Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

13.01.2025 року представник позивача, адвокат Саєнко О.М., за допомогою системи «Електронний суд», звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна. В обґрунтування позову зазначено, що 16 травня 2018 року між позивачкою, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб. Рішенням Дзержинського\~міського суду\~Донецької області\~від 12.04.2023\~шлюб між\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~зареєстрований 16.05.2018\~Торецьким міським\~відділом державної\~реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 55, розірвано. 10.02.2024 позивачка та [PERSON] зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на [PERSON] . Під час шлюбу з [PERSON] , а саме 17 травня 2019 було придбано транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, 2694, (2019 року випуску), № шасі [NUMBER] . Також 18 листопада 2021 було придбано транспортний засіб RENAULT DUSTER, 1461, (2020 року випуску), № куз. [NUMBER] . Після припинення шлюбних стосунків автомобіль TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, 2694, (2019 року випуску), № шасі [NUMBER] залишився у володінні [PERSON] , який ним користується на свій розсуд, у неї ж тривалий час немає доступу до автомобілю, вирішити питання щодо сумісного користування автомобілем відповідач відмовляється. Як вбачається з відповіді на адвокатський запит Головним сервісним центром МВС повідомлено, що 09.10.2024 в ТСЦ № 7441 перереєстровано транспортний засіб RENAULT DUSTER, 1461, (2020 року випуску), № куз. [NUMBER] на нового власника на підставі Договору № 22185, укладеному в СГ, виданий ТОВ «ЛОГІСТІКТРАНС СЕРВІС» від 04.10.2024. Отже, транспортний засіб RENAULT DUSTER, 1461, (2020 року випуску), № куз. [NUMBER] відповідач відчужив проти волі позивачки, діючи не в інтересах сім`ї, згоди у будь-якій формі на продаж автомобіля позивачка не надавала. При цьому гроші від продажу автомобіля витрачені відповідачем на власний розсуд без врахування інтересів сім`ї. Після розлучення вони з відповідачем не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, а також щодо користування ним та виконання зобов`язань, які покладаються на власників майна. Оскільки автомобілі були придбані під час шлюбу, вони є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя. Можливість задоволення судового захисту пов`язаний зі стягненням в порядку поділу спільного майна подружжя грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля, який був відчужений одним із подружжя після припинення спільного проживання та без відома і згоди іншого з подружжя, не пов`язана з необхідністю одночасної заяви вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля. Оскільки відповідач здійснив відчуження спільно нажитого у шлюбі майна, саме автомобілю RENAULT DUSTER, 1461, (2020 року випуску), № куз. [NUMBER] , без згоди позивачки, остання вважає за необхідне звернутись до суду за стягненням з відповідача грошової компенсації за частину вартості такого майна та визнання права власності на 1/2 частину автомобіля TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, 2694, (2019 року випуску), № шасі [NUMBER] . Середня ринкова вартість транспортного засобу RENAULT DUSTER, 1461 на момент подання даної заяви за даними сайту http//: auto.ria.com становить 582 089 грн. Середня ринкова вартість транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, 2694 на момент подання даної заяви за даними сайту http//: auto.ria.com становить 1 295 454 грн. З метою захисту своїх прав в цивільному процесі між [PERSON] та адвокатом Саєнко Олександром Миколайовичем, було укладено договір про надання правової допомоги від 06.01.2025 року за №1. Відповідно до п.3.1 зазначеного договору правова допомога надається з оплатою гонорару адвокату за домовленістю сторін у фіксованому розмірі та складає 20000,00 гривень. Відповідно до платіжної інструкції № 0.0.4112895944.1 від 07.01.2025 [PERSON] було сплачено 20000,00 грн. за юридичні послуги. Тому позивачка просила суд в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за нею право приватної власності на 1/2 частину автомобіля TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, 2694, (2019 року випуску), № шасі [NUMBER] . Іншу 1/2 частину автомобіля TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, 2694, (2019 року випуску), № шасі [NUMBER] залишити за [PERSON] . Стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію замість її частки у праві спільної сумісної власності, у розмірі 1/2 вартості відчуженого майна, а саме транспортного засобу RENAULT DUSTER, 1461, (2020 року випуску), № куз. [NUMBER] , у сумі 291044 (двісті дев`яносто одна тисяча сорок чотири) грн. та стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати та витрати на правову допомогу. 13.03.2025\~року на\~адресу суду\~надійшов відзив\~на позовну\~заяву,\~згідно якого відповідач [PERSON] , в особі свого представника, адвоката Руденко Ю.В., заперечив щодо частини позовних вимог колишньої дружини та зазначив, що дійсно під час шлюбу з [PERSON] , а саме 17 травня 2019 було придбано транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, 2694, (2019 року випуску), № шасі [NUMBER] . Також 18 листопада 2021 було придбано транспортний засіб RENAULT DUSTER, 1461, (2020 року випуску), № куз. [NUMBER] . Також відповідач не заперечив щодо можливості компенсації вартості частини відчуженого автомобіля марки RENAULT DUSTER, 1461, (2020 року випуску) у розмірі 291044 грн. Тобто відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього, в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, користь [PERSON] грошової компенсацію замість її частки у праві спільної сумісної власності, у розмірі 1/2 вартості відчуженого майна, а саме транспортного засобу RENAULT DUSTER, 1461, (2020 року випуску), № куз. [NUMBER] , у сумі 291 044 (двісті дев`яносто одна тисяча сорок чотири) грн. Стосовно решти позовних вимог, зазначених [PERSON] у позовній заяві, відповідач не погодився з наступних підстав: відповідно до інформації, наданої Територіальним сервісним центром МВС № 7144 Філії ГСЦ МВС: «01.03.2025 року в ТСЦ № 7144, згідно договору купівлі продажу № 7144/2025/5180278 від 01.03.2025 року, був зареєстрований транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, державний номерний знак [NUMBER] 2019 року випуску, сірого кольору, який належав відповідачу на праві власності, було перереєстровано на іншу особу». Тому в частині позовних вимог, щодо визнання права власності на 1/2 частину автомобіля TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, 2694, (2019 року випуску), № шасі [NUMBER] , на думку відповідача слід відмовити на підставі неможливості витребування майна з чужого законного володіння іншої особи. Також відповідачем повністю заперечено проти вимоги щодо розрахунку витрат на правову допомогу. З огляду на зазначене у відзиві, 24.03.2025 року позивачка звернулася до суду з заявою про зміну предмету позову, з підстав того, що відповідачем було здійснено відчуження автомобіля TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, 2694, (2019 року випуску), № шасі [NUMBER] . [PERSON] змінила вимоги в частині поділу спільного сумісного майна подружжя, а саме просила суд стягнути грошову компенсацію, замість її частки у праві спільної сумісної власності, у розмірі 1/2 вартості відчуженого майна, а саме транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, 2694, (2019 року випуску), № шасі [NUMBER] у сумі 647 727,00 (шістсот сорок сім тисяч сімсот двадцять сім) гривень та транспортного засобу RENAULT DUSTER, 1461, (2020 року випуску), № куз. [NUMBER] , у сумі 291 044 (двісті дев`яносто одна тисяча сорок чотири) грн.. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати та витрати на правову допомогу. Ухвалою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25.02.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. У справі було призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 08.04.2025 року закрито підготовче провадження у справі за даним позовом та справу призначено до судового розгляду по суті. Предстаник позивача, адвокат Саєнко О.М. в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримав, також зазначив, що відмовляється від позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що відповідач визнає позовні вимоги в частині стягнення сум часток автомобілів, враховуючи що позивач відмовився від стягнення витрат на правову допомогу. Заслухавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 16 травня 2018 року між позивачкою, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб, актовий запис № 55, про що свідчить свідоцтво серії [NUMBER] від 16 травня 2018 року, видане Торецьким міським ВДРАЦС. Рішенням Дзержинського\~міського суду\~Донецької області\~від 12.04.2023\~шлюб між\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~зареєстрований 16.05.2018\~Торецьким міським\~відділом державної\~реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 55, розірвано. 10.02.2024 позивачка та [PERSON] зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на [PERSON] , згідно свідоцтва серії [NUMBER] від 04 липня 2018 р. Під час шлюбу, що не заперечене сторонами, колишнім подружжям, а саме 17 травня 2019 було придбано транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, 2694, (2019 року випуску), № шасі [NUMBER] та 18 листопада 2021 було придбано транспортний засіб RENAULT DUSTER, 1461, (2020 року випуску), № куз. [NUMBER] . Відповідно до вимог ч. 3 ст.\~368\~ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст.\~372\~ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60\~СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст.61\~СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 163\~СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст.\~69\~СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 ст.\~70\~СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71\~СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Таким чином, вищезазначене рухоме майно, у відповідності до чинного законодавства, набуває статусу спільної сумісної власності подружжя сторін, про поділ якого сторонами не досягнуто згоди. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України). Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, судом враховуються встановлені в ході судового розгляду обставин, інтереси колишніх дружини, чоловіка та інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, вартість майна, те, що спірні транспортні засоби перебували виключно у користуванні відповідача, були ним відчужені без згоди позивачки. Вирішуючи питання поділу спільного майна подружжя, судом не встановлено обставин, за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя. Враховуючи зазначене, суд доходить висновку про необхідність поділу спільної сумісної власності подружжя між сторонами, шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки грошової компенсації у розмірі вартості даних автомобілів. Здійснення поділу майна подружжя у такий спосіб, відповідатиме принципам розумності, справедливості й забезпечить баланс інтересів прав колишнього подружжя. При визначенні вартості спільного майна та відповідно при вирахуванні частки, яка підлягає сплаті позивачу, суд виходить з наступного. Згідно наданих стороною позивачки розрахунків, середня ринкова вартість транспортного засобу RENAULT DUSTER, 1461 на момент подання даної заяви за даними сайту http//: auto.ria.com становить 582089,00 грн., а середня ринкова вартість транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, 2694 на момент подання даної заяви за даними сайту http//: auto.ria.com становить 1295454,00 грн. Відповідно до усталеної практики Верховного суду (Постанова ОП КЦС у справі 127/7029/15-ц) поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України). Отже, вартість майна, що підлягає поділу, потрібно визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. \~ \~ \~ \~Проти визначених стороною позивача сум вартості автомобілів стороною відповідача не заперечено, тому, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, з метою захисту цивільних прав та інтересів одного із подружжя - позивача, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] до\~ [PERSON] про\~поділ спільного\~майнаподружжя підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до платіжної інструкції № 0.0.4115230312.1 від 08.01.2025 р. за звернення до суду із даною позовною заявою позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 7510,16 гривень. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України). Таким чином, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати з оплати судового збору в розмірі 7510,16 гривень. Разом з цим ст.\~59\~Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] , адвокат Саєнко О.М., відмовився від позовних вимог про стягнення витрат на правничц допомогу , заявлених в позові, відповідно судом не вирішується зазначене питання.

Outcome: approved