Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна. Позов мотивований тим, що позивач та малолітня [PERSON] , [INFO] є рідними сестрами. Їхніми батьками є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] мати померла. Після смерті матері позивач стала опікуватися малолітньою сестрою. Взяла на себе догляд, утримання, виховання сестри. Батько долею малолітньої дитини не цікавиться, з дитиною не спілкується. Не піклується про її фізичний, психологічний і душевний розвиток. Відповідно до посвідченої нотаріусом заяви від 16 квітня 2025 року відповідач відмовився від батьківських прав на дитину [PERSON] . В свою чергу позивач з 17 серпня 2021 року одружена з [PERSON] . Їхнє матеріальне становище надає можливість піклуватися про малолітню сестру позивача. Вони з чоловіком забезпечують усі необхідні умови для життя, розвитку сестри. Проявляють до неї турботу. Тому просить встановити над сестрою опіку та призначити позивача опікуном. Позивач до суду не з`явилася, в поданій заяві підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Не заперечила проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання не з`являється. Причини неявки не повідомляє. Відзив на позовну заяву теж не надходив. Тому ухвалою суду від 26 травня 2025 року постановлено провести заочний розгляд справи. Представник Служби у справах дітей Чернівецької селищної ради Юрковська Л.С. подала письмові пояснення по суті справи, відповідно до яких слідує, що комісією було обстежено умови проживання малолітньої [PERSON] та встановлено, що вони відповідають усім санітарно-гігієнічним вимогам. Для дитини створено належні житлово-побутові умови, вона має окрему кімнату, обладнану усім необхідним для успішного розвитку та навчання. При бесіді працівників служби з малолітньою [PERSON] з`ясовано, що у дівчинки склалися щирі та довірливі стосунки зі своєю старшою сестрою, вона надалі хоче проживати у її сім`ї. Вихованням дитини займається старша сестра [PERSON] . Служба повністю підтримує позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дочки [PERSON] , встановлення опіки та призначення опікуном малолітньої дитини [PERSON] . Суд, дослідивши письмові матеріали справи дійшов висновку про задоволення позовних вимоги за наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] підтверджується, що позивач [PERSON] є рідною сестрою малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до заяви посвідченої державним нотаріусом Чернівецької державної нотаріальної контори Вінницької області 16.04.2025 та зареєстрованої в реєстрі за № 465, відповідач [PERSON] відмовляється від батьківських прав на свою дочку [PERSON] , як народилася [INFO] . Не заперечує проти передачі дитини на усиновлення та/або опікунства. Претензій до опікунів не має та мати не буде. Правові наслідки передачі дитини на усиновлення та позбавлення батьківських прав йому відомі та зрозумілі. Отже, біологічний батько добровільно пішов з життя своєї дитини, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до дитини та її внутрішнього світу, не сприяє створенню умов для отримання нею освіти. Біологічний батько послідовно заявляє про те, що позбавлення його батьківських прав відповідає інтересам дитини, а він не має наміру приймати участі у вихованні дитини. Орган опіки та піклування також надав письмову заяву по суті справи, відповідно до якої якнайкращим інтересам дитини буде позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої дочки. Згідно зі ст. 19 Конвенції про права дитини держави - учасниці зобов`язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно зі ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у пункті 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У пункті 49 рішення від 18.12.2008 Європейського суду з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява №39948/06) зазначено, що Суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу «Ньяоре проти Франції» (Gnahore v. France), № 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу «Скоццарі та Дж`юнта проти Італії» (Scozzari & Giunta v. Italy), [GC], №№39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000-VIII). Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Досліджені судом докази беззастережно доводять втрату відповідачем інтересу до його власної дитини. В нотаріально посвідченій заяві відповідач повідомляє, що не має наміру брати участі у житті дочки. Тому, суд прийшов до висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до його малолітньої дочки, що відповідатиме якнайкращим інтересам дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З огляду на те, що мати дитини померла, а батько позбавляється батьківських прав, над малолітньою [PERSON] , [INFO] слід встановити опіку та призначити їй опікуна. Суду було надано акт обстеження умов проживання малолітньої дитини від 16.04.2025, відповідно до якої слідує, що малолітня дитина проживає в сім`ї рідної сестри [PERSON] . Для дитини створено належні житлово-побутові умови, вона має окрему кімнату, обладнану усім необхідним для успішного розвитку та навчання. При бесіді працівників служби з малолітньою [PERSON] з`ясовано, що у дівчинки склалися щирі та довірливі стосунки зі своєю старшою сестрою, вона надалі хоче проживати у її сім`ї. Вихованням дитини займається старша сестра [PERSON] . Служба повністю підтримує встановлення опіки та призначення опікуном малолітньої дитини [PERSON] . З огляду на наведене, над малолітньою дитиною [PERSON] слід встановити опіку, призначивши опікуном позивача [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved