Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

18.03.2025\~року\~засобами підсистеми\~«Електронний суд»\~від уповноваженого\~представника позивача\~згідно довіреності\~ керівника\~товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~„Пінг Пінг-Понг»\~Ланового\~Є.М.\~в Турківський\~районний суд\~Львівської області\~надійшла позовна\~заява товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг Пінг-Понг»\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості,\~в якій\~позивач просить\~стягнути з\~ [PERSON] на\~користь товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг Пінг-Понг» заборгованість за\~кредитним договором\~№2038967\~від 29.02.2020\~року\~у розмірі\~16300\~грн,\~судовий збір\~у розмірі\~2\~422,40\~грн; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2025\~року у провадження судді Турківського районного суду Львівської області Ференц\~Р.І. передана дана справа. Предметом позову є стягнення заборгованості. Предметом позову є стягнення заборгованості. Зазначений спір відповідно до вимог ст..19 ЦПК України належить до компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, оскільки ч.1 ст.19 ЦПК України\~\~передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно\~ст.23 ЦПК України\~усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції. Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності. Підсудність є розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду. Територіальна підсудність є підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа. Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо. Позовна заява подана особою, яка згідно вимог\~ ст.47 ЦПК України\~наділена цивільною процесуальною дієздатністю. У зв`язку з вище вказаним, справа підсудна Турківському районному суду Львівської області, оскільки ст.ст.23, 27 ЦПК України\~передбачено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування такої особи. Ч.ч.7, 8\~ст.28 ЦПК України\~передбачено, що позови, що виникають із діяльності філії або представництва юридичної особи можуть пред`являтися за їх місцем знаходження, і позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ СТОРІН ПО СПРАВІ. Позиція особи, яка подала позов. Позивач свої вимоги мотивує тим, що відповідач 29.02.2020 року зж ТОВ «Міолан» укладено кредитний договір № 2038967 про надання фінансового кредиту. Відповідач уклав Договір про споживчий кредит № 2038967 від 29.02.2020 р. з ТОВ «Міолан» та на підставі платіжного доручення Пукшин І.Ю. були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 5000 грн. 09.10.2020 року між ТОВ «Міолан» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір факторингу №03/10, а 24.01.2022 року між ТОВ «Діджи фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Пінг Пінг-Понг» укладено договір факторингу №1/15 відповідно до умов якого ТОВ «Діджи фінанс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Пінг Пінг-Понг» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Пінг Пінг-Понг» набуло права грошової вимоги до [PERSON] згідно кредитного договору № 2038967\~від 29.02.2020\~року в розмірі 16300,00\~грн, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 10300,00\~грн, заборгованість за комісією 1000,00 грн. Просить позов задовольнити. Позиція відповідача. Відповідачка не забезпечила самопредставництво, або при допомозі участі у справі свого представника, будучи повідомленою про місце, дату та час розгляду справи належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи підтвердженнями, клопотань на адресу суду не надсилала, причини не прибуття в суд не повідомила. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивачем 18.03.2025\~року подано позовну заяву. 18.03.2025\~року та 24.04.2025\~року позивачем разом з позовною заявою подано клопотання спро сухання справи у відсутність позивача, проти заочного розгляд справи не заперечує. Від представника позивача інших клопотань і заяв на адресу суду не надходило. Відповідачка відзиву та документів до суду не надсилала, письмових пояснень з приводу позовних вимог не надавала, заяви із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не надсилала. Процесуальні дії у справі. Судом вживалися заходи до отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи\~відповідача, з приводу чого постановляється ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. Відповідно до ч.8 ст.187 ЦПК України судом засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» отримано відповідь №1211068 від 19.03.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідно до якої місце реєстрації відповідача [ADDRESS] . Ухвалою суду від 19.03.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу визначено строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву, надіслання копії такого відзиву та доданих до нього документів позивачу і суду, право подати зустрічний позов в строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення. Сторонам роз`яснено що суд має право вирішити спір за наявними у справі матеріалами. Судові засідання про справі призначалися 21.04.2025\~року, 29.04.2025\~року, 01.05.2025\~року, 21.05.2025\~року. Сторони по справі про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином і в передбачений законом порядок, що підтверджується судовою повісткою скерованою на їхнє ім`я. Враховуючи неявку учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд керується вимогами ч.1\~ст.223 ЦПК України, якою передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно вимог\~\~ст..131 ЦПК України\~передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному\~ст.19 ЦПК України за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. Згідно з п. 4 ч. 8\~ст.128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Вимогами\~ст.128\~ЦПК України\~передбачено,\~що відповідач\~викликається до\~суду через\~оголошення на\~офіційному веб-сайті\~судової влади\~України,\~яке повинно\~бути розміщене\~до дати\~відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Суд враховує те, що рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" доставлятимуться відповідно до вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, а згідно п.82 згаданих Правил Рекомендовані листи з позначкою Судова повістка, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з адресатом (одержувачем). У разі відсутності адресата (одержувача), будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Судова повістка. Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого (реєстрованого) листа з позначкою Судова повістка, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до суду. Суд вважає, що немає порушення прав сторін, оскільки справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані щодо своєчасного повідомлення особи про місце і час розгляду справи та якщо не надійшло клопотання про відкладення цього розгляду. Враховуючи норми процесуального закону, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за того, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та в порядку, передбаченому\~ст.280 ЦПК України. 21.05.2025 року по справі постановлено ухвалу, якою призначено провести заочний розгляд справи. Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутність сторін по справі, суд враховує практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків, поведінку заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у справі даних і доказів. Окрім цього, як зазначив ЄСПЛ у справі "Каракуця проти України" (заява №18986/06; п.57) суд зазначив, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (Teuschler v. Germany, №47636/99; Sukhorubchenko v. Russia, №69315/01, § 48; Gurzhyy v. Ukraine, №326/03.). Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у п.35 рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Подібна позиція цього суду викладена, також у рішеннях у справах "Олександр Шевченко проти України" (заява N 8371/02, п.27, та "Трух проти України" заява N 50966/99), де суд наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Судом при розгляді даної справи враховано позицію Верховного Суду відображену в п.34 постанови від 12.03.2019 року по справі №910/9836/18 де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення ЄСПЛ "Богонос проти Росії" від 05.02.2004 року). Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Згідно з ч.4\~ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Водночас, відповідно до вимог ч.2\~ст247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи, відповідні до них правовідносини та зміст спірних правовідносин. 29.02.2020 року між ТОВ «Міолан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2038967 про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) повідача. Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. ТОВ «Міолан» направлено [PERSON] електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого [PERSON] підтверджує прийняття умов Договору про споживчий кредит № 2038967 від 29.02.2020 року, який також знаходиться у власному кабінеті [PERSON] на офіційному веб-сайті ТОВ «Міолан. Відповідно до умов Кредитного договору, до укладення Договору отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до ч.1-2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», ТОВ «Міолан» розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Відповідач уклав Договір про споживчий кредит № 2038967 від 29.02.2020 р. з ТОВ «Міолан» та на підставі платіжного доручення Пукшин І.Ю. були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 5000 грн. 09.10.2020 року між ТОВ «Міолан» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір факторингу №03/10 відповідно до умов якого ТОВ «Міолан» відступило ТОВ «Діджи фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. 24.01.2022 року між ТОВ «Діджи фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Пінг Пінг-Понг» укладено договір факторингу №1/15 відповідно до умов якого ТОВ «Діджи фінанс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Пінг Пінг-Понг» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Пінг Пінг-Понг» набуло права грошової вимоги до [PERSON] згідно кредитного договору № 2038967\~від 29.02.2020\~року в розмірі 16300,00\~грн, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 10300,00\~грн, заборгованість за комісією 1000,00 грн. Кредитним договором № 2038967\~від 29.02.2020 року передбачено, що сторони домовились про те, що цей кредитний договір (індивідуальна частина) є самостійним кредитним договором, що містить істотні умови, укладений у порядку, спосіб а формі, що відповідає вимогам законодавства. Визнання недійним, неукладеним, нікчемним будь-якого додатку, документу, що є частиною цього договору або окремих умов цього договору не має наслідком недійсність, нікчемність або неукладеність цього кредитного договору (індивідуальна частина) в цілому і сторони підтверджують, що уклали б цей кредитний договір індивідуальна частина) і без включення до нього умов, що визнані недійними, нікчемними, неукладеними. Відповідач не повернув своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно із наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором № 2038967\~від 29.02.2020 року в 16300,00\~грн, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 10300,00\~грн, заборгованість за комісією 1000,00 грн. Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази позивача на обгрунтування заявлених вимог, суд, вирішуючи спір між сторонами, виходить з наступних мотивів та норм права. Суд встановив, що між сторонами у справі виникли правовідносини у сфері споживчого кредитування, які регулюються нормами Розділу І «Загальні положення про зобов`язання» та Главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань Книги п`ятої «Зобов`язальне право» Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п.9\~ст.28 ЦПК України\~позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). При укладанні договору сторони керувались ч.1\~ст.634 ЦПК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З огляду на зміст ст..ст.633, 634 ЦК України другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до\~ст..1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за укладеним договором. Статтею 525 ЦК України\~передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2\~ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до\~ст..1054 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2\~ст.1054 ЦК України\~та ч.2\~ст.1050 ЦК України\~наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частині суми кредиту є право позивача, як банку, достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.1\~ст.1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом ст.ст.625, 626, 628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1,2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В\~ст.599 ЦК України\~зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведенні належним чином. Враховуючи те, що судом встановлено факт укладення між сторонами кредитного договору, встановлено факт отримання та користування відповідачем коштами за цим договором та факт їх неповернення у відповідності до умов договору та у строки визначені сторонами, тому суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом, відсотками, штрафів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Цивільне законодавство передбачає заміну кредитора в будь-якому зобов`язанні, за винятком зобов`язань, нерозривно пов`язаних з особою кредитора (ст.515 ЦК України). При цьому заборона на відступлення права вимоги має встановлюватися законом або договором. Враховуючи те, що судом встановлено факт укладення кредитного договору, договору про відступлення права вимоги, встановлено факт отримання та користування відповідачкою коштами за кредитним договором та факт їх неповернення у відповідності до умов договору та у строки визначені сторонами, тому суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості. Таким чином, оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 2038967\~від 29.02.2020\~року щодо своєчасності повернення кредиту та плати за користування кредитом належним чином не виконувала, то є підстави для задоволення позову та стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 2038967\~від 29.02.2020\~року в розмірі 16300,00\~грн, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 10300,00\~грн, заборгованість за комісією 1000,00 грн, оскільки позивачем доведені обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог. Розподіл судових витрат між сторонами. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору та витрат на правничу (правову) допомогу. Згідно з ч. 1\~ст.141 ЦПК України\~в редакції\~Закону України №2147-VSSS від 03.10.2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В поданому позові позивач просить стягнути з відповідача судові витрати. Вимогами ч.2 п.1\~ст.141 ЦПК України\~встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Окрім цього, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову. Згідно долученої до позовної заяви платіжної інструкції в національній валюті №2038967 від 10.03.2025\~року вбачається, що позивачем у ПуАТ\~«КБ „Акорд-Банк» було оплачено\~судовий\~збір\~у сумі\~2422,40\~грн,\~що\~підтверджується\~випискою про\~зарахування\~судового\~збору до\~спеціального\~фонду\~державного бюджету\~України,\~сформованою\~автоматизованою\~системою документообігу\~суду. Велика\~Палата\~Верховного\~Суду у\~постанові\~від\~16\~листопада\~2022\~року\~у\~справі №\~916/228/22\~(провадження\~№\~12-26гс22)\~зазначила,\~що\~Верховний\~Суд застосовує\~коефіцієнт\~0,8\~для\~пониження\~відповідного розміру\~ставки\~судового\~збору в\~разі\~подання\~до суду\~процесуальних\~документів,\~передбачених\~частиною\~другою статті\~4\~Закону\~України\~«Про судовий\~збір»,\~в\~електронній\~формі.\~Особи,\~які\~після\~04\~жовтня\~2021\~року\~подають\~до суду\~документи\~в\~електронній формі\~з\~використанням\~системи «Електронний\~суд»,\~мають\~правомірні\~очікування,\~що\~розмір\~судового збору,\~який\~підлягає\~сплаті ними,\~у\~такому\~разі буде\~розрахований\~із\~застосуванням понижуючого\~коефіцієнта,\~що\~прямо\~передбачено в\~Законі\~України\~«Про судовий\~збір».\~Аналогічний\~висновок\~також зробив\~Верховний\~Суд\~у складі\~судді\~Касаційного\~цивільного суду від 27 лютого 2023 року у справі №199/782/21 (провадження № 61-1323ск23). Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, зважаючи вимогу позивача про стягнення з відповідачки оплачений ним судовий збір, суд задовольняє таку вимогу, і приходить до висновку, що з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача оплачений ним судовий збір. Стосовно витрат на професійну правову (правничу) допомогу суд враховує наступне. Позивач обґрунтовує доводи тим, що приведено попередній розрахунок судових витрат 6000\~грн витрати на правничу допомогу. Позивач уклав із адвокатом Білецький Б.М. Договір про надання правової допомоги № 43657029 від 01.11.2024\~року. Відповідно до цього договору правовою допомогою є представництво у цивільній справі на стадії розгляду справи судом першої інстанції. Фактичний розмір винагороди (гонорару) за надані послуги професійної правничої допомоги в рамках розгляду справи в суді першої інстанції становить 6000,00 грн, що підтверджується Актом про отримання правової допомоги від 03.03.2025 року, детальним описом робіт. Вказані документи підтверджують факт надання адвокатом відповідачу юридичних послуг, їх обсяг та вартість, а тому є саме тими доказами, на підставі яких встановлюється розмір витрат на правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Велика Палата Верховного Суду у Додатковій постанові від 19.02.2020\~року по справі N 755/92і 5/ 15-ц (провадження N 14-382цс19) зазначила наступне - у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 25.03.2021\~р. по справі №905/717/20 зазначив таке: «У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися па критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ПІК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям». Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 15.05.2020\~року по справі № 910/5410/19 зазначила: «..При цьому, як вірно зазначив апеляційний суд, самі лише посилання на неспівмірність витрат та незгода із сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви позивача про розподіл судових витрат.» Зважаючи на викладене, позивачем доведено належними та допустимими доказами понесення витрат за надання правової допомоги. Так, згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. У п.9 ч.1 ст.1 закону №5076-VI установлено, що представництво є видом адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Згідно п.6 ч.1 ст.1 закону №5076-VI інші види правової допомоги є видами адвокатської діяльності щодо надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення Відповідно до ст.19 закону №5076-VI видами адвокатської діяльності є надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування в кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адмінвідповідальності під час розгляду справи про адмінправопорушення; надання правової допомоги свідку в кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адмінправопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача в кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших держорганах, перед фізичними та юридичними особами; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо іншого не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ; надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань. Окрім цього, адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Вирішуючи подану заяву за встановлених обставин, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується звернення до суду, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи характер виконаної представником відповідача роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи, що позов про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу задоволено, а в задоволенні позову в частині визнання квартири спільною сумісною власністю чоловіка та жінки, які проживали без шлюбу відмовлено, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви. При вирішенні даної заяви судом враховано те, що згідно п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено, що підтверджується позиціями висловленими об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019\~року у справі № 922/445/19, від 22.01.2021\~року у справі № 925/1137/19, а також Верховним Судому складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02.12.2020\~року у справі №317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03.02.2021\~року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17.02.2021\~року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 25.05.2021\~року по справі № 910/7586/19, та від 15.06.2021\~року по справі № 159/5837/19. З огляду на вище вказане, суд дійшов до переканання, що вимога про стягнення судових витрат на професійну правову (правничу) допомогу підлягає до задоволення, підлягає до стягнення з відповідачки в користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг Пінг-Понг» витрати на професійну правову (правничу) допомогу у розмірі 6000,00\~грн. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Також відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову, оскільки такі не обиралися. На переконання суду, враховуючи подані докази і наведені аргументи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення. Водночас, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (заява N\~4909/04), що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.\~1 ст.\~6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.\~58 рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994\~року, серія A, №303-A, п.\~29). Також згідно з п.\~41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Також відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову, оскільки такі не обиралися.

Outcome: approved