Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

31.01.2025 [PERSON] звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що 13.10.2015 вона із відповідачем зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №165. Позивач стверджує, що спільне проживання з відповідачем як подружжя вони припинили, спільне господарство не ведеться, спільний бюджет відсутній, припинилися сімейні відносини між подружжям, відсутнє спільне вирішення питань сімейного життя. Вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливі, шлюб існує формально, а тому просить розірвати шлюб. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27.03.2025 відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копію наведеної ухвали було направлено сторонам за зареєстрованим місцем проживання, як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала суду разом із копіями позовної заяви і додатків відповідачем отримана не була з причин відсутності адресата за вказаною адресою. Зважаючи на вимоги п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач є таким, що повідомлений про судовий розгляд справи належним чином, оскільки відповідне поштове повідомлення надіслане на адресу, за якою зареєстроване останнє відоме місце його проживання. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які відповідають правовідносинам, врегульованим нормами СК України щодо припинення шлюбу. Згідно зі свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 13.10.2015 зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №165. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони дітей не мають. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-якої обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. За змістом ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують стосунків, характерних для подружжя. Формальне перебування у шлюбі суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати відповідно до ст. 112 СК України. За положеннями ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позов не містить волевиявлення позивачки про відновлення дошлюбного прізвища. Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. За змістом ч. 6 наведеної статті якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як інвалід першої групи. Зважаючи на те, що позов особи, звільненої від сплати судового збору, підлягає до задоволення, матеріали справи не містять відомостей про судові витрати будь-яких осіб, які б підлягали компенсації на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підстави для розподілу судових витрат відсутні. На підставі ст. 24, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved