Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 18195,31 грн, а також стягнути судові витрати: судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. В обґрунтуванні позовних вимог вказав, що 21.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №753966872 за яким остання отримала 27300,00 грн кредитних коштів зі строком користування 84 днів зі сплатою 1,30% в день. Договір був підписаний за допомогою одноразового паролю ідентифікатору. 28.11.2018 року між TOB «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №753966872 від 21.12.2021 року. 28.11.2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Відповідно до умов Договору факторингу №28/1118-01 (з урахуванням додаткових угод) до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № №753966872 від 21.12.2021 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимог №175 від 05.05.2022 року до Договору факторингу № 28/118-01 від 28.11.2018 року, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 18195,31 грн. 23.02.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу №23/0224-01, у відповідності до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №753966872 від 21.12.2021 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимог №1 від 23.02.2024 року до Договору факторингу №23/0224-01 від 23.02.2024 року, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 18195,31 грн. 04.09.2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» було укладено Договір факторингу №0409/24, у відповідності до умов якого, до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №753966872 від 21.12.2021 року. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №0409/24 від 04.09.2024 року, до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 18195,31 грн з яких: 14568,98 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 3626,33 грн сума заборгованості за відсотками. Згідно з умовами кредитного договору №753966872 від 21.12.2021 року, [PERSON] зобов`язалася вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному договором. Проте, незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов`язку, не повернула наданий кредит у строки, передбачені кредитним договором та не сплатила відсотки. Станом на день звернення до суду із даним позовом заборгованість відповідачем перед позивачем не сплачена. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.12.2024 року за даною позовною заявою відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.03.2025 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості, передано до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за підсудністю. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.04.2025 року цивільну справу за означеним вище позовом прийнято до провадження та призначено судове засідання. В судове засідання позивач ТОВ «Юніт Капітал» свого представника не направив, однак у позовній заяві прохав, в разі неявки представника, розгляд справи проводити за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, правом на подання відзиву не скористалася. Враховуючи, що відповідач, яка була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи, повторно не з`явилася в судове засідання без повідомлення причини своєї неявки та з урахуванням клопотання позивача, суд вирішив на підставі ст. 247, 280 ЦПК України, провести судовий розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1\~ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За ч. 1 \~ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1\~ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 1-4\~ст. 12 ЦПК України). За ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За загальним правилом статтею\~15\~та\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що 21.12.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір №753966872. Відповідно до пункту 1.1 Договору №753966872 від 21.12.2021 (надалі Договір) Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит в сумі 27300,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначеним цим Договором додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Кредит надається строком на 84 днів від дати укладення договору (п.1.2.,1.3. Договору). Згідно п.1.4 Договору нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснюється в розмірі 251,85 відсотка річних, що становить 0,69 % в день від суми кредиту за час користування ним. Згідно п.1.5 Договору на умовах викладених у м.1.6. Договору до відносин між сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 відсотка річних, що становить 1,30 % в день від суми кредиту за час користування. Як вбачається з Договору №753966872 від 21.12.2021 року, останній підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Згідно п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч.1 ст.\~5\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1ст.\~5\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1 ст.\~7\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст.\~12\~цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ч. 1\~ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст.\~638\~ЦК України,\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.\~640\~ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст.\~642\~ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст. 1054\~та ч.2 ст.\~1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог\~статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно\~статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч.2\~ст.\~625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором. Відповідно до ч.1\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання. За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що кредитний договір №753966872 від 21.12.2021 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора MNV92Р2G та відповідач була ознайомлена з умовами кредитування які у ньому викладені та погодилася з ними. Також, матеріали справи містять докази щодо перерахування ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідачу [PERSON] коштів згідно кредитного договору №753966872 від 21.12.2021 року в сумі 27300,00 грн. Так, на підтвердження перерахування коштів позивачем долучено до матеріалів позову платіжне доручення від 21.12.2021 року щодо переказу коштів [PERSON] згідно кредитного договору №753966872 від 21.12.2021 року на суму 27300,00 грн., з якого вбачається, що платник ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснив переказ [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , переказ коштів згідно договору №753966872 від 21.12.2021 року для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] в сумі 27300,00 грн. Згідно електронного повідомлення АТ «ТАСКОМБАНК», згідно листа №26/07/24 від 26.07.2024 АТ «ТАСКОМБАНК» надає підтвердження що в рамках договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам №48 від 18.07.2019 року, Банком було здійснено перекази коштів на рахунки одержувачів до яких емітовані електронні платіжні засоби по операціях що вказані в додатках, зокрема 21.12.2021 року на платіжну картку № [NUMBER] в сумі 27300,00 грн. Згідно заявки на отримання грошових коштів в кредит від 21.12.2021 року [PERSON] вказано платіжну картку № [NUMBER] . Тож, судом встановлено, що матеріали справи містять докази щодо перерахування ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідачу [PERSON] коштів згідно кредитного №753966872 від 21.12.2021 року в сумі 27300,00 грн. Стосовно поданих позивачем договорів факторингу та тверджень позивача про наявність у нього права вимоги до відповідача, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Оскільки боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено ч. 2\~ст. 77 ЦПК України. Згідно з ч.1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату. Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю. Якщо право вимоги відступається «за номінальною вартістю» без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносини факторингу відсутні, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов`язанні (ч. 3\~ст. 656 ЦК України). Позивач у\~позовній заяві\~вказує,\~що 28.11.2018\~року між\~TOB\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~та Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Таліон\~Плюс» було\~укладено Договір\~факторингу №28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28.11.2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Відповідно до умов Договору факторингу №28/1118-01 (з урахуванням додаткових угод) до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № №687226705 від 03.02.2021 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимог №175 від 05.05.2022 року до Договору факторингу № 28/118-01 від 28.11.2018 року, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 18195,31 грн. При цьому, матеріали справи не містять документів, які підтверджують перехід права вимоги відносно боржника [PERSON] від TOB «Манівео швидка фінансова допомога» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», а саме документів на підтвердження сплати Фактором грошових коштів за договором Факторингу. Так, згідно копії Додаткової угоди №26 від 31.12.2020 року укладеної між TOB «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до Договору факторингу №28/1118-01, в останній сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції. Відповідно до п.2.1. Додаткової угоди, згідно умов цього Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення Прав вимоги за цим Договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання Клієнта перед Фактором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від Боржника на виконання вимоги, а Клієнт не відповідатиме перед Фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої Фактором Клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання Боржника. Разом з Правом вимоги до Фактора переходять всі інші права Клієнта за Кредитним договором. У випадку укладення Сторонами більш ніж одного Реєстру прав вимог, кожен наступний Реєстр прав вимог є самостійним Додатком, та не замінює попередній (п.2.2 Додаткової угоди). Розмір оплати послуг Фактора за надання фінансування Клієнту за цим Договором за кожен Реєстр прав вимоги становить 100,00 грн (ціна продажу), що сплачуються Клієнтом протягом 5 банківських днів з дати складання кожного Реєстру прав вимог на банківський рахунок Фактора, зазначений у відповідному пункті цього Договору (п.2.3. Додаткової угоди). Згідно п.3.1.1, п. 3.1.2, п.3.1.3. Фінансування належна до сплати Клієнту сума грошових коштів, розмір якої погоджується та визначається Сторонами в кожному Реєстрі прав вимоги окремо. Фінансування - належна до сплати Клієнту сума грошових коштів, яка вказана у відповідному реєстру прав вимог, сплачується Фактором в порядку, погодженому Сторонами у відповідному Реєстр вимоги». Фінансування сплачується Фактором на банківський рахунок Клієнта, зазначений у розділі 13 Договору. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок Клієнта. Наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру вимоги, по формі, встановленій у відповідному Додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі за відповідним Реєстром права вимоги. (п.4.1., п. 4.2. Додаткової угоди). Фактор зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі здійснювати Фінансування в порядку передбаченому цим Договором (п.5.2.1 Додаткової угоди). Згідно копії\~Додаткової угоди\~№32\~від 31.12.2023\~року укладеної\~між TOB\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~та Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Таліон\~Плюс» до\~Договору факторингу\~№28/1118-01,\~в останній\~сторони дійшли\~згоди,\~зокрема,\~викласти \~розділ 3\~Договору у\~новій редакції:\~«п.3.1.\~ -\~в загальному\~порядку розмір\~фінансування,\~що підлягає\~сплаті Фактором\~Клієнту (п.\~1.6\~Договору),\~встановлюється Сторонами\~у кожному\~окремому Реєстрі\~прав вимоги\~-\~у відсотковому\~значенні від\~суми заборгованостей\~по основному\~боргу (тіло\~кредиту),\~що є\~складовою частиною\~загальної суми\~грошових вимог,\~відступлених згідно\~відповідного Реєстру\~прав вимоги.\~Строки сплати\~фінансування погоджуються\~Сторонами у\~кожному відповідному\~Реєстрі прав\~вимоги.\~П.3.2.\~-\~за додатковим\~погодженням Сторін, визначений в порядку п. 3.1 Договору розмір фінансування може бути змінено (підвищено) в залежності від сум грошових коштів, що надійдуть на рахунки Фактора від Боржників, вказаних у відповідному Реєстрі прав вимоги, протягом погодженого Сторонами періоду (квартал, півріччя тощо) - зокрема у разі надходження на рахунки Фактора сум грошових коштів у розмірі, що перевищує 50% від суми Прав вимоги, відступлених за відповідним Реєстром прав вимоги. В такому разі до сплати Фактором Клієнту підлягатиме додаткова до визначеної згідно п. З, І Договору сума, що є складовою загального розміру фінансування, що підлягає статі Фактором Клієнту за відступлення Прав вимоги за відповідним Реєстром (-оми) прав вимоги. Додаткова сума розраховується та сплачується Фактором Клієнту на умовах та в порядку, погоджених Сторонами у відповідній Додатковій угоді. П.3.3. - фінансування сплачується Фактором на банківський рахунок Клієнта, зазначений у розділі 13 цього Договору. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок Клієнта.». Однак, доказів про виконання Фактором зобов`язань щодо передачі грошових коштів Клієнту на підтвердження обставин здійснення повної оплати за означеним договором факторингу №28/1118-01, (яка вказана у відповідному реєстру прав вимог (Реєстр прав вимог №175 від 05.05.2022) сплачується Фактором в порядку, погодженому Сторонами у відповідному Реєстр вимоги) тобто доказів, які б підтверджували належність виконання фактором своїх зобов`язань за договором до суду не подано. При цьому, суд зауважує, що надана суду копія Реєстру прав вимог №175 від 05.05.2022 року, сформована мілким шрифтом, що позбавляє суд можливості її прочитати та встановити обставини щодо суми грошових коштів які сплачуються фактором клієнту та строки її сплати. Також, позивачем вказано, що 23.02.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу №23/0224-01, у відповідності до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №753966872 від 21.12.2021 року. Відповідно до реєстру прав вимог №1 від 23.02.2024 року до Договору факторингу №23/0224-01 від 23.02.2024 року, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 18195,31 грн. Так, у договорі факторингу №23/0224-01 від 23.02.2024 року, укладеному між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (п.3.1.1, п.3.1.2. Договору) вказано, що фінансування належна до сплати клієнту сума грошових коштів, встановлюється в кожному окремому реєстрі прав вимог та сплачується фактором одним платежем протягом 5 банківських днів з моменту підписання сторонами такого реєстру прав вимог, якщо іншого строку не передбачено самим реєстром прав вимог. У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за означеним договором факторингу, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання фактором своїх зобов`язань за договором. При цьому, суд зауважує, що надана суду копія Реєстру прав вимог №1 від 23.02.2024 року, сформована мілким шрифтом, що позбавляє суд можливості її прочитати та встановити обставини щодо суми грошових коштів які сплачуються фактором клієнту та строки її сплати. Також позивач вказує на те, що 04.09.2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» було укладено Договір факторингу №0409/24, у відповідності до умов якого, до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №753966872 від 21.12.2021 року. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №0409/24 від 04.09.2024 року до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 18185,31 грн з яких: 14568,98 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 3626,33 грн сума заборгованості за відсотками. Згідно п.3.3. Договору факторингу №0409/24 від 04.09.2024 року укладеному між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал», ціна продажу за Договором становить 260 026,17 грн без ПДВ (п.3.3. Договору), фактор сплачує клієнту 100% ціни продажу, передбаченої п.3.3. цього Договору не пізніше 3 банківських днів з моменту підписання Акта прийому передачі Реєстру боржників, шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок (п.3.4 Договору). Однак, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за означеним договором факторингу, тобто відсутні докази, які б підтверджували належність виконання фактором своїх зобов`язань за договором. Тож, судовим розглядом встановлено, що позивачем не доведено суду наявності правонаступництва, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів перерахування сум фінансування на рахунок клієнта за відступлені права вимоги, що позбавляє суд правової можливості зробити висновок щодо переходу права вимоги до позивача. Отже, позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №753966872 від 21.12.2021 року укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», від первісних кредиторів до ТОВ «Юніт Капітал», а тому у задоволенні позову слід відмовити. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача у разі відмови в позові на позивача. Враховуючи відмову позивачу у задоволенні позовних вимог, тож судові витрати слід залишити на позивачеві.

Outcome: dismissed