Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1. 22 квітня 2025 року [PERSON] (далі позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Шумський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального Міністерства юстиції з вимогою про визнання батьківства. 2. Позов обґрунтований тим, що позивач [PERSON] , є матір`ю малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . При реєстрації народження сина запис про батька був зроблений за її вказівкою, на підставі вимог частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, оскільки на момент народження дитини шлюб між нею та відповідачем [PERSON] не укладався. Окрім того, після народження дитини оформлення свідоцтва про її народження потребувало обов`язкової присутності обох батьків, подання їх паспортів та підписання спільної заяви. У зв`язку з тим, що відповідач перебуває за кордоном, а також через відсутність достатньої правової обізнаності та належної підготовки, оформити документ у такий спосіб було неможливо. Вказує, що відповідач [PERSON] є біологічним батьком дитини, про що позивач повідомила останнього ще під час взяття на облік у зв`язку із вагітністю. Відомості про нього зазначені також у медичній документації, пов`язаній із перебігом вагітності та народженням дитини. Окрім того, за ініціативою відповідача, позивач разом із дитиною переїхала жити до нього за кордон, де останній створив для дитини належні умови проживання, забезпечує її матеріально, проявляє себе як відповідальний та турботливий батько. Його участь у житті дитини є сталою, безперервною та триває по сьогоднішній день. Зазначає, що відповідач [PERSON] щиро визнає себе батьком дитини та виявляє бажання юридично закріпити цей статус для забезпечення дотримання прав дитини: на стабільне матеріальне забезпечення, спадкові права, соціальні гарантії, юридичне оформлення родинного зв`язку та стабільності у майбутньому. Вважає, що визнання відповідача батьком малолітнього [PERSON] повністю відповідає інтересам дитини, окрім того, [PERSON] ніколи не заперечував свого батьківства щодо народженої дитини. На підставі вищенаведеного, просила позовні вимоги задовольнити. 30 квітня 2025 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, у якому останній позовні вимоги позивача визнав, вказав на їх обґрунтованість, а також такі, що відповідають найкращим інтересам дитини. Зазначив, що дійсно являється біологічним батьком малолітнього [PERSON] , визнає своє батьківство та усвідомлює всі обов`язки, які випливають із цього статусу. Вказав, що незважаючи на те, що на момент народження він з матір`ю дитини не перебували в зареєстрованому шлюбі, останній завжди визнавав себе батьком дитини і від самого початку прагнув брати активну участь у житті та вихованні сина, докладати усіх можливих зусиль для забезпечення його матеріального благополуччя, фізичного і психологічного розвитку, створення для нього стабільного середовища. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала суду заяву, згідно якої просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився засобами поштового зв`язку надіслав суду заяву, згідно якої просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, у зв`язку із його проживанням за межами України. Представник третьої особи Шумського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилась представила суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 23 квітня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 06 травня 2025 року. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 06 травня 2025 року справу призначено до судового розгляду на 21 травня 2025 року. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 5. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Шумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 89. При реєстрації дитини відомості про батька у Книзі реєстрації народжень були записані за вказівкою позивача [PERSON] , відповідно до частини першої статті 135 СК України, а саме в графі «батько» зазначено « [PERSON] , громадянин України». Прізвище дитини зазначене як « [PERSON] », що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька дитини відповідно до частини першої ст. 135 СК України № 00043256988 від 24.01.2024 р. 6. Відповідно до копій медичної документації, пов`язаної із перебігом вагітності та народженням дитини, а саме, індивідуальної карти вагітної та породіллі №28, історії вагітності та пологів № 3815/239, вбачається, що в графі прізвище чоловіка зазначено - [PERSON] . 7. Відповідно до копії заяви [PERSON] посвідченої 14.04.2025 р. нотаріусом Бартошом Левандовським у м. Варшава вбачається, що останній визнає своє батьківство відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . 8. Із оглянутих у судовому засіданні фотосвітлин, що додані позивачем до матеріалів справи, вбачається, що відповідач на даний час проживає разом із своєю дитиною та його матір`ю, родина відпочиває разом, святкує день народження сина. ІV. Оцінка Суду. 9. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановлену цим кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 10. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. 11. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. 12. Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України. 13. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. 14. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. 15. Відповідно до роз`яснень п. 9 вищевказаної Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). 16. Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. Верховний Суд у постановах від 11 липня 2023 року в справі № 449/433/22 (провадження № 61-4176св23), від 17 лютого 2021 року в справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 21 березня 2018 року в справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18) виснував, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved