Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 24.12.2024 року заявник звернувся в порядку окремого провадження до Івано-Франківського міського суду із заявою про встановлення факту перебування особи на утриманні. Заява обґрунтована тим, що рідний дядько заявника [PERSON] зник безвісти за особливих обставин, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби та бойових завдань по захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. За фактом зникнення безвісти старшого солдата [PERSON] на підставі наказу командира ВЧ [NUMBER] від 31.05.2024 року за №423 призначене службове розслідування, яке вважається завершеним згідно наказу командира ВЧ [NUMBER] від 27.06.2024 року. Заявник вказує, що виховувався матір`ю - одиначкою та дядьком, який замінив йому батька. З народження заявника та по день безвісного зникнення вони проживали однією сім`єю, мали спільний побут, вели спільне господарство. Заявник є особою з інвалідністю І групи [PERSON] фінансово утримував заявника, в тому числі здійснив оплату операції та реабілітації [PERSON] , оскільки його лікування було дороговартісне, іншого доходу він не мав. Заявник неодноразово звертався до відповідних установ з приводу з`ясування порядку проведення виплат [PERSON] сум грошового забезпечення, однак йому було відмовлено з причин ненадання підтверджуючих документів про те, що [PERSON] перебував на утриманні [PERSON] . Зазначає, що встановлення факту перебування його на утриманні має для нього юридичне значення, тому просить встановити такий. ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи. Заявник [PERSON] в судовому засіданні просив заяву задовольнити, встановити факт перебування його на утриманні [PERSON] . Вказав, що перебував на утриманні у рідного дядька [PERSON] , який замінив йому батька. Зазначив, що має групу інвалідності та перебував на системному лікуванні. Отримує пенсію з інвалідності в сумі 4 200 грн, якої не вистачає на ліки. Батько участі у лікуванні заявника не брав. Мати їздить на роботу до Польщі, частину витрат на лікування вона взяла на себе. Представник заявника в судовому засіданні підтримала заявника та просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи [INFO] в судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через підсистему «Електронний суд». Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні просила заяву [PERSON] задовольнити. Представник заінтересованої особи Міністерство оборони України в режимі відеоконференції проти задоволення вимог заяви заперечив. Зазначив, що вказана допомога в утримані та лікуванні заявника має носити постійний характер. Надані заявником докази не підтверджують факту перебування заявника на утриманні. Представник заінтересованої особи військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 18.02.2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за участю заявника та заінтересованої особи (їх представників). Ухвалою суду від 18.03.2025 року постановлено залучити до участі у справі заінтересованих осіб - Міністерство оборони України та військову частину [NUMBER] . Ухвалою суду від 07.04.2025 року постановлено розгляд справи здійснювати в режимі відеоконференції за участю у ній представника заінтересованої особи - Міністерства оборони України Кравціва Р.Ю. Ухвалою суду від 08.05.2025 року постановлено витребувати у військової частини [NUMBER] інформацію щодо наявності та за наявності копію особистого розпорядження військовослужбовця - старшого стрільця-оператора 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти ВЧ [NUMBER] старшого солдата [PERSON] . ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.02.1988 року виконкомом Радчанської сільської ради народних депутатів Тисменицького району Івано-Франківської області, батьками [PERSON] , [INFO] , були [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.04.1974 року Радчанською сільською радою депутатів трудящих Івано-Франківського району, батьками [PERSON] , [INFO] були [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). У свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданого 21.07.1994 року виконкомом Радчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15.04.2015 року виконкомом Радчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, [PERSON] , [INFO] померла (а.с.17). Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 12.06.2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що [PERSON] [INFO] помер (а.с.18). Згідно посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] є отримувачем державної соціальної допомоги як інвалід дитинства першої «Б» групи з 01.12.2023 по 01.01.2027 року (а.с.10). З довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12-ААГ №482596, [PERSON] є особою з інвалідністю першої групи Б з причин захворюваності з дитинства, пройшов повторний огляд та йому встановлена інвалідність на строк до 01.01.2027 року (а.с.11). Відповідно до довідки Амбулаторії загальної практики - сімейної медицини с. Радча КНП «Центр первинної медичної допомоги Івано-Франківської міської ради» від 19.12.2024 року №1480 [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку з 2000 року як дитина з інвалідністю з діагнозом «Хронічним гломерулонефрипт». З листопада 2020 року по квітень 2023 року знаходився на програмному гемодіалізі. На даний час знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом: стан після трансплантації нирки (10.04.2023 року). Інвалідність І Б групи (а.с.83). У відповідності до довідки-характеристики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 19.12.2024 року №248/131-11/35в, на жителя [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , останній за час проживання за вказаною адресою зарекомендував себе доволі стриманим, допомагав по можливості матері по господарству. Він є інвалідом 1-Б групи, з жовтня 2020 року йому був призначений гемодіаліз, він потребував сторонньої допомоги, яку надавав вуйко [PERSON] , який завжди підтримував сім`ю матеріально, надаючи кошти для різних потреб, в тому числі на медикаменти та продукти. Усі матеріальні затрати несла мати [PERSON] , яка виховує сина сама та вуйко [PERSON] . 10.04.2023 року [PERSON] успішно здійснено оперативне втручання по пересадці донорської нирки, матеріальну допомогу в чому надав [PERSON] (а.с.84). Згідно довідки виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 10.07.2024 року №140/131-11/35в, виданої Радчанським старостинським округом Івано-Франківської МТГ [PERSON] , [INFO] про те, що він дійсно зареєстрований та проживає по [ADDRESS] разом із сестрою [PERSON] , [INFO] та її сином інвалідом 1-Б групи, що потребує постійної сторонньої допомоги, [PERSON] , [INFO] (а.с.86). В матеріалах справи міститься акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 30 від 12.07.2024 року, згідно якого у відомостях про сім`ю зазначено: [PERSON] , [PERSON] - безвісти зниклого воїна ЗСУ, [PERSON] - інваліда І групи, які проживали в [ADDRESS] . Даний акт складений про те, що зниклий воїн ЗСУ [PERSON] , [INFO] до служби у ЗСУ проживав та був зареєстрований за вище вказаною адресою разом із сестрою [PERSON] та її сином [PERSON] . Вів з ними спільний побут та господарство. Не був одружений (а.с.20). На підтвердження надання фінансової підтримки до матеріалів справи заявником долучені платіжні інструкції із переказу коштів від [PERSON] [PERSON] в період з 2022 по травень 2024 року (а.с.21-56). Згідно сповіщення сім`ї №37 від 03.06.2024 року, надісланому [PERSON] , повідомлено про те, що його дядько, старший солдат військової частини [NUMBER] [PERSON] зник безвісти 28.05.2024 року (а.с.19). Відповідно до матеріалів службового розслідування військової частини [NUMBER] за фактом зникнення безвісти старшого солдата [PERSON] , яке розпочато від 31.05.2024 року на підставі наказу №424, запропоновано завершити. Згідно наказу командира військової частини [NUMBER] №711 від 07.06.2024 року зникнення безвісти за особливих обставин військовослужбовця військової частини за мобілізацією обставин старшого стрільця-оператора 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини [NUMBER] старшого солдата [PERSON] вважати пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби та бойових завдань по захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, відсічі і стримуванні військової агресії російської федерації проти України, пов`язаними із проходженням військової служби і виконанням обов`язків по захисту Батьківщини. Окрім цього у п.5 наказано начальнику фінансово-економічної служби в/ч [NUMBER] здійснити нарахування належних до виплат [PERSON] сум грошового забезпечення та за заявою членів його сім`ї виплату грошового забезпечення (а.с.58-67). [PERSON] 19.12.2024 року звертався із заявою до [INFO] та Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради про встановлення виплати йому, як особі, яка перебувала на утриманні військовослужбовця зниклого безвісти [PERSON] , належного йому грошового забезпечення, в тому числі й одноразових та додаткових виплат та інших виплат і винагород (а.с.82). В матеріалах справи міститься відповідь військової частини [NUMBER] про те, що [PERSON] не надано підтверджуючих документів про те, що він перебував на утриманні зниклого безвісти [PERSON] (а.с.85). З відповіді представника військової частини [NUMBER] майора [PERSON] вбачається, що солдат [PERSON] не складав та не передавав на зберігання у військову частину [NUMBER] особистого розпорядження на випадок своєї загибелі (смерті) (а.с.). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] має інвалідність з дитинства та потребує дороговартісного лікування. З проханням позичити кошти дядько [PERSON] звертався і до свідка. Таких доходів, щоб покривати витрати на лікування у сім`ї не було. Заявник, його мати та рідний брат, а також батьки проживали разои однією сім`єю. Батьки [PERSON] померли. До початку війни дядько заявника [PERSON] займався ремонтами, тому надавав допомогу заявнику. Заявник не міг себе забезпечити, свідок теж позичала йому кошти. Мати заявника їздить на роботу за кордон. V. Мотиви з яких виходить суд та норми права. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. При цьому за ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, у судовому порядку може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні, якщо це має значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.6 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в редакції на момент звернення заявника з заявою до суду, було передбачено, що за військовослужбовцями безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України; Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини. В той же час, законом України "Про внесення зміни до пункту 6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" щодо грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх" від 08.10.2024 р. №3995-ІХ (який набрав законної сили окремими положеннями 21.11.2024, а повністю - з 01 лютого 2025 року) вказану норму права було змінено, і з 01.02.2025 року вона має наступний зміст: за військовослужбовцями, зниклими безвісти зберігається виплата грошового забезпечення; військовослужбовець має право скласти у письмовій довільній формі особисте розпорядження на випадок захоплення його в полон або заручником, інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти про виплату належного йому грошового забезпечення особі (особам) за його вибором, визначивши розмір частки таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження на випадок полону); у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону грошове забезпечення виплачується дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовця аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови що ці права не були поновлені). Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 50 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань; у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці четвертому цього пункту, грошове забезпечення виплачується повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законним представником яких є військовослужбовець. Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 20 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань; виплата грошового забезпечення особі (особам), визначеній (визначеним) в особистому розпорядженні на випадок полону, та особам, передбаченим цим пунктом, здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців у нейтральних державах або зникнення безвісти, їх звільнення з полону або визнання судом безвісно відсутніми чи оголошення судом померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини; порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, встановлюється Кабінетом Міністрів України; у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзацах четвертому - п`ятому цього пункту, належні та не виплачені військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками, а також інтернованим у нейтральних державах або зниклим безвісти, суми грошового забезпечення після оголошення їх судом померлими включаються до складу спадщини; дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів; за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігаються передбачені законом інші види забезпечення". Згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 3 травня 1997 року №1-зп, від 09 лютого 1999 року №1-рп/99, від 05 квітня 2001 року №3-рп/2001, від 13 березня 2012 року №6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Крім того, відповідно до пункту 6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у новій редакції, як і у попередній передбачає, що порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців, зниклих безвісти, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №884 від 30.11.2016 року, право на отримання грошового забезпечення військовослужбовця, зниклого безвісти мають і особи, які перебувають на утриманні військовослужбовців. Водночас, про неможливість застосування постанов Кабінету Міністрів України у випадку, якщо вони не відповідають вимогам закону, зазначила і Об`єднана палата Верховного Суду у своїй постанові від 06.11.2023 у справі №127/18918/22. VІ. Висновки суду. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог заявника з огляду на нижчевикладене. Так, враховуючи зміст статті 58 Конституції України, до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", в редакції з 01.02.2025 року, адже суд вирішує питання про те чи може встановлення факту перебування на утриманні дядька бути умовою для реалізації права заявника на отримання грошового забезпечення, оскільки звернення заявника до військової частини вже відбудеться після набрання чинності цією нормою права, а попередня редакція до застування не підлягає, так як на момент звернення вона вже втратила чинність. Таким чином, судом встановлено, що особи, які перебували на утриманні військовослужбовців у період до 01.02.2025 року, на підставі Закону України "Про внесення зміни до пункту 6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" були виключені з 01.02.2025 року з переліку осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення військовослужбовців, зниклих безвісти, навіть якщо вони зникли безвісти до 01.02.2025. Тому, з 01 лютого 2025 року особи, які перебували на утриманні військовослужбовця, зниклого безвісти, не мають права претендувати на отримання грошового забезпечення будь-якого виду такого військовослужбовця, якщо вони не підпадають під інші категорії осіб, що вказані в законі. При цьому до спірних правовідносин не підлягає застосуванню положення Постанови Кабінету Міністрів України №884 від 30.11.2016 року, так як в цій частині, вказана постанова вже не відповідає наведеній нормі закону, тобто правовому акту вищої юридичної сили. З урахуванням вищевикладеного, відсутні підстави вважати, що заявник може претендувати на отримання грошового забезпечення дядька, який є військовослужбовцем, що зник безвісти, за умови встановлення факту перебування на його утриманні. Таким чином, оскільки встановлення вищевказаного факту не має значення для охорони прав, свобод та інтересів заявника або створення умов для здійснення ним особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, то у задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed