Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Відповідачі позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їх відсутності, про що надав письмову заяву. \~ \~ \~ \~Позивач на задоволенні позовних вимог наполягав, просив розглянути справу у його відсутності, про що надав заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ухвалою суду від 11.04.2025р. було відкрите провадження по справі та призначене підготовче судове засідання 15.05.2025 року на 09:15 год. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що [INFO] помер батько сторін по справі - [PERSON] . За життя йому належало: житловий будинок з господарськими та надвірними будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.06.2007; присадибна земельна \~ \~ \~ \~ділянка \~ \~ \~ \~площею 0,2500, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №714084 від 07.07.2009 року; земельна \~ \~ \~ \~ділянка,площею 1,7492 га, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №066961, земельна ділянка на праві спільної сумісної власності , загальною площею 113,0375 га, яка належала [PERSON] як співвласнику (без визначення його частки земельної ділянки), на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №085802. Після його смерті відкрилась спадщина на зазначене майно. На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіт не залишив. Тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги після його смерті були його діти сторони по справі та його дружина [PERSON] . У встановлений законодавством строк позивач звернувся до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини, а відповідач [PERSON] із заявою про відмову від спадщини. За зверненням позивача була відкрита спадкова справа № 331/2022. Треба зазначити, що дружина спадкодавця [PERSON] прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак на неї не претендувала за життя. Відповідач [PERSON] не вчинив жодних дій щодо прийняття спадщини, більш того на неї не претендує не заперечує щоб спадщину оформив позивач на своє ім`я. Таким чином, позивач прийняв спадщину у вигляді вищевказаного майна та не заявив про відмову від неї. [INFO] померла матір сторін по справі [PERSON] . За життя їй належало: земельна ділянка, площею 1,7267 га, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №066962, земельна ділянка, площею 2,000 га, на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, земельна ділянка на праві спільної сумісної власності , загальною площею 113,0375 га, яка належала [PERSON] як співвласнику (без визначення його частки земельної ділянки), на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №085802. Після її смерті відкрилась спадщина на зазначене майно. На випадок смерті [PERSON] не розпорядилась належним їй майном, заповіт не залишила. Тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги після її смерті були її діти сторони по справі. У встановлений законодавством строк ніхто із спадкоємців не звернувся до нотаріусу із заявами про прийняття спадщини. Спадкова справа не заводилась. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На момент відкриття спадщини, її син позивач [PERSON] проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 15.10.2024р. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину у вигляді вищевказаного майна та не заявив про відмову від неї. Враховуючі ці обставини, позивач пізніше звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, однак йому в цьому було відмовлено та державний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 09.12.2024р., посилаючись на те, що на спадкове майно відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на спадкове майно, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином, позивач фактично прийняв спадщину, що залишилася після померлої матері і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці на неї не претендують. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, сторони по справі та дружина спадкодавця були спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Позивач прийняв спадщину після його смерті відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України та не заявив про відмову від неї. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. Після смерті матері [PERSON] позивач прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідачі на спадщину не претендують не заперечують щоб спадщину оформив позивач на своє ім`я. Таким чином, позивач прийняв спадщину після померлих батьків та не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України. З урахуванням викладених позивачами та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved