Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулося до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 19.01.2022 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №801831. Відповідач підтвердив, що він ознайомлений з умовами пропозиції на укладення Договору про надання споживчого кредиту ТОВ «Слон Кредит» власноручним його підписанням. Відповідач, підтвердив, що він ознайомлений з умовами Публічної пропозиції на укладення Договору про надання споживчого кредиту ТОВ «Слон Кредит», Ліцензія на надання грошових коштів у позику, в тому числi на умовах фінансового кредиту, видана згідно з розпорядженням Нацкомфінпослуг від 25.10.2018 року №1891, яка розміщена на сайті Фінансової Компанії: https://sloncredit.ua/, в повному обсязі, з урахуванням Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Тарифів та складають Договір про надання споживчого кредиту, укладання якого підтверджено. Відповідач погодив та зобов`язався виконувати його умови. Згідно Договору про надання споживчого кредиту №801831 від 19.01.2022 Відповідачу надається кредит у гривні, а Відповідач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Порядок повернення позики надано у вигляді Графіку платежів. Відповідач підписанням Кредитного договору підтвердив, що перед укладення цього Кредитного договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація яка розміщена на веб-сайті. Відповідач підтверджує, що ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «Слон Кредит», що розміщені на Веб-сайті: https://sloncredit.ua/, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Таким чином, відповідач [PERSON] уклала договір №801831 від 19.01.2022 року з ТОВ «Слон Кредит» та на підставі платіжного документу їй були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 80000,00 грн. Кредитний договір №801831 від 19.01.2022 укладено строком до 19.01.2024. Проте, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин. Відповідно до ст.530, 1082, 1084 ЦК України, згідно умов договору факторингу №2808-23 ТОВ «Слон Кредит» відступило право вимоги за кредитним договором №801831 від 19.01.2022 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», а ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до Відповідача. Згідно договору факторингу сума боргу перед ТОВ «Діджи Фінанс» становить 178957,78 грн. Просить стягнути заборгованість за кредитним договором №801831 від 19.01.2022 року, у розмірі 178967,78 грн. та стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Також стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином, надав суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі, подала відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначила, що заперечує проти позовних вимог та не визнає їх у повному обсязі. В обґрунтуванні зазначає, що договір кредитування підписувала з ТОВ «Слон Кредит». Письмову вимогу від банку не отримувала, тому не мала змоги звернутись до фінансової установи із проханням про списання договору або іншої домовленості з кредитором. Посилаючись на Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, п.18, вважає розрахунок про наявну заборгованість за кредитним зобов`язанням таким, що не відповідає вимогам законодавства, є протиправним, а тому не може бути прийнятим судом як доказ по справі. Просила врахувати, що за кредитним договором №801831, укладеним 19.01.2022, перебіг строку позовної давності розпочався з моменту прострочення, тобто з 2022 року, у задоволені позову просила відмовити у зв`язку із закінченням строків позовної давності. Представник позивача [PERSON] заперечив проти викладених у відзиві доводів [PERSON] , надавши суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем, 19.01.2022 було укладено договір про споживчий кредит №801831. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення договору, на погоджених умовах шляхом особистого підписання Договору. Відповідач не надала суду докази, які б підтвердили належне виконання нею зобов`язань, які б спростували суму заборгованості. Щодо відмови у задоволенні позову у зв`язку із закінченням строків позовної давності, аргументи відповідача вважав необґрунтованими та такими, що не можуть бути підставою для відмови у задоволені позову. Просив задовільнити позовні вимоги ТОВ «Діджі фінанс» до [PERSON] в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено,\~що 19.01.2022 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір №818031 шляхом підписання останньою анкети-заяви на отримання кредиту, на підставі якого відповідачу надані грошові кошти в розмірі 80000,00 грн, з кінцевим терміном повернення 19.01.2024. Згідно платіжного доручення №14956 від 19.01.2022 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» перерахував кошти згідно кредитного договору від 19.01.2022 за реквізитами №UA583395000000029092544369001. 28.08.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №2808-23, відповідно до умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до відповідача [PERSON] за кредитним договором №801831 від 19.01.2022. Згідно наданого розрахунку за період з 19.01.2022 по 28.08.2023 у результаті порушення відповідачем умов договору за нею утворилася заборгованість у розмірі 178957,78 грн. Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Згідно ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.2 ст.642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.1,2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1,2 ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк його дії. Тобто за приписами п.19 прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Воєнний стан на час розгляду справи не скасований. Тому строк позовної давності не застосовується. Згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором №801831 від 19.01.2022, неустойку (штрафу, пені), а, також, суми юридичної відповідальності, встановлені ст. 625 ЦК України, відповідачу не нараховувалися. Зважаючи на те, що відповідачем було порушено умови кредитного договору, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 178957,78 грн. Доводи відповідача про її складне матеріальне становище і, у зв`язку із цим, неможливістю погасити борг за кредитним договором, не спростовують факт отримання кредитних коштів, прострочення погашення обов`язкових до сплати сум за кредитним договором та обов`язку повернути кошти за кредитним договором. Доводи відповідачки є приводом для звернення із відповідними клопотаннями на стадії виконання судового рішення, але не спростовують надані позивачем докази на підтвердження наявності боргового зобов`язання за договором №801831. За змістом частин з першої по шосту статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати позивача на правову допомогу по цій справі склали 6000,00 грн, що підтверджується договором про надання правової допомоги адвокатом Романенком М.Е. ТОВ «Діджи Фінанс» №42649746 від 11.12.2023, додатковою угодою №002265801005 до договору про надання правової допомоги №42649746 від 11.12.2023, детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості, актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 27.06.2024 в розмірі 6000,00 грн. Оскільки відповідач будь-яких клопотань по зменшенню витрат на правничу допомогу не заявляла, відомостей щодо необґрунтованості понесених витрат суду не подавала,

Outcome: approved