Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

У січні 2025 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі - ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування»), через адвоката Каплю А.С. (свідоцтво, ордер, а.с. 5, 6), звернулось до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить суд стягнути з відповідача 9 645,46 грн та 3 028,00 грн судового збору. Вимоги мотивовано тим, що 09 грудня 2021 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «Феррара Групп» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 5269/21-Т/К/02, згідно з яким позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого автомобіля «Ford Transit», державний номерний знак (далі - д.н.з) [NUMBER] , його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП). 06 січня 2022 року у м. Києві по просп. Науки, буд. 10, сталася ДТП за участю автомобіля «Ford Transit», д.н.з [NUMBER] , та автомобіля «Hyudai Sonata», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в результаті порушення останнім правил дорожнього руху було пошкоджено застрахований позивачем транспортний засіб. Вина водія [PERSON] підтверджується постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 18 травня 2022 року справа № 752/1828/22. Позивач відповідно до страхового акту № 006.00035722-1 від 29 червня 2022 року визнав ДТП страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 14 670,00 грн, які 30 червня 2022 року виплатив своєму страхувальнику. Цивільно-правова відповідальність винуватця водія [PERSON] , який керував автомобілем «Hyudai Sonata», д.н.з. [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № ЕР-205882161, виданого Товариством з додатковою відповідальністю (далі - ТДВ) «СК «Кредо». Повідомляє, що відповідальність ТДВ «СК «Кредо» обмежується умовами полісу в межах 130 000,00 грн, франшиза встановлена у розмірі 2 500,00 грн. ТДВ «СК «Кредо» за заявою позивача здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 5 024,54 грн. Оскільки відповідно до страхового акту від 29 червня 2022 року позивач виплатив страхувальнику 14 670,00 грн, то різниця між фактичним розміром шкоди та виплатою страхового відшкодування склала 9 645,46 грн, які підлягають стягненню з відповідача. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року справу за підсудністю передано для розгляду до Голосіївського районного суду міста Києва (а.с.35). Протоколом автоматизованого розподілу судової справі між суддями від 26 лютого 2025 року, головуючим суддею визначено суддю А.В. Слободянюк (а.с.41). Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва 27 лютого 2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки (а.с.44,45). Відповідно до інформації № 126835685 від 27 лютого 2025 року в ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва» реєстрація місця проживання [PERSON] не знайдено (а.с.43). За останньою відомою адресою проживання відповідача (а.с. 18) суд направляв копії ухвали про відкриття провадження та позовну заяву з додатками, поштові відправлення повернулось до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.53). Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Окрім того, на офіційному сайті веб-сайті судової влади України 03 березня 2025 року розміщено оголошення про розгляд справи (а.с.49). Відповідач не скористався правом подачі відзиву на позовну заяву. На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши надані позивачем матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, суд дійшов вступного висновку. Судом встановлено, що 09 грудня 2021 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «Феррара Групп» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 5269/21-Т/К/02 «ALL RISKS», згідно з яким позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого автомобіля «Ford Transit», д.н.з [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] (а.с.7-14). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] ТОВ «Феррара Групп» є власником транспортного засобу «Ford Transit», д.н.з [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , дата реєстрації - 14 лютого 2020 року (а.с.16). Постановою Голосіївського районного суду міста Києві від 18 травня 2022 року у справі № 752/1828/22 було встановлено, що 06 січня 2022 року близько 00:24 водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Hyudai», д.н.з. [NUMBER] , в м. Києві по просп. Науки, буд. 10, при зміні напрямку руху не переконався у безпечності маневру та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Ford», д.н.з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався прямо. Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Водій [PERSON] допустив порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладання адміністративного стягнення (а.с.18). У відповідності з частини четвертої, шостої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Отже, позивач звільнений від доказування підстав для звернення до суду із вказаним позовом, оскільки останній має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, - [PERSON] , вина якого у настанні дорожньо-транспортної пригоди в даному випадку встановлена і не підлягає доказуванню. Відповідно до полісу ЕР-205882161, діючого на дату ДТП 06 січня 2022 року, цивільно-правова відповідальності водія автомобіля «Hyudai Sonata», д.н.з. [NUMBER] , застрахована ТДВ «СК «Кредо» (а.с.29). 06 січня 2022 року водій транспортного засобу «Ford Transit», д.н.з [NUMBER] , [PERSON] подав до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» заяву про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу № 5269/21-Т/К/02 від 09 грудня 2021 року (а.с.15). На підставі Акта огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 06 січня 2022 року, страхового Акта № 006.00035722-1 від 29 червня 2022 року, рахунку-фактури № Охр-000122 від 27 червня 2022 року, розрахунку страхового відшкодування від 29 червня 2022 року, позивачем здійснено виплату страхового відшкодування ТОВ «Феррара Групп» у розмірі 14 670,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням № 32652033 від 30 червня 2022 року (а.с.19, 22-25). ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на адресу ТДВ «СК «Кредо» направляло претензію на суму 14 670,00 грн № 040722-595/р від 04 липня 2022 року (а.с.26). За повідомленням ТДВ «СК «Кредо» № 1406 від 23 червня 2023 року страхове відшкодування становить 5 024,54 грн, які були перераховані ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на його реквізити (а.с. 27). Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Згідно ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є в тому числі діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. При цьому, нормою ст.1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Положеннями ст.22 ЦК України закріплено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків належать і витрати, яких особа зазнала зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Положеннями ст.ст.3, 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон України № 1961-ІV), ст.ст.979, 980 ЦК України передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників (страхувальників) наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. За змістом ст.ст.1, 17 Закону України 1961-ІV, ст.981 ЦК України договір обов`язкового страхування, яким особа страхує свою цивільно-правову відповідальність, укладається у письмові формі, зокрема, шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва - поліса. Відповідно до вищевказаного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР 205882161 ліміт за шкоду, заподіяну майну потерпілого, становить 130 000,00 грн. (а.с. 29). За змістом ст.ст.12, 22 Закону України 1961-ІV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим-юридичним особам страховик відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Згідно ст.ст.28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», різновидом шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого, є шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як встановлено, позивач здійснив виплату ФОП [PERSON] , який здійснював відновлювальний ремонт автомобіля, в розмірі 14 670,00 грн (а.с. 25). Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом № ЕР 205882161 у ТДВ «СК «Кредо», то останнє,

Outcome: approved