Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «Прайм Альянс» звернулася до Олександрівського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 11.11.2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R52120152566В від 11.11.2011 р., відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 60 000,00 грн. зі строком повернення кредитних коштів до 11.11.2016 р. із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 18,00% річних. 22.06.2015 р. ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги грошових зобов`зань за фінансовими кредитами № 220615нв, за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. 29.01.2019 р. між ТОВ «ФК`Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу № 29/01/19-1, відповідно до якого ТОВ «ФК`Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. У зв`язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору утворилась заборгованість у розмірі 26 520,31 грн., яка складається із: суми простроченого основного боргу за кредитом - 23 397,90 грн., суми прострочених процентів - 3122,41 грн., а також урахування індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України за період з 22.06.2015 р. по 23.02.2022 р. у розмірі 17 934,24 грн. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 29.04.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду, у судове засідання не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 11.11.2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R52120152566В, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 60 000,00 грн. зі строком повернення кредитних коштів до 11.11.2016 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 18,00% річних (п.3.1, 3.2, 3.3.1 кредитного договору). Згідно із п. 3.4 кредитного договору повернення кредиту та процентів відбувається щомісячно відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості сукупних послуг. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору, проценти за користування кредитом за поточний місяць нараховуються двічі на місяць: 17 числа та в останній робочий день кожного місяця. Період за який сплачуються проценти - з 18 числа (включно) попереднього місяця по 17 число (включно) поточного місяця. Відповідач взяв на себе зобов`язання сплатити комісійну винагороду, повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов`язання в порядку та строки, встановлені цим договором (п.5.3.1 кредитного договору). Банк має право вимагати від позичальника здійснити дострокове повернення кредиту протягом тридцяти календарних днів з дати відправлення позичальнику відповідного повідомлення банку, з вимогою дострокового повернення кредиту або у інші строки, передбачені умовами цього договору (п. 5.2.2 кредитного договору). ПАТ «ВТБ Банк» своє зобов`язання за кредитним договором виконало та надало відповідачу кредитні кошти в розмірі 60 000,00 гривень, що підтверджується меморіальним ордером № 22404 від 11.11.2011 року. 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615нв, відповідно до якого ТОВ «ФК`Довіра та гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором № R52120152566В від 11.11.2011 р. 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК`Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено договір факторингу № 29/01/19-1, відповідно до якого ТОВ «ФК`Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором № R52120152566В від 11.11.2011 р. Згідно з наданим позивачем розрахунком, за вказаним кредитним договором заборгованість відповідача становить 26 520,31 грн., яка складається з: суми простроченого основного боргу за кредитом - 23 397,90 грн., суми прострочених процентів - 3122,41 грн., яке було відступлено ТОВ «ФК «Прайм Альянс». Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК Україниякщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі сплата неустойки. За змістом статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, в тому числі й неустойкою. Частинами першою, третьою статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За змістом статті 551 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Враховуючи те, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, банк свої зобов`язання перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах та в строки, передбачені кредитним договором, а позичальником, відповідачем по справі, в процесі користування кредитними коштами свої зобов`язання перед банком виконувались з порушенням взятих на себе договірних зобов`язань, платежі для погашення суми заборгованості по кредиту не здійснювались або здійснювались нерегулярно, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором. У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього, в силу закону, виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми (ч. 2 ст. 625 ЦК України). У нового кредитора згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат та 3 % річних за період прострочення в оплаті основного боргу. Відповідно до постанови Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем),позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом ПрезидентаУкраїни № 64/2022від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Таким чином, стягнення інфляційних втрат та 3 % річних є додатковою вимогою від укладеного між сторонами основного зобов`язання, тому суд погоджується із розрахунком інфляційних втрат та 3% річних, які розраховувались за період з 22.06.2015 року по 23.02.2022 року в розмірі 17 934,24 гривень. Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви ТОВ «Прайм Альянс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № R52120152566В від 11.11.2011 року. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Outcome: approved