Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що зареєстрований 08 липня\~2022\~року Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району, Харківської області, актовий запис № 145. В обґрунтування зазначила, що 08 липня\~2022\~року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано, про що складено відповідний актовий запис №145. Від спільного життя з відповідачем маємо малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що з відповідачем однією сім?єю вони проживали приблизно до початку\~2024\~року. Протягом останнього року сумісне життя не складалося, відносини поступово погіршувались, вони з дитиною не раз йшли від чоловіка, неодноразово намагалися поновити відносини, проте такого не сталося, між подружжям зникло взаєморозуміння, стали виникати конфліктні ситуації з будь-якої причини. Така нестабільна психологічно емоційна обстановка в сім?ї негативно впливає на стан позивачки, а також розвиток і виховання малолітнього сина. Ухвалою Ленінського\~районного суду\~м.\~Харкова від\~02\~січня 2025\~року відкрито\~провадження по\~справі в\~порядку спрощеного\~позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 23 січня 2025 року провадження у\~справі за\~позовом [PERSON] до\~ [PERSON] про\~розірвання шлюбу зупинено, надано сторонам строк для примирення чотири місяці до 23 травня 2025 року. Ухвалою Холодногірського районного\~суду м.\~Харкова від\~26\~травня 2025\~року відновлено\~провадження у\~справі за\~позовом [PERSON] до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що попри неодноразові намагання вони з дружиною потягом наданого судом строку так і не примирилися. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначив, що сторони не примирилися, тому просить позовні вимоги задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. 08 липня 2022 року [PERSON] , [INFO] уклала шлюб\~з [PERSON] , [INFO] , який було зареєстровано Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району, Харківської області, актовий запис № 145. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 08.07.2022 серії [NUMBER] . Від шлюбу подружжя має сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.12.2022. Шлюбні стосунки між подружжям припинені, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.\~ Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про\~розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Із цією метою судом повно та всебічно з`ясовувано фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховується наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя, вживалися заходів до примирення подружжя. Судом надавався строк для примирення подружжя, однак вжитий захід себе не виправдав, сторони не примирилися, згоди щодо примирення не дійшли. Позивачка наполягає на задоволенні позову. Таким чином причини розірвання шлюбу об`єктивні, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Сторони не створили міцної сім`ї, внаслідок відсутності взаєморозуміння, конфліктів, припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. У відповідності до вимог ч. 1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і тоді суд відповідно\~ст. 112 СК України\~з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Беручи до уваги взаємостосунки, що склалися між подружжям, небажання позивача надалі підтримувати сімейні взаємовідносини, а також те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов судом задоволений у повному обсязі, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею витрати зі сплати судового збору у сумі 1211,20 грн. Суду не надано доказів про звільнення відповідача від сплати судового збору.

Outcome: approved