Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Богуславський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства. В обґрунтування позову посилається на те, що в період з 2012 по 2023 роки він із [PERSON] проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , в будинку, який належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності на підставі договору дарування від 22.02.2014. За час спільного проживання разом народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У свідоцтві про народження дітей батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] . Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. З моменту народження дітей він постійно спілкується із ним, приймає участь у його вихованні та утриманні. Однак, в порядку ст.126 СК України він позбавлений можливості подати спільну із відповідачем заяву про визнання батьківства через відмову [PERSON] добровільно подати заяву до державного органу реєстрації актів цивільного стану. Через вказані обставини він змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Також зазначив, що на даний час дві доньки [PERSON] та [PERSON] проживають із ним. Донька [PERSON] є дитиною з інвалідністю та потребує постійного лікування, оскільки кожні три місяці проходить стаціонарне лікування. Відповідач лікуванням дочки не займається та саме він (позивач [PERSON] ) знаходиться з донькою на стаціонарному лікуванні. Разом із тим не може виконувати обов`язки батька в повному обсязі, оскільки не записаний у свідоцтві про народження дитини як батько. Доньки [PERSON] та [PERSON] мешкають з відповідачем. Додав, що ухвалою суду у справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, однак відповідач ухилилася від її проведення, оскільки відмовилася прибувати разом із дітьми до експертної установи. Свою відмову вона обгрунтування не бажанням встановлювати його батьківство, оскільки в такому випадку вона втратить виплати на дітей від держави як одинока мати. Разом із тим встановлення батьківства необхідно йому для захисту прав дітей, оскільки відповідач належним чином не піклується щодо них. Представник третьої особи Богуславський відділ ДРАЦС в Обухівському районі Київської області ЦМУЮ (м.Київ) в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про слухання справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилась, відзив на позов не надала, про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку, згідно з вимогами п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8, ст. 128 та ч. ч. 4, 10 ст. 130 ЦПК України. Відповідачу направлялася судова повістка, та повернулося рекомендоване повідомлення про вручення з особистим підписом [PERSON] 08.05.2025. Тож відповідач вважається таким, що повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи. Будь-яких клопотань чи заяв від неї не надходило. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухав пояснення позивача, покази свідків, дослідив письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевірив обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 15 ЦК України закріплює право особи на захист цивільних прав та інтересів. Так, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встанволено наступне. З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 19.12.2013 р. вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Побережка Богуславського району Київської області, про що був складений актовий запис № 4. ЇЇ батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . (а.с.20) З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 21.04.2017 р. вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Богуслав Київської області, про що був складений актовий запис № 58. ЇЇ батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 22) З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 12.12.2018 р. вбачається, що [PERSON] , народилася [INFO] в м. Богуслав Київської області, про що був складений актовий запис № 191. ЇЇ батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 24) З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 09.03.2022 р. вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в смт. Рокитне Білоцерківського району Київської області, про що був складений актовий запис № 33. ЇЇ батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 26) З копії актового запису № 04 від 19.12.2013 року про народження [PERSON] вбачається, що відомості про батька внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. (а.с. 67) З копії актового запису № 58 від 21.04.2017 року про народження [PERSON] вбачається, що відомості про батька внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. (а.с. 72) З копії актового запису № 191 від 12.12.2018 року про народження [PERSON] вбачається, що відомості про батька внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. (а.с. 77) З копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00047965128 від 13.11.2024 р. вбачається, відомості про батька в актовому записі № 33 від 09.03.2022 про народження [PERSON] внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. (а.с. 78-79) З копії договору дарування житлового будинку від 22.02.2014, вбачається, що будинок за адресою [ADDRESS] , в якому проживала сім`я належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 28-32) З копії довідки №93/07-13 виданої 18.03.2025 відділом надання адміністративних послуг Медвинської сільської ради Білоцерківського району Київської області - [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] на підставі запису в погосподарській книзі №8, господарство № [NUMBER] та має склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивачем також долучена до матеріалів справи фототаблиця із зображенням його разом з [PERSON] та дітьми. - а.с.119-121. З долученої до матеріалів справи копії характеристики [PERSON] , [INFO] , учениці 1 класу Медвинського ліцею - шкільним життям дитини займається тато, який відвідує батьківські збори, цікавиться досягненнями дочки, контактує з вчителями. З довідки-характеристики, виданої виконавчим комітетом Медвинської сільської ради Білоцерківського району Київської області щодо [PERSON] , вбачається, що остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає по [ADDRESS] , має статус одинокої матері п`ятьох дітей, проте на день видачі характеристики з мамою проживає троє. Згідно довідок НДСЛ "Охматдит" від 09.05.2025, [PERSON] в період із 05.05.2025 по 09.05.2025 знаходится у педіатричному відділенні лікарні та доглядав за дитиною [PERSON] . Свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами позивача та свідок [PERSON] , яка є сестрою позивача підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу та за цей час в них народилось четверо дітей. Також, зазначили, що на даний час дві доньки [PERSON] та [PERSON] проживають з батьком (позивачем по справі). Донька [PERSON] є дитиною з інвалідністю, її лікування займається тільки батько - [PERSON] . Дівчата завжди охайно вдягнені, доглянуті. Відповідно до змісту ч.ч.1,2 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Згідно ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно з ч. 1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3). Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Так, за клопотанням позивача, ухвалою суду від 20.01.2025 р. була призначена судова молекулярно-генетична експертиза. Призначаючи експертизу судом було зобов`язано [PERSON] та [PERSON] з`явитися до експертної установи для відібрання біологічних зразків (букального епітелію) та попереджено сторін про наслідки ухилення від участі в експертному дослідженні, передбаченими статтею 109 ЦПК України. 22.04.2025 р. до суду надійшло повідомлення експерта про неможливість проведення експертизи в зв`язку з неявкою для відбору біологічних зразків [PERSON] та дітей [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.102-103) Згідно з статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відтак, суд критично оцінює дії відповідача щодо її неявки до експерта без поважних на те причин з метою забезпечення відбору біологічних зразків у неї для проведення експертизи. Відтак, виходячи із значимості експертизи для доведення позову суд вважає можливим застосувати положення статті 109 ЦПК України та вважає за можливим встановити факт, для з`ясування якого експертиза була призначена - визнання батьківства [PERSON] щодо дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Таким чином, з урахуванням наявних у справі письмових доказів, показів свідків в судовому засіданні, з урахуванням наслідків неявки відповідача до експертної установи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про встановлення батьківства є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі. З боку відповідача суду не надано жодного належного та допустимого доказу якими б спростовувалися доводи позивача. Згідно статей 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved