Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Незвіський Дмитро Ярославович 19.05.2023 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація, про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який народився на території Італійської Республіки, проте зареєстрований громадянином України, що підтверджується довідкою № 857/2018 про реєстрацію особи громадянином України, виданою ГУ ДМС України в м. Києві 19 квітня 2018 року. Сторони у зареєстрованому шлюбу не перебували. На даний час відносини між ними повністю припинені. Вже тривалий час [PERSON] разом з сином [PERSON] проживають у місті Києві за адресою: [ADDRESS] . Відповідач проживає в Італійській Республіці, громадянином якої він є. Після припинення фактичних сімейних стосунків та початку окремого проживання сторін, відповідач повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина та припинив будь-яку форму спілкування та контакту з дитиною. Відповідач свідомо нехтує своїм батьківським обов`язком по вихованню сина та фактично ухиляється від здійснення своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина, матеріально не утримує та не сплачує аліменти, які призначені судом. На підставі цього, позивач просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини та збільшити розмір аліментів з 14000 грн. до 20000 грн. Ухвалою судді від 22.11.2023 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі (а.с.98). Ухвалою суду від 18.01.2024 року було ініційовано звернення з судовим дорученням про надання правової допомоги до компетентного органу Італійської Республіки з проханням вручити процесуальні документи відповідачу та вручити повідомлення про дату підготовчого судового засідання у справі. Провадження у справі було зупинено до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення (а.с.111-112). Ухвалою суду від 04.06.2024 року провадження у справі було поновлено (а.с.121). Ухвалою суду від 04.06.2024 було повторно ініційовано звернення з судовим дорученням про надання правової допомоги до компетентного органу Італійської Республіки з проханням вручити документи відповідачу та повідомлення про дату підготовчого судового засідання. Провадження у справі було зупинено до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення (а.с. 125-127). Ухвалою суду від 27 лютого 2025 року поновлено провадження у справі та призначене підготовче засідання у справі (а.с.154). Ухвалою суду від 25.03.2025 року підготовче провадження у справі було закрите та призначено справу до судового розгляду (а.с.163) В судовому засіданні представник позивача - адвокат Незвіський Д.Я. заявлені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених в позові, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема у спосіб направлення судового доручення про надання правової допомоги до компетентного органу Італійської Республіки, відповідно до ст. 130 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк не подав відзив на позов, тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи без участі відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає приписам ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи до суду не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, відповідно до ст. 130 ЦПК України, від представника Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла заяви, в якій він просить справу слухати за відсутності представника третьої особи, надавши до суду висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав (а.с. 114-117, 147, 157, 175). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, в порядку заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 4 вказаної статті, заочний розгляд справи проводиться у разі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши справу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість ухвалення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.71). Сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували. [PERSON] народився [INFO] на території Італійської Республіки, проте зареєстрований громадянином України, що підтверджується довідкою № 857/2018 про реєстрацію особи громадянином України, виданою ГУ ДМС України в м. Києві 19 квітня 2018 року (а.с.72). Судом встановлено, що на даний час будь-які відносини між сторонами повністю припинені, тривалий час позивач разом з сином проживають в м. Києві за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25 квітня 2018 року у цивільній справі № 759/14755/17, місце проживання малолітнього [PERSON] було визначено разом з матір`ю - [PERSON] (а.с.74-77). Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 10 листопада 2022 року у цивільній справі № 759/6508/21, присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 14000 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття (а.с.78-82). Малолітній [PERSON] навчається у ТОВ «Київський ліцей «КІ СКУЛ». Перебуває на медичному обліку в медичному центрі ПП «Клініка Медіком». З характеристики на [PERSON] , виданої ТОВ «Київський ліцей «КІ СКУЛ» вбачається наступне: «Батько дитини жодного разу у нашому закладі не з`являвся, не забирав та не приводив дитину. Адміністрація закладу, вчителі та класний керівник батька дитини ніколи не бачили. Усі заходи по догляду за дитиною виконує мати» (а.с.83). Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації надала суду письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] (а.с.115-117). Враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Як стверджує позивач, відповідач сином не цікавиться, жодної допомоги не надає, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, протилежного суду не надано. За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, які кореспондуються з положеннями абз. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2)ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною;4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. У п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як встановлено судом відповідач не цікавиться своєю дитиною, матеріально її не забезпечує, не дбає про її фізичний та духовний розвиток, самоусунувся від виховання дитини. Наведені обставини, на думку суду, свідчать про те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно своєї дитини, аліменти за рішенням суду не сплачує. Протилежного суду не надано. Зважаючи на викладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] . Крім того, в частині збільшення розміру аліментів на утримання сина позовні вимоги також підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] , 2015 р.н., навчається в ТОВ "Київський ліцей "КІ СКУЛ" на платній основі, в якому вартість навчання в порівнянні з 2022 роком збільшилась з 10000 грн. до 24000 грн. (а.с.84). Крім того, з наданих позивачем медичних висновків, малолітній [PERSON] отримує лікування та перебуває на обліку в у медичному центрі ПП "Клініка "Медіком", що потребує значних витрат (а.с.86-93). З урахуванням цього, вимоги позивача стосовно збільшення розміру аліментів є обгрунтованими. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в повному обсязі. Питання судових витрат позивач залишила за собою.

Outcome: approved