Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути з відповідача майнову шкоду в сумі 8\~600,00 грн., завдану внаслідок пошкодження належного позивачу майна. В обґрунтування вимог зазначено, що 20 грудня 2023 року о 15:29 годині до банкомату № САDN5864 по вул. Івана Мазепи, 64 м. Кривого Рогу, підійшов відповідач та використовуючи належну йому банківську картку, спробував зняти грошові кошти, після чого з невідомих причин почав наносити по ньому удари, що призвели до його пошкодження. З метою встановлення суми збитків банком отримано дефектну відомість, де сума збитків склала 7\~650,00 грн. матеріали та 950,00 грн. відновлювальні роботи. Вина відповідача підтверджується відеозаписом камер спостереження банку та заявою відповідача про зобов`язання сплатити завдану шкоду. При зверненні до правоохоронних органів АТ КБ «ПриватБанк» отримало повідомлення про наявність цивільно-правових відносин та відсутність підстав для порушення кримінального провадження. Тому на підставі статей 1166, 1192 ЦК України, просить задовольнити вимоги. Ухвалою суду від 13 березня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України. Згідно поданої до суду заяви, представник позивача Мухітдінов В.В. просить проводити розгляд справи за його відсутності, на вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] не повідомив причини неявки, відзиву на позов не подав. Згідно частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Як установлено судом та не спростовано відповідачем у судовому засіданні, 20 грудня 2023 року о 15:29 годині до банкомату № САDN5864 по вул. Івана Мазепи, 64 м. Кривого Рогу, підійшов [PERSON] та використовуючи належну йому банківську картку, спробував зняти грошові кошти, після чого почав наносити по банкомату удари, що призвели до його пошкодження. Особу відповідача, винного у пошкодженні належного позивачу майна, було встановлено службою безпеки банку, до Відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області було подано відповідну заяву. однак за результатами перевірки за фактом звернення відділення поліції було складено висновок про часткове підтвердження викладених у заяві фактів та зазначено, що формально в діях [PERSON] вбачається склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України. однак ураховуючи розмір завданих матеріальних збитків це діяння не становить суспільної небезпеки через свою малозначність. Тому між представниками АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] наявні цивільно-правові відносини, що підлягають розгляду в суді. Згідно дефектної відомості, наданої стороною позивача, сума збитків внаслідок завданих пошкоджень банкомату № САDN5864 по [ADDRESS] склала: 7\~650,00 грн. матеріали та 950,00 грн. відновлювальні роботи, що становить загальну суму 8\~600,00 грн. [PERSON] у заяві 05 січня 2024 року на адресу банку підтверджені обставини нанесення ним ударів по банкомату у результаті труднощів роботи з ним (банкомат не віддавав карту), свою провину у завданні збитків він визнає , банкомат пошкодив ненавмисно та готовий компенсувати шкоду в сумі 8\~600,00 грн. строком до 20.02.2024, для чого просив відкрити на нього рахунок дебіторської заборгованості на вказану суму. Частиною 1\~ст. 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Завдання майнової (матеріальної) шкоди є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (п. 3 ч. 2\~ст. 11 ЦК України). Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів (п. 8 ч. 2\~ст. 16 ЦК України). Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 1, ч. 3\~ст. 22 ЦК України). Збитками є об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, утраті або пошкодженні майна, а також неодержанні кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником. Обов`язок доведення наявності таких збитків та їх розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Згідно частини 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1192 ЦК України , якщо інше\~не встановлено\~законом,\~з урахуванням\~обставин справи\~суд за\~вибором потерпілого\~може зобов`язати\~особу,\~яка завдала\~шкоди майну,\~відшкодувати її\~в натурі\~(передати\~річ того\~ж роду\~і такої\~ж якості,\~полагодити пошкоджену\~річ тощо)\~або відшкодувати\~завдані збитки\~у повному\~обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності на підставі чого суди першої та апеляційної інстанцій встановлюють наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею). Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 16 вересня 2024 року у справі № 638/9600/20 (провадження № 61-10552св23). Статтею 81\~ЦПК України\~встановлено,\~що обов`язок\~доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст.77-80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, ураховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 3\~028,00 грн., сплачений ним при подачі позову, тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати.

Outcome: approved