Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 листопада 2021 року між ТОВ «Мілоан» і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 102898276, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. 16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 16072024, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 16 липня 2024 року до договору факторингу № 16072024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 20 015,00 грн, з яких: 5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 015,00 грн сума заборгованості за відсотками. Також, 17 жовтня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 2481405, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. 11 серпня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 11082023, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 11 серпня 2023 року до договору факторингу № 11082023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в розмірі 27\~918,94 грн, з яких: 9400,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 18\~518,94 грн сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам вказаних договорів, відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання. Після відступлення ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до [PERSON] , остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. Враховуючи вказані обставини, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 47\~933,94 грн і судові витрати. За ухвалою суду від 14 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання; відповідач відзив на позов суду не направила. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 15 листопада 2021 року між ТОВ «Мілоан» і [PERSON] було укладено в електронній формі договір про споживчий кредит № 102898276, який підписано електронним підписом позичальника з використанням одноразового ідентифікатора S64749, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 5 000,00 грн, строком кредитування 30 днів до 15 грудня 2021 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0.01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, або стандартної процентної ставки в розмірі 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с. 7-11,12,13). 16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 16072024, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 16 липня 2024 року до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 20 015,00 грн, з яких: 5000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу;\~15 015,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 15-16,17,18). Згідно долученого до позову розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором № 102898276 становить 20 015,00 грн і складається із: 5000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу;\~15 015,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 19-20). Крім того, 17 жовтня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2481405, який було підписано електронним підписом позичальника із застосуванням одноразового ідентифікатора Т710, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 9 400,00 грн, зі сплатою стандартної процентної ставки в розмірі 726,35 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,99% за один день користування кредитом, строком кредитування 30 днів до 16 листопада 2021 року (а.с. 27-33,34,35-36). Додатковим договором від 16 листопада 2021 року було продовжено строк користування кредитом до 17 грудня 2021 року (а.с.37,38,39-40). 11 серпня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 11082023, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 11 серпня 2023 року до договору факторингу № 11082023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в розмірі 27\~918,94 грн, з яких: 9400,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 18\~518,94 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 41-43,44,45). Згідно долученого до позову розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором № 2481405 становить 27\~918,94 грн і складається із: 9400,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 18\~518,94 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 46-47). Підстав вважати, що надані розрахунки заборгованості невірні немає, оскільки вони не спростовані відповідачем. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639\~ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з вимогами ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Законом України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3\~цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаних договорів позики, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з абз. другим частини другої статті 639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином,\~оскільки відповідач\~умови кредитних\~договорів належним\~чином не\~виконувала,\~жодних заперечень\~щодо цього\~суду не\~надала,\~право вимоги\~за цими\~договорами перейшло\~до позивача,\~то суд\~вважає за\~необхідне,\~задовольняючи позовні\~вимоги,\~стягнути з\~ [PERSON] \~заборгованість:\~-\~за договором\~№ 102898276\~про споживчий\~кредит від\~15\~листопада 2021\~року в\~розмірі 20\~015,00 грн, яка складається із: 5\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 15\~015,00 грн сума заборгованості за відсотками; - за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2481405 від 17 жовтня 2021 року в розмірі 27\~918,94 грн, яка складається із: 9 400,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 18\~518,94 грн сума заборгованості за відсотками, а всього в загальному розмірі 47 933 гривні 94 копійки. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 3028,00 гривень.

Outcome: approved