Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Заявника звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю заявника [PERSON] , [INFO] , з її онуком [PERSON] , [INFO] , з 28.11.2015 рок по [INFO] та перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Обґрунтовуючи заявлені вимоги, заявник вказала, що в неї був син [PERSON] , [INFO] , та онук [PERSON] , [INFO] , мати онука і колишня дружина сина - [PERSON] . Син із дружиною розлучився. [INFO] [PERSON] помер, а мати онука [PERSON] на той час була позбавлена батьківських прав рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26.06.2014 року справа №274/1164/14-ц . Після смерті сина [PERSON] з 28 листопада 2015 року за адресою: [ADDRESS] , вона та [PERSON] проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, до його смерті [INFO] . З 13.10.2020 році [PERSON] розпочав службу за контрактом в ЗСУ, відповідно [PERSON] перебувала на його утриманні з 13.10.2020 року по [INFO] , тобто по день його смерті. В червні 2022 року [PERSON] отримала повідомлення про зниклого без вісті №203 від 24 червня 2022 року від [INFO] , в ньому містилось наступне: Сповіщаю Вас зі скорботою про те., що Внук розвідник-радіотелеграфіст 1 розвіду вального відділення 3 розвідувального взводу І розвідувальної роти військової частини [NUMBER] , солдат [PERSON] 2001 р.н. в результаті бою в районі н.п. Миколаївка Сєвєродонецького району Луганської області 19.06.2022 року зник безвісті. Проведення оперативно-розшукових заходів по встановленню його місця знаходження результатів не дали. В подальшому на початку травня 2024 року [PERSON] отримала від [INFO] сповіщення №819 від 08 травня 2024 року про те, що її онук розвідник-радіотелеграфіст 1 розвідувального відділення 3 розвідувального взводу 1 розвідувальної роти військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] 2001 р.н.. в результаті бою в районі н.п. Миколаївка Сєвєродонецького району Луганської області [INFO] загинув. Наприкінці січня 2025 року [PERSON] отримала листа від [INFO] №10/493 від 09 січня 2025 року в якому вказується про те, щоб отримати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану вона має звернутись до [INFO] із рядом документів, в тому числі як вказується в даному листі: Окрім цього, до пакету документів необхідно долучити документ, що підтверджує родинні зв`язки з загиблим (померлим) військовослужбовцем відповідно до ст. 16і Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а саме, рішення суду загальної юрисдикції, який з`ясує характер відносин з загиблим [PERSON] . Зокрема про те що, на момент загибелі Ви спільно проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Тобто в зв`язку з виплатою одноразової грошової допомоги та надання [PERSON] статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника України звертається із заявою до Суду. Ухвалою судді Богунського раойнного суду м. Житомира від 04.04.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. Заявник в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним у заяві. Представник заявника адвокат Примак В.М. в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у заяві. Представник [INFO] у судове засідання не прибув, подав заяву в якій не заперечував проти позовних вимог. Заслухавши пояснення учасників та свідків, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] , від 29.12.1973 року, та серії [NUMBER] від 08.07.2014, [PERSON] , [INFO] , є бабцею [PERSON] , [INFO] . Згідно копії повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] , який був батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26.06.2014 року, справа №274/1164/14-ц [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав, зокрема відносно її сина [PERSON] , [INFO] . В повідомленні начальника [INFO] №819 від 08.05.2024 року, яка направлена [PERSON] повідомлено про те, що її внук розвідник-радіотелеграфіст 1 розвідувального відділення 3 розвідувального взводу 1 розвідувальної роти військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] 2001 р.н. в результаті бою в районі н.п. Миколаївка Сєвєродонецького району Луганської області [INFO] загинув. Згідно довідки про причину смерті (до форми № 106/о237) від 12.04.2024, [PERSON] , помер [INFO] , причина смерті: вогнепальне осколькове поранення голови. Відповідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Факт спільного проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків [PERSON] та [PERSON] , станом на день його смерті, а саме [INFO] підтверджується наступними доказами. Згідно копії акту про проживання особи № 259 від 05.12.2024, виданого директором ПП «КВЖРЕП №8» зазначено, що [PERSON] , [INFO] , проживав за адресою: [ADDRESS] , по 19.06.2022 року. Згідно копії довідки про реєстрацію місця проживання особи від 08.11.2017 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] . Крім того, факт того, що заявниця перебувала на утриманні у загиблого онука [PERSON] підтверджено також показами свідків. Свідок [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] , в судовому засіданні надала пояснення, що [PERSON] піклувався та допомагав [PERSON] по господарству, постійно купував продукти харчування, надавав кошти для господарських потреб, також надавав кошти на придбання ліків, лікування та на оплату комунальних послуг. Свідок [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] , в судовому засіданні надала пояснення, що [PERSON] піклувався та допомагав [PERSON] по господарству, постійно купував продукти харчування, надавав кошти для господарських потреб, оплату комунальних послуг та лікування. На підставі ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України,\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України, окрім фактів, зазначених в ч.1 цієї норми, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п.1постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до статті 31 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб » члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Пунктом 8\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Суд зазначає, що утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонт, сплату комунальних платежів, купівлю продуктів харчування, речей першої необхідності, ліків, тощо. В постанові Верховного суду від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18 зазначено, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц. Також у наведеній вище постанові зазначено, що\~одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Ч. 5\~ст. 17 Конституції України\~передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 3 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~дія цього\~Закону\~поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби. Згідно\~ст. 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~(в ред. на момент отримання права) одноразова грошова допомога в зв`язку з загибеллю військовослужбовця у випадках, зазначених у пп. 1-3 п. 2\~ст. 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один з подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Відповідно ч. 2\~ст. 3 СК України, сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Виходячи з аналізу\~ст. 3 СК України, сім`єю\~є соціальна група, яка не обов`язково складається з людей, які перебувають у шлюбі. Сімє`ю також є соціальна група осіб, поєднаних спільним побутом, які здійснюють свою життєдіяльність на основі спільного економічного, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання, спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі № 686/8440/16-ц. Згідно з абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). У п. 6\~рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року №5-рп/99\~зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають та ведуть спільне господарство. Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Нормами ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, дослідженими доказами обґрунтовано підтверджено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , з її онуком [PERSON] , [INFO] , були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки з 28 листопада 2015 року до 19.06.2022 року, та перебування [PERSON] , [INFO] , на утриманні у її онука [PERSON] , [INFO] , з 13.10.2020 року по [INFO] , тобто по день його смерті. На підставі викладеного та

Outcome: approved