Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

01 квітня 2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 26202000525438 від 01.02.2022 року у розмірі 41\~837,28 грн., а також судовий збір та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7 200,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 01.02.2022 року Акціонерне товариство «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] уклали договір № 26202000525438 про встановлення кредитного ліміту, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» зі змінами та доповненнями, затверджений Банком і розміщений на офіційному сайті Банку www.creditdnepr.com.ua та індивідуальної\~частини,\~якою є\~вказаний кредитний\~договір. АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. В свою чергу відповідач не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості загальний розмір заборгованості становить 41\~837,28 грн., яка складається з: 22\~547,46 грн. заборгованість за тілом кредиту, 19\~289,82 грн. заборгованість по відсоткам. 11.04.2024 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 11/04/24, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло статусу кредитора за кредитним договором, який був укладений з відповідачем. Також, у зв`язку з розглядом даної справи позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 200,00 грн. Тому, Товариство з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» вимушено звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості. Ухвалою суду від 22 квітня 2025 року у вказаній справі було відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 22 квітня 2025 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви з додатками. Відповідач у встановлений судом строк не надав відзиву на позовну заяву. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено,\~що 01.02.2022\~року між\~АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] укладено Договір про встановлення кредитного ліміту № 26202000525438, згідно умов якого Банк зобов`язується надати Клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а Клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит та належним чином виконувати інші зобов`язання у порядку, встановленому договором. Максимальний розмір кредитної лінії становить 1\~000\~000,00 грн., Строк кредитування 12 місяців, процентна ставка 48% річних (а.с. 41-42). Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Акціонерне товариство «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» виконало взяті на себе зобов`язанні та встановило Відповідачу відповідний кредитний ліміт надавши можливість користуватися кредитними коштами, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 01.02.2022 року по 10.04.2024 року (а.с. 52-77). У подальшому, 11 квітня 2024 року між Акціонерним товариством «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» як клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» як фактором було укладено Договір факторингу № 11/04/24, відповідно до якого Акціонерне товариство «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» відступає Товариству з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників (а.с. 22-28). Згідно з витягом з реєстру боржників до Договору факторингу від 11 квітня 2024 року № 11/04/24, до Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло право вимоги за договором № 26202000525438 від 01.02.2022 року укладеним з [PERSON] , загальна сума заборгованості 41\~837,28 грн., яка складається з: 22\~547,46 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту, 19\~289,82 грн. прострочена заборгованість по відсоткам (а.с. 32). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» є правонаступником Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та стало новим кредитором у зобов`язанні за кредитним договором, який укладений з Відповідачем. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідач скористався наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за кредитним договором не виконав, в результаті чого виникла заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості станом на 10.04.2024 загальний розмір заборгованості становить 41\~748,57 грн., яка складається з: 22\~547,46 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту; 19\~201,11 грн. прострочена заборгованість по відсоткам (а.с. 80-81). Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит, яке підлягає судовому захисту. Враховуючи викладене, суд приходить до переконливого висновку, що з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 26202000525438 від 01.02.2022 року у загальному розмірі 41\~748,57 грн., яка складається з: 22\~547,46 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту; 19\~201,11 грн. прострочена заборгованість по відсоткам, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: розмір\~витрат на\~правничу допомогу\~адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» правничу допомогу у вказаній справі надавав адвокат АО «АЛЬЯНС ДЛС», що підтверджується Договором про надання правничої допомоги від 01 квітня 2024 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» та АО «АЛЬЯНС ДЛС» (а.с. 12-15). Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно роз`яснень,\~наведених у\~п.\~48\~Постанови Пленуму\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~«Про застосування\~судами законодавства\~про судові\~витрати у\~цивільних справах»\~від 17.10.2014\~року №10\~визначено,\~що підстави,\~межі та\~порядок відшкодування\~судових витрат\~на правову\~допомогу,\~надану в\~суді регламентовано\~ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. 16 грудня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» та АО «АЛЬЯНС ДЛС» в особі адвоката Маслюженко М., було підписано акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 4 (а.с. 37), в якому зазначено, що вартість наданих юридичних послуг становить всього 7 200,00 грн. Позивач дійсно отримав правову допомогу від АО «АЛЬЯНС ДЛС», а тому не викликає сумнівів, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у справі. Разом з цим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 7 200,00 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат. Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. При цьому, вартість послуг зі складання позовної заяви та подання її до суду, а також витрачений на вказані послуги час, є очевидно завищеними та такими, що не відповідають складності виконаних адвокатом робіт. Враховуючи викладене, з урахуванням складності справи, виконаної адвокатом роботи,

Outcome: partial