Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 04.09.2020 Виконавчим комітетом Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 36; змінити дошлюбне прізвище на « [PERSON] ». Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося із-за різних характерів та поглядів на життя, на ґрунті яких між ними виникали суперечки та непорозуміння. Шлюбно-сімейних відносин сторони не підтримують, спільного бюджету не мають та проживають окремо. Шлюб між ними має формальний характер. Сім`я фактично розпалась, в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Позивач вважає, що примирення з відповідачем та подальше спільне життя неможливе. Ухвалою судді від 09.04.2025 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії даної ухвали суду подати відзив на позовну заяву, у передбаченому порядку ст. 191 ЦПК України. Одночасно роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. Ухвалою судді від 13.05.2025 здійснено перехід з розгляду справи у спрощеному провадженні без виклику сторін до розгляду з викликом сторін на 28.05.2025. Сторони про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до приписів ст. 128, 130, 131 ЦПК України, зокрема, шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 04.09.2020 Виконавчим комітетом Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 36, про що свідчить оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.09.2020, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] свідчить про те, що [INFO] у сторін народився [PERSON] . Подані позивачем докази визнаються судом достовірними, належними та допустимими, які в своїй сукупності є достатніми для встановлення обставин, що мають значення для справи. Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глав 3, 11 Розділу ІІ Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною другою ст. 36 СК України передбачено, що шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статей 104, 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що збереження шлюбу між сторонами суперечитиме інтересам позивача, примирення між сторонами та подальше спільне життя подружжя не можливе, оскільки намірів для поновлення шлюбних відносин позивач не має. З урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Судові витрати слід залишити за позивачем за заявою, що міститься в позові.

Outcome: approved