Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

1. Стислий виклад позиції заявника. 1.1. У квітні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з указаною заявою, просить встановити факт розірвання шлюбу між ним та [PERSON] . 1.2. Заяву обґрунтовано тим, що 26 серпня 2000 року він уклав шлюб з громадянкою [PERSON] , який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Мурованокуриловецького районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 17. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». 1.3. За час перебування у шлюбі з [PERSON] у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . 1.4. Оскільки сімейне життя не склалося, то з березня 2012 року його шлюбні відносини з [PERSON] фактично припинилися. 1.5. Із вересня 2012 року він почав проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з іншою жінкою, з якою мають сина [PERSON] , [INFO] . 1.6. До березня 2014 року заявник, як військовослужбовець ЗСУ, виконував свій службовий обов`язок на території АР Крим (Україна). У зв`язку з тимчасовою окупацією росією АР Крим він разом зі своєю військовою частиною вийшов на материкову частину України, а [PERSON] залишилась проживати на території тимчасово окупованої АР Крим (Україна), де й проживає по теперішній час. 1.7. Приблизно у середні липня 2014 він отримав (засобами електронного зв`язку) від громадянки [PERSON] копію «рішення» т.зв. Феодосійського міського суду Республіки Крим від 02 червня 2014 року у справі № 2-773/2014, згідно з яким його шлюб з [PERSON] , за її позовом, розірвано. У дописі до свого електронного повідомлення [PERSON] повідомила, що з набранням законної сили цього «судового рішення» вона вже отримала свідоцтво про розірвання шлюбу, виданого органом на тимчасово окупованій території України. 1.8. Як вбачається із доданої до заяви копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00050252328 від 25 березня 2025 року, виданого на його запит відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 23 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Мурованокуриловецького районного управління юстиції у Вінницькій області на підставі «рішення» т.зв. Феодосійського міського суду Республіки Крим від 02 червня 2014 року у справі № 2-773/2014 до Реєстру був внесений запис № 1 «шлюб розірвано». 1.9. Разом з тим, вже 21 серпня 2014 року тим самим органом РАЦС до Реєстру був внесений запис № 2, згідно з яким відомості про розірвання шлюбу з громадянкою [PERSON] «видалені». Вказана обставина стала підставою для видачі йому 02 вересня 2014 року органом державної реєстрації актів цивільного стану повторного свідоцтва про шлюб. 1.10. 10 серпня 2016 року з метою остаточного вирішення питання щодо шлюбних відносин з громадянкою [PERSON] заявник звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу, додавши до позову копію «рішення» т.зв. Феодосійського міського суду Республіки Крим від 02 червня 2014 року у справі № 2-773/2014. 1.11. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 серпня 2016 року у справі 753/14833/16-ц у відкритті провадження відмовлено, оскільки його шлюб з громадянкою [PERSON] вже розірвано. 1.12. Враховуючи мотивувальну частину вказаного вище судового рішення Дарницького районного суду м. Києва, з метою внесення змін в Реєстр щодо актового запису про його шлюб з громадянкою [PERSON] , він звернувся до органу РАЦС про внесення відповідних змін. 1.13. Проте, заявнику було відмовлено у вчинені таких реєстраційних дій із тих підстав, що у судовому рішенні Дарницького районного суду м. Києва не вирішено питання про розірвання шлюбу. 1.14. Заявник зазначає, що звернення до суду з указаною: заявою має для нього юридичне значення, оскільки відповідне рішення суду дозволить провести державну реєстрацію розірвання шлюбу з громадянкою [PERSON] та зареєструвати новий шлюб. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 2.1. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 15 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її судовий розгляд, залучено [PERSON] до участі у справі в якості заінтересованої особи. 2.2. У судове засідання заявник не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. 2.3. Представник Могилів-Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до суду не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти встановлення факту розірвання шлюбу. 2.4. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. 3. Положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини 3.1. За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 3.2. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 3.3. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 3.4. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 3.5. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. 3.6. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. 3.7. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. 3.8. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. 3.9. Частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 3.10. Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. 3.11. Згідно із ч. 3 ст. 9 вказаного Закону будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. 3.12. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. 3.13. Частинами 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акту цивільного стану. 3.14. Згідно із ч. 4 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. Суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу за таких умов: якщо відповідний запис в органах РАЦС не зберігся (відсутність архіву або відповідної книги реєстрації, а також за наявності книги та за відсутності запису в ній); якщо у поновленні такого запису органи РАЦС відмовили у встановленому законом порядку; запис може бути поновлено лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації шлюбу. Із заявою про порушення справи можуть звернутись особи, для яких наявність факту реєстрації шлюбу може продовжувати юридичні наслідки. 3.15. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. 4. Фактичні обставини, встановлені судом 4.1. Судом установлено, що 26 серпня 2000 року [PERSON] уклав шлюб з громадянкою [PERSON] , який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Мурованокуриловецького районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 17. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . 4.2. За час перебування у шлюбі заявника та [PERSON] , у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . 4.3. Станом на час розгляду справи судом [PERSON] проживає на тимчасово окупованій території АР Крим (Україна) і ця обставина ніким не оспорюється 4.4. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого вказано заявника та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 4.5. 02 червня 2014 року так званим Феодосійським міським судом Республіки Крим у справі № 2-773/2014 прийнято «рішення» за позовом [PERSON] , згідно з яким розірвано шлюб між нею та [PERSON] , який було зареєстровано Мурованокуриловецьким районним управлінням юстиції у Вінницькій області (актовий запис № 17 від 26 серпня 2000 року). Зазначене «рішення» набрало чинності 02 липня 2014 року. 4.6. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00050252328 від 25 березня 2025 року, виданого на запит заявника відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 23 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Мурованокуриловецького районного управління юстиції у Вінницькій області на підставі «рішення» так званого Феодосійського міського суду Республіки Крим від 02 червня 2014 року у справі № 2-773/2014 до Реєстру був внесений запис № 1 «шлюб розірвано». 4.7. 21 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Мурованокуриловецького районного управління юстиції у Вінницькій області до Реєстру був внесений запис № 2, згідно з яким відомості про розірвання шлюбу з громадянкою [PERSON] «видалені». 4.8. 10 серпня 2016 року заявник [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , додавши до позову копію «рішення» так званого Феодосійського міського суду Республіки Крим від 02 червня 2014 року у справі № 2-773/2014. 4.9. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 серпня 2016 року у справі 753/14833/16-ц [PERSON] було відмовлено у відкритті провадження у вказаній справі, оскільки його шлюб з громадянкою [PERSON] вже розірвано. 5. Оцінка суду 5.1. Звертаючись до суду з указаною заявою, заявник зазначав, що позбавлений можливості зареєструвати розірвання шлюбу з [PERSON] , оскільки на території України не визнаються рішення квазісудових органів, що створені окупаційною владою рф на території тимчасового окупованої Автономної Республіки Крим (Україна). 5.2. При розгляді цієї справи суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справах Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх договірних сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. 5.3. Такий висновок ЄСПЛ необхідно розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. 5.4. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. 5.5. Враховуючи, що заявником надано докази про розірвання 02 липня 2014 року шлюбу між ним та [PERSON] на тимчасово окупованій території України, і він не має іншого способу встановлення такого факту, то факт розірвання шлюбу підлягає встановленню в порядку окремого провадження, що дозволить заявнику здійснити реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану на території України. 5.6. Водночас суд зауважує, що встановлення вказаного юридичного факту не свідчить про легітимізацію квазісудових органів на території Автономної Республіки Крим (Україна), а рішення суду про встановлення юридичного факту розірвання шлюбу не замінює собою документів, що видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, а є лише підставою для їх одержання.

Outcome: approved