТОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та відповідачем був укладений 15.03.2024 року, тобто після укладення 14.06.2021 року договору факторингу ТОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», за умовами якого клієнт ТОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передав фактору ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Отже, до позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» не перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за договором позики № 2432169, оскільки даний договір був укладений 15.03.2024 року, а договір факторингу, за умовами якого фактору ТОВ «ФК «ЄАПБ» було передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 14.06.2021 року, тобто до укладення вищезазначеного договору позики. Виходячи з вищевказаного, суд дійшов висновку про безпідставність заявленого позивачем позову, оскільки ТОВ «ФК «ЄАПБ» є неналежним позивачем, бо не довів своє право вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за договором позики № 2432169, укладеним 15.03.2024 року між відповідачем та ТОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів». Зазначені висновки відповідають судовій практиці суду апеляційної інстанції, викладені у постанові Волинського апеляційного суду від 05.02.2024 року у справі № 161/14832/23 року. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58). Також, п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. За таких обставин, вбачається, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження, отже у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed