Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Представник позивача звернулася до Франківського районного суду м. Львова із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з постачання гарячої води в розмірі 43\~924 грн. 68 коп., а також інфляційні витрати, 3% річних, пеню та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що згідно довідки з місця проживання вбачається, що в квартирі [ADDRESS] проживає відповідач, відповідно користується послугами з централізованого опалення та послугами з централізованого постачання гарячої води. Відповідачу для здійснення оплати за надання послуг з теплопостачання був відкритий особовий рахунок. Між відповідачем та позивачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання, а саме позивач надав послуги відповідачу, останній такими послугами користувався, але оплату проводив нерегулярно, чим порушував ч.1 п.18 постанови КМ України «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення» №630 від 21.07.2005 р., а також п.3.1 Договору приєднання де прямо вказано, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Станом на 01.10.2024 року за спожиту теплову енергію за період з 01.06.2020 року по 01.10.2024 року у відповідача перед ЛМКП «Львівтеплоенерго» рахується заборгованість за послугу гарячого водопостачання 38 988,63 грн., інфляційні втрати 563,22 грн., 3% річних 140,78 грн., пеня 568,01 грн., за послугу постачання теплової енергії 3367,88 грн., інфляційні втрати 187,87 грн., 3% річних 54,77 грн., пеня 53,52 грн., яка залишилась неоплаченою, що підтверджується довідкою про стан розрахунків заборгованості за послуги з централізованого опалення. Таким чином, неправомірні дії відповідача призвели до порушення майнових прав та законних інтересів позивача. Через несвоєчасність проведення розрахунків відповідачами за надані послуги, позивач ЛМКП «Львівтеплоенерго» не може забезпечити своєчасну оплату податків, внесків до пенсійного фонду, а також має заборгованість перед іншими підприємствами. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 27.12.2024 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій одночасно зазначила, що на задоволенні позову наполягає, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча неодноразово, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відзиву, а також будь яких клопотань на адресу суду не направляв. Як вбачається із відповіді ГУ ДМС України у Львівській області, зареєстрованим місцем проживання відповідача є: [ADDRESS] . На вказану адресу відповідачу скеровувалися повістки про виклик в судові засідання, однак, такі повернуті на адресу суду із зазначенням «адресат відсутній», що відповідно до положень ст.128 ЦПК України вважається врученням таких повісток відповідачу. Окрім того, повістка про виклик скеровувалася на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві, а саме: [ADDRESS] , оскільки вказана квартира перебуває у власності [PERSON] . Відповідно до ч.1\~ст.223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч. 3\~ст.223 ЦПК України,\~якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід згідно ст.280\~ЦПК\~України проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку. Як вбачається із інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 399116290 від 14.10.2024 року, відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно наданих представником позивача розрахунків заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у відповідача перед ЛМКП «Львівтеплоенерго» за період з 01.06.2020 року до 01.10.2024 року рахується заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 3367 грн. 88 коп. та заборгованість послуги з постачання гарячої води в розмірі 38\~988 грн. 63 коп. Відносини у сфері житлово-комунальних послуг врегульовані\~Цивільним кодексом України,\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги»,\~Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630 (яка була чинною на час виникнення боргу)\~та рішеннями органів місцевого самоврядування. Відповідно до\~Закону України «Про теплопостачання» Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Законом «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. 09.11.2017 року Верховною Радою України був прийнятий\~Закон України «Про житлово-комунальні послуги», за яким виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності визначено суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальну організацію, у даному випадку Львівське міське комунальне підприємства «Львівтеплоенерго»). Відповідно до ч. 1\~ст.\~6\~цього\~ж\~Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі. Відповідно до пункту 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630 (чинної на час виникнення боргу), послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.7 та п. 2 ч. 2 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 р. обов`язком споживача є укладання договору про надання житлово- комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а обов`язком виконавця є готування та укладання із споживачем договору про надання комунальних послуг з визначенням відповідності за дотриманням умов їх виконання згідно з типовим договором. Відповідно до вимог ч.4 ст.13 Закону України «Про житлового-комунальні послуги» від 09.11.2017 р. з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Проте, станом на сьогоднішній день, договір приєднання не підписаний споживачем, і один із примірників даного договору виконавцю послуг не повернутий. Отже, необхідність укладання договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладання визначено як обов`язок, а не право споживача таких послуг. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного Суду України від 30.10.2013 р. у справі № 6-59-цс13). Відповідно до правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду від 19.08.2019 р. у справі №226/1437/16-ц, підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг комунальним підприємством. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання. Викладене також узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 11 листопада 2015 року у справах № 6-1192цс15 та № 6-1706цс15. Порядок надання комунальних послуг, їх облік та оплату, права та відповідальність споживачів в виконавців цих послуг визначено Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила), затверджених\~постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, та Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою КМУ від 05.07.2019 р. №690. У відповідності до вимог ст.68 та ч.1 ст.162\~ЖК\~України наймач і власник житла зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплоенергію. електроенергію та інші послуги) за затвердженими в установленому порядку тарифами (ст. 67 ЖК України). Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 р. (№ 2189-VIII) індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630 (чкі діяли на час виникнення боргу), плата за послуги з теплопостачання вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку або затверджених норм споживання на підставі платіжного документу. Також за змістом п.п.5 п.47 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою КМУ від 05.07.2019 р. №690 (які діють на даний час), індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Таким чином, згідно вказаних норм закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст.11 ЦК України, згідно якої цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, між сторонами виникли відносини, в яких позивач надає послуги, а відповідач ними користується. Норми цивільного права поширюються на всі види зобов`язальних відносин. Отже, з огляду на вищенаведене, між відповідачем та позивачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання, а саме: виконавець надавав послуги відповідачу, останній такими послугами користувався для задоволення своїх потреб та не відмовився від них, усвідомлюючи, що за послуги треба платити, проте, оплату в повному обсязі не проводив, чим порушили ч. 1 ст. 9\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. (№ 2189- VIII), ч. 1 п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення» № 630 від 21.07. 2005р., а також п. 1.1 Договору та п.47 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою КМУ від 05.07.2019 р. №690. Таким чином, всупереч ч. 1 ст. 9\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 р., ч.1 п.18\~постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 р., п.47 постанови КМУ №690 від 05.07.2019 р., а також Договору про надання послуг з постачання гарячої води та теплової енергії, відповідач не виконав свого зобов`язання щодо сплати послуг з централізованого опалення і послуг з централізованого постачання гарячої води, а тому, зобов`язаний сплатити заборгованість, яка складається із суми основного боргу за надані послуги , а саме заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 3367 грн. 88 коп. та заборгованість послуги з постачання гарячої води в розмірі 38\~988 грн. 63 коп. Разом з тим, згідно з ч.2\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України\~пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи наведене, суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення\~з відповідача інфляційних втрат в розмірі 563,22 грн., 3% річних в розмірі 140,78 грн., пені в розмірі 568,01 грн., у зв`язку із наявністю у відповідача заборгованості за послуги з гарячого водопостачання, яка складає 38 988,63 грн. Окрім того, з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати в розмірі 187,87 грн., 3% річних в розмірі 54,77 грн., пеня в розмірі 53,52 грн., у зв`язку із наявністю у відповідача заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, яка складає 3367,88 грн. Згідно з положеннями ст.141\~ЦПК\~України,\~у\~зв`язку\~із\~задоволенням\~позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору, сплачена позивачем в розмірі 3028 грн. 00 коп. Враховуючи наведене та на підставі ст.ст.\~12,\~81,\~141,\~258,\~259,\~263-265,\~280-282, 284, 352,\~354 ЦПК України, суд

Outcome: approved