Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

У червні 2024 року Акціонерне товариство «Кредобанк» (далі АТ «Кредобанк») звернулося до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом, у якому просило стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] 88567,15 грн заборгованості за кредитним договором та вирішити питання розподілу судового збору. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 21 грудня 2017 року АТ «Кредобанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №\~14446/2017, за умовами якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а останній повернути його, сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також комісію та інші передбачені договором платежі у визначені ним строки. 21 грудня 2017 року у забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором АТ «Кредобанк» та [PERSON] уклали договір поруки, за умовами якого остання зобов`язалася відповідати перед кредитором за виконання позичальником своїх зобов`язань у повному обсязі, зокрема, сплатити заборгованість позичальника кредитору протягом 7 календарних днів з моменту невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором №\~14446/2017. У порушення умов кредитного договору відповідач не виконував належним чином свої зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 22 квітня 2024 року утворилась заборгованість за кредитним договором №\~14446/2017 від 21 грудня 2017 року у сумі 88567,15 грн, з яких 79319,70 грн заборгованість за кредитом, 4338,28 грн заборгованість за процентами, 4909,17 грн штраф за невиконання не грошових зобов`язань щодо страхування предмета застави. Ухвалою від 17 червня 2024 року Кременчуцький районний суд Полтавської області цивільну справу передав за підсудністю на розгляд Автозаводського районного суду міста Кременчука, який ухвалою від 26 липня 2024 року відкрив провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 14 серпня 2024 року до суду надійшов відзив відповідачів на позовну заяву, у якому вони просили відмовити у задоволенні позову АТ «Кредобанк» у частині стягнення з них 30597,70 грн, посилаючись на те, що на час звернення до суду заборгованість за основою сумою кредитного договору №\~14446/2017 від 21 грудня 2017 року становила 53469,45 грн, а не 79319,70 грн, як зазначив позивач. Окрім того, вважають неправомірним нарахування 4338,28 грн процентів за прострочення сплати боргу, оскільки вони регулярно здійснювали платежі і не допускали порушення графіку його сплати; позивач не повідомив їх про зміну процентної ставки. Також зауважили про те, що штраф не підлягає нарахуванню до закінчення військового стану, а штраф за невиконання не грошових зобов`язань за страхування предмета застави нарахований неправомірно, оскільки заборгованість перед страхувальником відсутня. Таким чином, відповідачі не погоджуються з вимогами позивача про стягнення з них 25850,25 грн основного боргу, 4338,28 грн прострочених процентів, а також 4909,17 грн неправомірно нарахованого штрафу за невиконання зобов`язань щодо страхування предмета застави. Суд не знайшов підстав для розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження, оскільки відповідачі не навели достатніх та переконливих аргументів для необхідності розгляду справи в загальному позовному провадженні, а розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження жодним чином не обмежує учасників справи у здійсненні ними усіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Окрім того, суд не вбачає підстав для залучення до участі у справі Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» в якості третьої особи, оскільки заявник не обґрунтував яким чином судове рішення може вплинути на права та обов`язки цієї особи. Також суд вважає необґрунтованими доводи відповідачів щодо зловживання позивачем процесуальними правами, та виходить із відсутності підстав для вжиття до АТ «Кредобанк» передбачених статтею 44 ЦПК України заходів. 13 вересня 2024 року позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, у якій просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] 65167,15 грн заборгованості за кредитним договором, з яких: 60074,76 грн заборгованість за тілом кредиту, 256,30 грн заборгованість по процентах, 4836,09 грн нарахованого до початку воєнного стану штрафу за невиконання умов кредитного договору щодо страхування предмета застави, а також 3028,00 грн сплаченого судового збору. Окрім того, позивач надав свої пояснення щодо наведених у відзиві заперечень, у яких зазначив, що на момент укладення кредитного договору сторонами обумовлено значення змінюваної процентної ставки на перший період дії ставки (з дати укладення кредитного договору до 31 грудня 2019 року) 13,99 % річних; починаючи з 01 січня 2020 року встановлюється змінювана процентна ставка; сума щомісячного платежу складається з процентів та основної заборгованості (тіла кредиту) і становить з 01 серпня 2022 року по 01 червня 2023 року по 3500,00 грн щомісячно (ануїтентний платіж). Починаючи з липня 2023 року протягом строку кредитного договору процентна ставка за кредитом неодноразово змінювалась, відтак сума щомісячного платежу зростала порівняно з сумою, вказаною у графіку платежу, за рахунок збільшення суми платежу за процентами. Однак [PERSON] платив сталу суму, яка вказана у графіку станом на дату підписання додаткової угоди, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитом; початок прострочення виконання зобов`язань внаслідок недоплати підвищеної суми процентів у складі щомісячного платежу настав 01 липня 2023 року; підняття процентної ставки мало місце: з 01 жовтня 2022 року до 12,43% річних, з 01 січня 2023 року - до 14,89 % річних, з 01 липня 2023 року до 16,65 % річних, з 01 квітня 2024 року - до 17,87% річних. У зв`язку з тим, що відповідач після подання позовної заяви здійснив часткове погашення заборгованості, сума позовних вимог, які заявляє позивач, складає 65167,15\~грн. Також позивач зауважив, що оскільки [PERSON] не повідомляв про зміну поштової адреси, банк направив лист-повідомлення про зміну процентної ставки на останню фактичну адресу проживання відповідача, що вказана у Анкеті-Заяві та кредитному договору. З 01 липня 2023 року змінено розмір змінюваної процентної ставки та відповідно збільшено розміри платежів за відсотками та вказано загальний розмір платежу з цієї дати, про що відображено у розрахунку заборгованості колонка «Відсоткова ставка». Отже, банк змінював процентну ставку у відповідно до вимог, визначених кредитним договором. Також позивач зазначив, що за невиконання обов`язків, визначених пунктом 10.1.3.3 кредитного договору позичальник сплачує штраф у розмірі 0,4% від суми заборгованості за кредитом щомісячно. Відтак, обов`язок щодо страхування транспортного засобу [PERSON] не виконав, а договір страхування, долучений до відзиву на позов, наведеного не спростовує, а навпаки підтверджує факт такого порушення з огляду на те, що його дія закінчилась 21 грудня 2019 року, а нові договори не укладались. З огляду на це, штраф за невиконання умов кредитного договору по страхуванню предмету заставив у сумі 4836,09 грн є таким, що підлягає до сплати. Окрім того, позивач послався на відсутність підстав для залучення третьої особи до участі у справі. 25 листопада 2025 року до суду надійшла заява [PERSON] , у якій він просив долучити до матеріалів справи в якості доказів квитанції про сплату 63400,84 грн за страхування предмета застави у період із 21 грудня 2027 року по 20 березня 2022 року, а також лист від страхової компанії про підтвердження сплати страхових платежів за період 2017-2018 роки. Також 25 листопада 2024 року на адресу суду надійшло клопотання [PERSON] про відкладення розгляду справи для укладення мирової угоди. 27 січня 2025 року до суду надійшло клопотання представника [PERSON] адвоката Остахова П.\~В., у якому він просив відкласти розгляд справи у зв`язку з направленням 15 січня 2025 року пропозиції АТ «Кредобанк» про укладення мирової угоди, яку останній отримав 20 січня 2025 року; повідомив щодо неможливості участі у судовому засіданні 27 січня 2025 року у зв`язку з участю в іншому процесі; просив долучити до матеріалів справи копію заяви-пропозиції на укладення мирової угоди у цій справі. 27 лютого 2025 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про відкладення розгляду справи у зв`язку з ненадходженням відповіді позивача на їх заяву про укладення мирової угоди. 14 квітня 2024 року до суду звернувся представник [PERSON] адвоката Остахов П.\~В. із заявою, у якій просив відкласти розгляд справи у зв`язку з ненадходженням відповіді позивача на заяву позивачів про укладення мирової угоди. 19 травня 2025 року цей представник відповідач звернувся до суду з клопотанням, у якому просив суд урахувати під час ухвалення рішення висновки щодо застосування норм права, викладені у наведених ним постановах Верховного Суду та рішеннях ЄСПЛ, у задоволенні позову АТ «Кредобанк» просив відмовити. 28 травня 2025 року позивач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи; у матеріалах справи наявна заява представника позивача, у якій він просить розглянути справу без участі представника АТ «Кредобанк», позов задовольнити в повному обсязі. У зв`язку з відсутністю відповіді позивача на пропозицію відповідачів щодо укладення мирової угоди у цій справі, суд виходить із відсутності такої згоди. Відповідачі у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи; представник [PERSON] адвокат Остахов П.\~В. звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, просив у позові відмовити; подав до суду клопотання про усунення протиріч, викладених в позовній заяві, а також клопотання, у якому просив під час ухвалення судового рішення врахувати викладені у відзиві та клопотаннях доводи, а також звернення позивача до суду до закінчення строку дії кредитного договору, окрім того, просив урахувати правову позицію Верховного Суду та порушення позивачем вимог статті 44 ЦПК України. Згідно з частиною першою статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За правилами частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Суд установив, що 07 грудня 2017 року [PERSON] та АТ «Кредобанк» підписали Анкету-Заяву №\~14446/2017 на отримання автомобільного кредиту. 21 грудня 2017 року [PERSON] та АТ «Кредобанк» уклали кредитний договір №\~14446/2017, за умовами якого банк видає позичальнику кредит у сумі 299494,92 грн на строк до 20 грудня 2024 року для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки «CHERY», а також оплати страхування від нещасних випадків на суму 8694,92 грн. 21 грудня 2017 року АТ «Кредобанк» та [PERSON] уклали договір поруки, за умовами якого остання зобов`язалася відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] своїх зобов`язань у повному обсязі. Відповідно до меморіальних ордерів від 22 грудня 2017 року №\~75548000 та 75547582 АТ «Кредобанк» перерахувало [PERSON] 8694,92 грн та 290800,00 грн відповідно. Зазначене також убачається з виписки по особовим рахункам [PERSON] за період із 21 грудня 2017 року по 22 квітня 2024 року. 05 липня 2022 року [PERSON] та АТ «Кредобанк» уклали додатковий договір №\~1 до кредитного договору, яким погодили змінити порядок погашення позичальником заборгованості шляхом підписання нового графіку платежів. Відповідно до пунктів 3.2-3.3 кредитного договору за користування кредитом встановлюється змінювана процентна ставка. На момент укладення кредитного договору сторонами обумовлено значення змінюваної процентної ставки на перший період дії ставки (з дати укладення кредитного договору до 31 грудня 2019 року ) 13,99 % річних, починаючи з другого та всіх наступних періодів дії ставки проценти за користування кредитом сплачуються відповідно до встановленого для цих періодів значення змінюваної процентної ставки. За правилами пунктів 3.7 та 3.8 кредитного договору про зміну процентної ставки банк повідомляє позичальника шляхом надсилання письмового повідомлення на поштову адресу позичальника, вказану у кредитному договорі. У випадку зміни поштової адреси позичальником або інших зобов`язаних осіб, позичальник зобов`язується повідомити письмово про це банк та вказати актуальну поштову адресу. У разі не повідомлення позичальником вищевказаного, надсилання кореспонденції на зазначену в кредитному договору поштову адресу вважається виконанням банком зобов`язання щодо повідомлення про зміну процентної ставки. За інформацією з розрахунку заборгованості за договором кредиту № 14446/2017 від 21\~грудня 2017 року станом на 22 квітня 2024 року загальна сума заборгованості [PERSON] становить 88567,15 грн, з яких: 79319,70 грн тіло кредиту, 4338,28 грн відсотки, 4909,17 грн штраф за невиконання не грошових зобов`язань. З урахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог, сума заборгованості за наведеним вище кредитним договором становить 65167,15 грн, з яких: 60074,76 грн тіло кредиту, 256,30 грн відсотки, 4836,09 грн штраф за невиконання не грошових зобов`язань. На підтвердження наведеного АТ «Кредобанк» надало виписку по особовим рахункам [PERSON] за період із 21 грудня 2017 року по 06 вересня 2024 року, а також розрахунок заборгованості за договором кредиту № 14446/2017 від 21 грудня 2017 року станом на 06 вересня 2024 року. Відповідачі не заперечують факту укладення кредитного договору № 14446/2017 від 21\~грудня 2017 року та одержання кредиту в сумі 299494,92 грн. Так, за наведеними у відзиві на позовну заяву доводами відповідачів на час звернення до суду заборгованість за основою сумою кредитного договору №\~14446/2017 від 21 грудня 2017 року становила 53469,45 грн, а не 79319,70 грн, як зазначив позивач. При цьому після зменшення позовних вимог позивачем, заперечуючи проти заявлених нових сум основного боргу та відсотків, представник [PERSON] послався на довідку №\~77-15241 кі/24 від 26 червня 2024 року про стан заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 14446/2017 від 21 грудня 2017 року, зокрема, просив усунути викладені у позовних вимогах протиріччя. Суд не вбачає підстав для врахування даних наведеної довідки, яка видана до складення позивачем нового розрахунку заборгованості та зменшення ним розміру позовних вимог. При цьому суд звертає увагу, що попередній розрахунок заборгованості [PERSON] стосується іншого періоду. Окрім того, посилаюсь на завищення банком розміру заборгованості за тілом кредиту на 4155,06 грн та стверджуючи про те, що заборгованість [PERSON] перед кредитором становить 56176,00 грн, його представник наведені доводи належним чином не обґрунтував, власних розрахунків не надав. Натомість посилання відповідачів на неповідомлення позичальника щодо зміни процентної ставки за кредитним договором спростовані наданими позивачем повідомленнями про зміну процентної ставки, направленими на адресу [PERSON] . Суд не бере до уваги висновки Верховного Суду, на які посилається представник відповідача, оскільки вважає їх не релевантними відносно обставин справи, що розглядається. Щодо доводів представника відповідача про звернення позивача до суду до закінчення строку дії кредитного договору, суд звертає увагу, що це не суперечить, зокрема, положенням частини другої статті 1050 ЦК України та частини четвертої статті 16 Закону України від 15 листопада 2016 року №\~1734-VIII «Про споживче кредитування». Стверджуючи про відсутність заборгованості перед страхувальником, [PERSON] посилається на квитанції за період із 21 грудня 2017 року по 20 березня 2022 року та лист страхової кампанії про підтвердження сплати страхових платежів за період 2017-2018 роки. За доводами ж позивача договір страхування закінчився 21 грудня 2019 року, отже відповідач не виконував визначених пунктом 10.1.3.3 кредитного договору обов`язків щодо страхування предмета застави протягом 2020-2024 років, у зв`язку з чим сума штрафу у розмірі 0,4% від суми заборгованості становить 4836,09 грн. При цьому позивач не спростував надані [PERSON] квитанції щодо сплати страхового платежу, зокрема за 2020-2022 роки. Ураховуючи, що з наданих позивачем розрахунків заборгованості неможливо встановити періоду нарахування штрафу за невиконання не грошових зобов`язань, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачів 4836,09 грн. Згідно з частинами першою та шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частинами першоютретьою статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову АТ «Кредобанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, на загальну суму 60331,06 грн, з яких 60074,76 грн заборгованість за тілом кредиту, 256,30 грн заборгованість по процентах. Окрім того, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 2803,32 грн судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial