Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

15.04.2025 [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просила визнати поруку [PERSON] за договором поруки № ZRC0AU00120001 від 22.11.2006 року припиненою з 21.11.2014 року та вирішити питання розподілу судових витрат щодо сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову зазначає, що вона зверталася до різних банківських установ з метою отримання послуги розстрочки, проте їй було відмовлено. Після чого вона з`ясувала, що її дані містяться у реєстрі ТОВ «Українське бюро кредитних історій» відповідно до кредитної історії від 11.10.2024. Для уточнення інформації звернулася до АТ КБ Приватбанк та отримала повідомлення, що вона має заборгованість за договором поруки № ZRC0AU00120001 від 22.11.2006 року станом на 18.10.2024 у розмірі 29 170,75 грн. Повідомляє, що 22.11.2006 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ZRC0AU00120001, відповідно до умов якого банк надав кредитні кошти в розмірі 42 650 грн. зі сплатою 1,34% річних та кінцевим терміном повернення коштів до 21.11.2009 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, 22.11.2006 року між АТ КБ ПриватБанк та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] є поручителем за вказаним кредитним договором та відповідає перед кредитором за виконання грошового зобов`язання в тому ж розмірі, що і боржник. Відповідно до п. 12 договору поруки, порука припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. Оскільки строк повернення кредиту настав 21.11.2009 року, то згідно із п. 12 договору поруки та ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука є припиненою з 21.11.2014 року. Відповідач не визнає факту припинення договору поруки, тому з метою захисту своїх прав змушена звернутись до суду. Представник АТ КБ «ПриватБанк» 26.05.2052 подала письмові пояснення у справі, у яких просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість. Зазначає, що позивач [PERSON] обрала неправильний спосіб захисту та взагалі звернулася до суду за захистом непорушеного права чи інтересу. Також зазначила, що витрати позивача на правову допомогу є завищеними, оплаті підлягає 1000 грн. В судове засідання 27.05.2025 учасники справи не прибули. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином. У заявах просили судове засідання провести без їх участі. Представник позивача наполягала на задоволенні позову, представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову. З метою економії процесуальних строків суд вважає за доцільне згідно з положеннями ст. 223 ЦПК України провести розгляд справи без участі учасників справи на підставі наявних доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд виснує наступне. Судом встановлено, що 22.11.2006 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ZRC0AU00120001, відповідно до умов якого банк надав кредитні кошти в розмірі 42 650 грн. зі сплатою 1,34% річних та кінцевим терміном повернення коштів до 21.11.2009 року (а.с. 18). З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, 22.11.2006 року між АТ КБ ПриватБанк та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] є поручителем за вказаним кредитним договором та відповідає перед кредитором за виконання грошового зобов`язання в тому ж розмірі, що і боржник. Відповідно до п. 12 договору поруки, порука припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором (а.с. 18). У зв`язку з неналежним виконання [PERSON] грошових зобов`язань, виникла заборгованість за кредитним договором. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України). Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення (п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частини перша та друга статті 509 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч. 1ст. 553 ЦК України). Підстави припинення поруки визначені у статті 559 ЦК України. За змістом статей 559 і 598 ЦК України припинення зобов`язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, за якого в силу передбачених законом обставин суб`єктивне право і відповідний йому юридичний обов`язок перестають існувати. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Передбачений у п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України спосіб захисту цивільних прав та інтересів може стосуватися визнання як наявності права, так і його відсутності. Визнання права у позитивному значенні (визнання існуючого права) та у негативному значенні (визнання відсутності права та відповідного йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у юридичній визначеності. Для ефективного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, яка вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку. Боржник (поручитель) може звернутися до суду з позовом про визнання відсутності права вимоги кредитора за договором поруки (визнання його права припиненим), і такий спосіб захисту буде належним та ефективним. У пункті 61 Постанови ВС від 22.09.2022 року № 462/5368/16-ц зазначено, що визнання права у позитивному значенні (визнання існуючого права) та у негативному значенні (визнання відсутності права та відповідного йому обов`язку) є способом захисту інтересу у юридичній визначеності. Застосування такого способу захисту інтересу є належним лише тоді, якщо юридична невизначеність триває, суд не розглядає ініційований кредитором для захисту його прав спір із боржником і не вирішив цей спір раніше. За цих умов боржник (поручитель) може звернутися до суду з позовом про визнання відсутності права вимоги кредитора за договором поруки (визнання його права припиненим), зокрема про визнання поруки припиненою, і такий спосіб захисту буде належним та ефективним. У разі задоволення цього позову суд у резолютивній частині визнає відсутнім право вимоги кредитора за договором поруки, зокрема визнає поруку припиненою, а не припиняє поруку. За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку, що позовні вимоги про визнання поруки припиненою є належним та ефективним способом захисту прав та інтересів позивача, тому встановлені підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. У силу приписів ст.\~141\~ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved