Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

представник АТ "Перший Український Міжнародний Банк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 30812,54 грн, а також понесених судових витрат. Позов мотивовано тим, що між АТ "Перший Український Міжнародний Банк" та [PERSON] 24.09.2021 було укладено кредитний договір №1001980407501, на підставі якого відповідачу було надано кредит у розмірі 30000 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, внаслідок чого станом на 01.12.2024 заборгованість відповідача перед позивачем становить 30812,54 грн, з яких: 19147,81 грн - заборгованість за кредитом, 3,73 грн - заборгованість за процентами, 11661 грн - заборгованість за комісією. Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 25.03.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання. В позовній заяві було заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до суду повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляд справи, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, про причини своєї неявки не повідомив. Заяв, клопотань від нього не надходило. Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України"). Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідним ухвалити відповідне рішення, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4\~ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 24.09.2021 [PERSON] підписав заяву №1001980407501 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно з якою просить надати йому споживчий кредит на наступних умовах: сума - 30000 грн, строк - 24 місяці, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 2,99 %, розмір процентної ставки - 0,01 % річних, схема повернення кредиту - ануїтетна (рівними платежами), спосіб надання кредиту - переказ на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «ПУМБ», РНОКПП Отримувача 3524508773, Отримувач [PERSON] . Відповідно до паспорту споживчого кредиту, який був підписаний [PERSON] 24.09.2021, у ньому зазначені основні умови кредитування. В розділі 3 "Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача" визначено тип кредиту - кредит, сума/ліміт кредиту - 30000 грн, строк кредитування - 24 місяці. Згідно з розділом 4 "Інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача", процентна ставка становить 0,01 % річних, тип процентної ставки - фіксована, щомісячна комісія за обслуговування кредиту - 2,99 %. Відповідно до платіжної інструкції № TR.52406456.64030.8810 від 24.09.2021, АТ "ПУМБ" перерахувало [PERSON] на рахунок № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 30000 грн. Згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] перед Акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" за кредитним договором № 1001980407501 від 24.09.2021 станом на 01.12.2024 (включно), заборгованість відповідача перед позивачем становить 30812,54 грн, з яких: 19147,81 грн - заборгованість по сумі кредиту, 3,73 грн - заборгованість по процентам, 11661 грн - заборгованість по комісії. При вирішенні спору, зважаючи, що предметом спору є кредитні правовідносини, суд керується такими нормами права: в Україні визнається і діє принцип верховенства права (ч. 1 ст. 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"). Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Складовою частиною визначеного ст. 6 Конвенції права на справедливий суд є принцип рівності сторін, який передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента. Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема, принципів рівності та змагальності сторін. У рішенні від 08.04.2010 у справі "Гурепка проти України (№ 2)" (заява №38789/04) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Свої зобов`язання за договорами відповідач не виконував належним чином, здійснюючи користування кредитними коштами не погашаючи кредитну заборгованість, внаслідок чого станом на 01.12.2024 утворилася заборгованість. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст. 77-80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач припустився порушення умов договору щодо своєчасної сплати сум кредиту, внаслідок чого за ним утворилася зазначена заборгованість. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий банком розрахунок заборгованості приймається судом як достовірний. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суду не надав, отже наявні підстави для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн підтверджується платіжною інструкцією № 935 від 25.12.2024 (а.с. 12). Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved