Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~29.04.2025\~року позивач\~ [PERSON] звернулася\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] \~як відповідача\~та законного\~представника неповнолітнього\~ [PERSON] та\~малолітнього [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В позовній заяві просила суд визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, кімнатами [ADDRESS] . 01.05.2025 року судом відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. 19.05.2025 року Управління майном комунальної власності міста направлено суду пояснення з яких вбачається, що при винесенні рішення Управління покладається на розсуд суду, розгляд справи просять проводити за відсутності їх представника. 22.05.2025 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Висотою І.А. подано через систему «Електронний суд» заяву, з якої вбачається, що [PERSON] позовні вимоги визнає, щодо їх задоволення не заперечує. Третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради в судове засідання свого представника не направила, про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явилися в судове засідання. \~ \~ \~ \~Крім того, враховуючи вимоги ч.3 ст.200 ЦПК України та визнання відповідачами позову, суд приходить до висновку про ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Судом встановлено, що Розпорядженням КП «Полтавська бавовнопрядильна фабрика» №170 від 05.09.2002 року [PERSON] надано для проживання кімнату [ADDRESS] , у якій вона проживає з 2002 року по теперішній час та яка з 2021 року належить територіальній громаді міста Полтава. У подальшому з метою поліпшення житлово-побутових умов, з дозволу адміністрації КП «Полтавська бавовнопрядильна фабрика», позивач за на підставі рішення виконкому Київської районної у м. Полтаві ради №345 від 12.11.2024 року здійснила перепланування кімнати № [NUMBER] , з`єднавши сусідню кімнату № [NUMBER] із кімнатою № [NUMBER] , після чого зареєструвалась у вказаних кімнатах, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади та паспортом . Також судом встановлено, що в 2006 році [PERSON] зареєструвала у вказаних кімнатах по [ADDRESS] , свого сина - [PERSON] , [INFO] , а у 2013 році онуків - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджуються довідкою КП «ЖЕО №2» №771 від 18.03.2025 року. Як вбачається з матеріалів справи в 2016 році [PERSON] разом із неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] виїхав із України на постійне місце проживання до Європейського Союзу та на даний час, оформивши посвідку на проживання, проживає разом із дітьми у м. Мадрид Королівства Іспанії, що підтверджується копією закордонного паспорту [PERSON] , посвідкою на проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України. Даний факт в заяві про визнання позову підтвердив і сам відповідач [PERSON] . Отже, [PERSON] , разом із дітьми [PERSON] та [PERSON] , у кім. [ADDRESS] , майже 10 років фактично не проживають за місцем реєстрації. Вказані кімнати у гуртожитку не утримують, інтересу до житла не проявляють, особистих речей за місцем реєстрації не мають. Звернувшись до ЦНАПу позивачу було повідомлено, що зняти з реєстраційного обліку відповідачів, вона позбавлена можливості у зв`язку з тим, що вона не є власником вищевказаних житлових кімнат. Згідно частин 3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.71,72\~ЖК України наймач або член його сім`ї може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, зокрема, за умови, що не проживає в ньому без поважних причин понад шість місяців. Умовою визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є відсутність особи без поважних на те причин. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] , [INFO] та його неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] не проживають в кімнаті [ADDRESS] понад шість місяців. Право позивача є порушеним, оскільки вона за відсутності відповідачів в житловому приміщенні, самостійно вимушена здійснювати витрати з утримання майна та оплати за отримані комунальні послуги, а також вона позбавлена можливості реалізувати своє право на приватизацію вказаної житлової площі. Тому з метою захисту прав позивача, суд вважає за необхідне визнати відповідачів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме кімнатами [ADDRESS] . Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При вирішенні справи суд також виходить з того, що рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття особи з реєстрації за такою адресою. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved