Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Заверуха А.Ф., звернувся в суд з позовом до відповідача Теребовлянської міської ради Тернопільського району Тернопільської області, у якому просить визнати в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок садибного типу [ADDRESS] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказаний будинок. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач вказав, що [INFO] померла його баба [PERSON] . Після її смерті залишився житловий будинок [ADDRESS] . У зв"язку із спадкуванням зазначеного нерухомого майна він звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Мєшкової Надії Федорівни із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину. Однак, постановою нотаріуса від 05 березня 2025 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв"язку із відсутністю документів, що посвідчують право власності та реєстрацію права власності на житловий будинок садибного типу на ім"я померлої [PERSON] . Вказав, що спадщину прийняв, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов. Ухвалою судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 07 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, хоча про час та місце були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача- адвокат Заверуха А.Ф. подала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач Теребовлянська міська рада Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала у повному обсязі. Приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Мєшкова Н.Ф. у судове засідання не "явилась, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи. Судом встановлено, що [PERSON] є внуком [PERSON] та сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 13 серпня 1992 року, свідоцтвом про народження його батька [PERSON] серії [NUMBER] від 13 серпня 1991 року. [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 17.11.2021 Теребовлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 446. Відповідно до довідки Теребовлянської міської ради від 23 травня 2024 року № 16/6-08/228 [PERSON] проживав разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] до дня її смерті. Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Мєшковою Н.Ф. заведено спадкову справу № 100/2024. 05 березня 2025 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок садибного типу [ADDRESS] . З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] була власником ще одного житлового будинку садибного типу [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Мєшкової Н.Ф. від 05 березня 2025 року № 259/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок садибного типу [ADDRESS] у зв"язку із відсутністю документів, що посвідчують право власності та реєстрацію права власності на житловий будинок садибного типу на ім"я померлої [PERSON] . Із змісту цієї постанови вбачається відсутність спадкоємців за законом першої та другої черги, котрі прийняли спадщину. Таким чином, при спадкуванні за законом після смерті [PERSON] встановлено одного спадкоємця [PERSON] , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу вимог ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно довимог статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановленихстаттею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Згідно з вимогами ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до вимог частини першої, п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В силу вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, у тому числі на належний їй житловий будинок садибного типу [ADDRESS] , єдиним спадкоємцем за законом п"ятої черги є її внук [PERSON] , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Позивачу відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до вимог частини першоїстатті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Указана норма не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах. Враховуючи наведені вимоги закону та встановлені обставини справи, визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення шляхом визнання за позивачем права власності на житловий будинок садибного типу [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved