Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

У квітні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 24.01.2014 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, постійні сварки. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя і примирення є неможливим, а збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дитини, тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою суду від 09.04.2025 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заву про розгляд справи у її відсутності, в заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання був належним чином повідомлений шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення, однак судова повістка не була вручена під час доставки та була повернута до суду, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, отже відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений. Крім того, судом було здійснено виклик відповідача оголошенням, яке розміщено на сторінці веб-сайту суду офіційного веб-порталу "Судова влада України". У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін. Дослідивши докази в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 24.01.2014, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 24.01.2014 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.10). Сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, подружнє життя сторін не склалося, примирення неможливе, про що зазначено у позовній заяві. Доказів протилежного суду не надано. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу, є виключним правом того, хто у зв`язку із шлюбом змінив своє прізвище, позивачка просить суд відновити їй дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved