Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

В січні 2025 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 10 жовтня 2019 року [PERSON] звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодила наступні умови: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія до 100000 грн.; тип кредитної картки: картка «Універсальна»; строк договору 20 місяців з пролонгацією; процентна ставка 43,2 % річних. На підставні укладеного договору відповідач отримала платіжний інструмент кредитну картку № [NUMBER] (в подальшому відповідач отримувала інші кредитні картки). Вказує, що Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, але у зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів відповідач станом на 11 грудня 2024 має заборгованість в загальному розмірі 85339,95 грн, яка складається з: 71720,06 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 13619,89 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 22 січня 2025 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. 05 лютого 2025 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив, в якому вона зазначає, що доказів укладання договору кредиту позивачем не надано, зокрема не надано примірник кредитного договору з власноручним підписом відповідача, не надано доказі акцептування відповідачем публічної оферти та доказів фактичного отримання кредитних коштів відповідачем, а додані докази не можуть підтверджувати отримання кредиту. Крім того вказує, що у разі посилання позивачем на використання відповідачем електронного підпису, відповідач заявляє, що не надавала позивачу згоди на укладання угоди за допомогою електронного підпису. Враховуючи викладене, просить в задоволенні позову відмовити. 18 лютого 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначає, що 10 жовтня 2019 року відповідач ознайомилась з умовами кредитування та підписала Паспорт кредиту та Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Щодо форми кредитного договору представник АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що укладання Договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання (ст.634 Цивільного кодексу). Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. Відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, в якій зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку www.privatbank.ua,https://client-bank.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заявці про приєднання. Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Крім того, представник позивача вказує, що надана суду виписка з карткового рахунку, де чітко прослідковується встановлення відповідачу кредитного ліміту та вбачається, що остання користувалась грошима (а отже й отримала кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що [PERSON] частково сплачувала заборгованість за договором. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі. Враховуючи викладене позов просить задовольнити в повному обсязі. В призначене судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом. Заяв, клопотань до суду не надходило. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. 10 жовтня 2019 року [PERSON] звернулась до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, чим підтвердила своє приєднання до запропонованих умов кредитування в АТ КБ «Приват Банк» та укладення договору про надання банківських послуг, на підставі якого отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та кредитну картку. Зокрема сторонами було погоджено наступні умови кредитування: тип крелиту відновлювальна кредитна лінія; сума ліміт кредиту не первищує: 50000 грн. для карт «Універсальна» 75000 грн для карт «Універсальна GOLD»; строк кредитування 20 років; мета отримання кредиту споживчі цілі; споісіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом; процентна ставка відсотків річних: 43,2 % для карт «Універсальна», 42,0 % для карт «Універсальна GOLD»; Реальна річна процента ставка за умови отримання готівкових коштів з використанням платіжної картки та користування коштами поза межами пільгового періоду і погашенню кредита мінімальними платежами 52,84 % для карт «Універсальна», 53,36 % для карт «Універсальна GOLD»; Також, 10 жовтня 2019 року [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту, в якому вказані наступні умови договру: строк кредитування, місяців 240; мета отримання кредиту споживчі потреби, спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом (на картковий рахунок); пільговий період до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25-го числ місця, наступного за дат ою виникнення заборгованості) процентна ставка у пільговий період: 0,00001% річних, а також встановлено умови для різних сум/лімтів кредиту, окрема до 50 тис. грн. встановлено процентну ставку поза межами пільгового періоду 43,20 % річних, а також реальна річна процента ставка (при користуванні лімітом за межами пільгового періоду та при погашенні мінімальними щомісячними платежами 52,84 % річних. Згідно п. 7 паспорту споживчого кредиту, зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Так, згідно з наданою довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , [INFO] відбувся старт карткового рахунку № [NUMBER] ; 10 жовтня 2019 року встановлений кредитний ліміт у розмірі 2100,00 грн, який у подальшому 07 жовтня 2020 року збільшився до 4000,00 грн., 14 січня 2022 року до 100000,00 грн., 20 січня 2022 року зменшено до 25000,00 грн., 10 лютого 2023 року збільшено до 73000,00 грн., 19 лютого 2024 року зменшено до 72613,00 грн., 04 березня 2024 року був зменшений до 72573,00 грн., 24 квітня 2024 року був зменшений до 66120,00 грн, а 07 серпня 2024 року був зменшений до 0,00 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.2.1.1.2.5 Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якого сторони узгодили, що протягом строку кредиту розмір кредитного ліміту може бути змінений банком в односторонньому порядку як в сторону збільшення так і в сторону зменшення. При цьому зміна типу картки не потребує додаткового погодження сторонами. Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] було надано, загалом, чотири кредитних картки: № [NUMBER] дата відкриття 10 жовтня 2019 року термін дії 09/23 тип картки «Універсальна»; № [NUMBER] дата відкриття 02 грудня 2020 року термін дії 10/24 тип картки «Універсальна GOLD»; № [NUMBER] дата відкриття 17 травня 2021 року термін дії 10/24 тип картки «Універсальна GOLD»; № [NUMBER] дата відкриття 09 січня 2024 року термін дії 12/27 тип картки «Універсальна GOLD». Таким чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за договором б/н від 10 жовтня 2019 року відповідач, станом на 11 грудня 2024 року має заборгованість у загальному розмірі 85339,95 грн, яка складається з: 71720,06 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита, 13619,89 грн заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України(надалі ЦК України), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, також посилався на паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем. За змістом норм ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як вбачається зі змісту заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, клієнт який діє на підставі власного волевиявлення, згідно ст. 634 Цивільного кодексу України приєднується до розділів «Загальні положення», «Кредитні картки», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка» Умов та Правил надання банківських послуг АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, затвердженій Протоколом засідання Правління Банку № 8 від 19 лютого 2019 року У постанові від 06 лютого 2018 (справа № 755/2720/16-ц) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, якщо відповідач підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ «КБ «ПриватБанк», в якій виявив бажання отримати кредитні кошти та підтвердив, що він ознайомлений і погоджується з Умовами та Тарифами банку; при цьому Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення договору. Також, одночасно із вищезазначеним свідченням приєднання до угоди відповідача, дія Договору підтверджується фактом користування відповідачем кредитним рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч.2.ст.642 ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Заперечуючи проти укладання самого договору відповідач належним чином сповіщені про день розгляду справи, не зверталися із клопотанням про призначення проведення судової почеркознавчої експертизи, як і не звернувся із зустрічним позовом про визнання кредитного договору недійсним. Відповідно до наданої банком виписки за договором №б/н за період з 10 жовтня 2019 по 17 грудня 2024 року вбачається, що [PERSON] , користувалась кредитними коштами як шляхом зняття готівки у банкоматах, так і здійснювала розрахунки за покупки в магазинах, перераховувала кошти на інші карткові рахунки, а також здійснювала поповнення кредитної картки. Тобто, відповідач є активним користувачем банківських послуг. Також, у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц (провадження № 61-16754св19), від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц (провадження № 61-22158св19) вказано, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом із тим відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за договором б/н від 10 жовтня 2019 року відповідач, станом на 11 грудня 2024 року має заборгованість у загальному розмірі 85339,95 грн, яка складається з: 71720,06 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита, 13619,89 грн заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом. Вказаний розрахунок розпочинається із дати 10 жовтня 2019 року, тобто із дня, коли відповідач отримав кредитну картку та уклав кредитний договір із Банком. Суд, оцінивши наданий позивачем розрахунок заборгованості, приходить до висновку, що розрахунок є детальним, в ньому конкретизовано складові заборгованості і час їх виникнення, даний розрахунок не викликає двозначних трактувань або ускладнень у сприйнятті його змісту. Даний розмір заборгованості відповідачем не спростований, власного контррозрахунку не надано. Згідно постанови Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі № 344/3078/23 (провадження № 61-15548св23) за позовом АТ КБ «ПриватБанк», Верховний Суд зазначив, що твердження відповідача про неправильність розрахунку заборгованості та порушення його прав, як споживача, оскільки його не було повідомлено про умови кредитування та їх узгодження, не заслуговують на увагу, так як із відповідним позовом про визнання недійсним кредитного договору або його частини до суду позичальник не звертався. Разом з тим, банком надано належні докази на підтвердження отримання відповідачем кредитної картки та встановлення кредитного ліміту, зокрема, довідка про зміну кредитного ліміту, виписка. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) За приписами ч.1ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст.1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Із долучених до позовної заяви розрахунків заборгованості за договором №б/н від 10 жовтня 2019 року, виписки по рахунку за період з 19 жовтня 2019 року по 17 грудня 2024 року встановлено, що відповідач отримувала кошти з кредитної картки, однак не надавав своєчасно та в повному обсязі банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором, яка станом на 11 грудня 2024 року становить 85339,95 гривень. Отже, позивач довів, що банк надав відповідачу кредитні кошти, встановив ліміт на картку, який змінювався у період користування кредитним коштами, відповідач здійснював певні операції з кредитними коштами (проводив перекази через додаток Приват24, знімав готівку в банкоматах, тощо), однак не надавав своєчасно та в повному обсязі банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором. Враховуючи, що отримані кредитні кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, суд вважає за необхідне задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом. У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 2422 грн. 40 коп. На підставі викладеного, та

Outcome: approved