Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

28.04.2025 представник позивача - адвокат Солоненко Б.М. звернувся до суду з цим позовом та доданими до нього матеріалами в інтересах [PERSON] . Підставою позову\~є захист\~позивачем своїх\~прав як\~спадкоємця за\~заповітом шляхом\~визнання в\~порядку спадкування\~права на\~завершення приватизації\~нерухомого майна. Предметом позову є неможливість отримання в позасудовому порядку свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З цих підстав приватний нотаріус Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Доля Т.І. відмовила спадкоємцю у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що надала письмове роз`яснення № 85/01-16 від 17.04.2025 (а. с. 45). Ухвалою від 30.04.2025 (а. с. 52 - 53) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вказаною ухвалою, за клопотанням представника позивача, витребувано в приватного і державного нотаріуса спадкові справи [PERSON] та Марущака І.Д., які надійшли до суду 05 та 06 травня 2025 року відповідно (а. с. 57, 62). Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися; 27.05.2025 до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі; позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач копію ухвали від 30.04.2025 та доданих до неї матеріалів отримав 05.05.2025 (а. с. 56), відзиву на позовну заяву не подав. 23.05.2025 до суду надійшла заява відповідача (а. с. 66), у якій він визнає позовні вимоги і просить справу розглянути без участі представника відповідача - Мурованокуриловецької селищної ради. З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (у тексті - ЦПК України), суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, всебічно перевіривши у відповідності до норм матеріального права обставини, на яких вони ґрунтуються, з`ясувавши на їх основі правовідносини, що виникли, проаналізувавши законодавчі акти, які їх регулюють, суд встановив наступне та дійшов до таких висновків. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 03.02.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Мурованокуриловецького районного управління юстиції Вінницької області (а. с. 20) підтверджується, що [INFO] в смт Муровані Курилівці Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON] . Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України (у тексті - ЦК України) спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Архівним витягом Мурованокуриловецького архівосховища від 10.06.2024 № 507 (а. с. 39) підтверджується, що рішенням 6 сесії 23 скликання Мурованокуриловецької селищної ради народних депутатів від 26.11.1999 [PERSON] безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,09 га в [ADDRESS] . Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ч. ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. ст. 1216, 1217 ЦК України). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 80879460 від 17.04.2025, спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті заповіту не склав, тобто правом, передбаченим ст. 1233 ЦК України, особисто розпорядитися належним йому майном, не скористався (а. с. 26). Довідкою Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області № 1065 від 26.03.2009 (а. с. 21) підтверджується, що на день смерті [PERSON] з ним проживала і була зареєстрована його дружина [PERSON] . Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). [PERSON] \~від спадщини\~не відмовилась,\~оскільки протягом\~шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, не заявила про таку відмову, а після закінчення цього строку подала нотаріусу заяву від 12.09.2006 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого чоловіка (а. с. 64). Враховуючи наведене і приписи ч. 1 ст. 1261 ЦК України, суд вважає доведеним факт, що [PERSON] була спадкоємицею першої черги за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] , яка прийняла спадщину в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Свідоцтвом про смерть № 363 від 26.04.2024, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану м. Портімао Португальської Республіки підтверджується, що [INFO] в окрузі Лоуле район Куартейра Португальської Республіки померла [PERSON] (а. с. 29 - 31). Право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини (ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України). На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт (а. с. 32), посвідчений 08.12.2022 приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Долею Т.І., який зареєстрований в реєстрі за № 944. Даним заповітом все майно, що належало на день смерті [PERSON] , де б воно не знаходилось і з чого не складалось, заповіла [PERSON] . Наявність і чинність цього заповіту підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 77190173 від 03.06.2024 (а. с. 60 - 61). Спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Матеріалами спадкової справи № 124/2024 підтверджується, що позивач спадщину прийняв, оскільки подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини 03.06.2024 (а. с. 59), тобто з дотриманням визначеного ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ч. 1 ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України). Рішенням 6 сесії 23 скликання Мурованокуриловецької селищної ради народних депутатів від 26.11.1999 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам» (а. с. 39) [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку в [ADDRESS] . Згідно ч. 3 ст. 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Стаття 6 Земельного кодексу України № 561 від 18.12.1990, який був чинний на час видання даного рішення селищної ради, передбачала, що громадяни України мали право на одержання у власність земельних ділянок для: ведення селянського (фермерського) господарства; ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка); садівництва; дачного і гаражного будівництва. Передача земельних ділянок у власність громадян провадилася місцевими Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно. Безплатно земельні ділянки передавалися у власність громадян для: ведення селянського (фермерського) господарства у межах середньої земельної частки, що обчислюється у порядку, передбаченому цією статтею; ведення особистого\~підсобного господарства;\~будівництва та\~обслуговування будинку\~і господарських\~будівель (присадибна\~ділянка),\~в тому\~числі земельні\~ділянки,\~що були\~раніше надані\~у встановленому\~порядку громадянам\~для цієї\~мети,\~у межах\~граничного розміру,\~визначеного статтею\~67\~цього Кодексу.\~Статтею 67\~зазначеного Кодексу\~передбачала,\~що громадянам\~за рішенням\~сільської,\~селищної,\~міської Ради\~народних депутатів\~передаються у\~власність або\~надаються у\~користування земельні\~ділянки для\~будівництва індивідуальних\~жилих будинків,\~господарських будівель,\~гаражів і\~дач. Розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше: у сільських населених пунктах - 0,25 гектара, селищах міського типу - 0,15 гектара, а для членів колективних сільськогосподарських підприємств і працівників радгоспів - не більше 0,25 гектара, у містах - 0,1 гектара. На підставі наведених законодавчих норм і зазначеного рішення сесії Мурованокуриловецької селищної ради [PERSON] , як спадкоємець першої черги після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину, замовив виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що знаходиться в [ADDRESS] , яку виготовлено ФОП [PERSON] (а. с. 37, 38, 40, 41). Після виготовлення технічної документації зазначену земельну ділянку зареєстровано в Державному земельному кадастрі та присвоєно кадастровий номер 0522855100:03:002:0212 (а. с. 42). Рішенням 54 сесія 8 скликання Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 3093 від 23.08.2024 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передачу земельних ділянок громадянам у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), для ведення особистого селянського господарства» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), код КВЦПЗ (02.01), на території Мурованокуриловецької селищної ради ( [ADDRESS] площею 0,0900 га, кадастровий номер 0522855100:03:002:0212, передану у власність [PERSON] відповідно до рішення 6 сесії 23 скликання Мурованокуриловецької селищної ради народних депутатів від 26.11.1999 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам».

Outcome: approved