Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

КС «Українська Кредитна Спілка» звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що між КС «Українська Кредитна Спілка» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №1570Д від 25 жовтня 2021 року, на виконання якого відповідач отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у загальному розмірі 15\~000,00 грн. строком на 18 місяців від дати надання кредиту зі сплатою процентів у розмірі 35% річних від основної (первісної) суми кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №1570Д від 25 жовтня 2021 року належним чином не виконував, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачував, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 27\~107,08 грн., яка складається з суми заборгованості за основною сумою кредиту в розмірі 10\~953,94 грн. та нарахованих, але не сплачених відсотків в розмірі 16\~153,14 грн. В зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №1570Д від 25 жовтня 2021 року в сумі 27\~107,08 грн. та понесені судові витрати в сумі 2\~422,40 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. 08 травня 2025 року ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області було прийнято до розгляду дану позовну заяву з відкриттям провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не надано. Будь-які клопотання по справі від сторін, до початку розгляду справи, суду не надходили. Про дату, час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги КС «Українська Кредитна Спілка» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 25 жовтня 2021 року між КС «Українська Кредитна Спілка» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №1570Д. За умовами даного Договору, [PERSON] отримала від КС «Українська Кредитна Спілка» кредит в сумі 15 000 грн., строком на 18 місяців, з фіксованою ставкою 35% річних, з орієнтовною загальною вартістю позики в розмірі 17\~925,30 грн. Перерахування визначених кредитним договором №1570Д від 25.10.2021 року грошових коштів на банківський рахунок відповідача підтверджується платіжною інструкцією №2213 від 25.10.2021 року. Згідно з графіком платежів (додаток №1 до договору про споживчий кредит №1570Д від 25 жовтня 2021 року) розмір відсотків за період з 25.10.2021 по 25.04.2023 складає 7\~867,81 грн., загальна вартість кредиту складає 22\~867,81 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості від 14 березня 2015 року, розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором №1570Д від 25 жовтня 2021 року за період з 25.10.2021 по 14.03.2025 складає 27\~107,08 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту складає 10\~953,94 грн., заборгованість за відсотками складає 16\~153,14 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із п. 3.1 кредитного договору нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення. Відповідно до п. 3.6 кредитного договору прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом (згідно графіка платежів) не зупиняє нарахування процентів протягом строку надання кредиту, визначеного п.2.1 цього Договору, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавцем. У разі порушення строків, передбачених п.2.1, 5.1.8, 5.7 або 9.2 цього договору, позичальник зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитом щомісяця за процентною ставкою, передбаченою п.3.1 цього договору, в останній день поточного місяця до повної сплати суми кредиту. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №1570Д від 25 жовтня 2021 року належним чином не виконувала, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачувала, внаслідок чого станом на 14.03.2025 року у відповідача перед позивачем наявна заборгованість у розмірі 27\~107,08 грн., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту 10\~953,94 грн., заборгованість за нарахованими, але несплаченими відсотками 16\~153,14 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості позичальника. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку КС «Українська кредитна спілка» не повернуті, суд вважає, що позивач має право вимагати захисту своїх інтересів шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в сумі 10\~953,94 грн. (15\~000 грн. 4\~046,06 грн. - погашена основна сума кредиту). Відповідно до кредитного договору №1570Д датою укладення кредитного договору є 25.10.2021 року, строк погашення заборгованості 25.04.2023 року. Проценти за користування кредитом в розмірі 16 153,14 грн. нараховано на період з 26.10.2021 року по 14.03.2025 року. Нарахування позивачем заборгованості по відсоткам на період часу після закінчення строку дії кредитного договору є необґрунтованим, що вбачається з правового висновку Верховного Суду у постанові від 14.02.2018 року по справі №564/2199/15-ц. Однак, постановою Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, розглядаючи питання стягнення штрафних санкцій за договором споживчого кредитування, розмежовує поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання», які згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору. Поняття "строк виконання зобов`язання" і "термін виконання зобов`язання" охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Відповідно до кредитного договору №1570Д від 25.10.2021 року, укладеного між КС «Українська кредитна спілка» та [PERSON] сторонами визначено строк дії вищезазначеного кредитного договору, термін закінчення кредитування, а також термін щомісячного виконання зобов`язання. Тобто, 25.10.2021 року сторони уклали договір, за умовами якого відповідач отримав строком на 18 місяців, тобто до 25.04.2023 року включно, кредитні кошти у національній валюті у розмірі 15000,00 грн., які зобов`язався повернути зі сплатою відсотків у розмірі 35 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Оскільки строк кредитування скінчився саме 25.04.2023 року, нарахування позивачем заборгованості по відсоткам на період часу після закінчення строку дії кредитного договору є необґрунтованим, тому вимоги про стягнення заборгованості за відсотками підлягають частковому задоволенню за період з 26.10.2021 року по 25.04.2023 року (в межах строку дії кредитного договору) у розмірі 6\~242,87 грн. (7\~867,81 грн. 1\~624,94 грн. - погашена сума процентів за користування кредитом). Також суд зазначає, що Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»(далі - Закон № 2120-IX) доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18. Згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Так у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України згідно із Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 5-30 год. 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу. Враховуючи вищезазначене, вимоги про стягнення відсотків на підставі ст.625 ЦК України, які нараховуються з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) грошового зобов`язання, суперечать законодавству та такі вимоги задоволенню не підлягають. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: стягненню з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 17\~196,81 грн., з якої основна сума кредиту складає 10 953,94 грн. та відсотки за період з 26.10.2021 року по 25.04.2023 року складають 6 242,87 грн. Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2025 року складає 3028,00 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422 грн. 40 коп. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідача в загальному розмірі 17 196,81 грн. Отже, процентне співвідношення задоволених вимог становить 63,44 % ((17 196,81 грн. задоволені вимоги) / ( 27\~107,08 грн. заявлені позовні вимоги )*100%). З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 1\~536,77 грн. (2\~422,40 грн. сплачений судовий збір * 63,44 %), який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial