Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 26.09.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Самбору Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 247; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] 2013 р.н. та дочки [PERSON] 2021 р.н. у розмірі 1/3 з усіх доходів відповідача. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 26.09.2012 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у якому народилося двоє дітей: дочка [PERSON] 2013 р.н. та дочка [PERSON] 2021 р.н. На даний час їх діти проживають за адресою їх реєстрації, а саме; [ADDRESS] . Спільне життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки відповідач постійно нехтував і досі нехтує сімейними обов`язками, не приймає участі у вихованні дітей та їх утриманні. Матеріально їй та дітям не допомагає, спільне господарство з відповідачем не ведеться. Відповідач відноситься до неї та до їх дітей з явною неповагою. Через відсутність взаєморозуміння, між нами, все частіше виникають сварки, відбувається психологічне та фізичне насильство з боку її чоловіка по відношенню до неї, при цьому, іноді, присутні їх малолітні діти, що негативно впливає на їх психологічний стан. Ці сімейні конфлікти відбуваються часто і вже довгий термін, і як правило, після вживання її чоловіком алкогольних напоїв. При цьому, вона мала надію, що чоловік зможе змінити своє ставлення до сім`ї, перестане зловживати алкогольними напоями, та зрозуміє свою відповідальність за виховання наших дітей. Але цього, на даний час не сталося і стосунки між ними тільки погіршуються, що призвело до складання даної позовної заяви. Через необхідність захисту їх дітей від психологічного насильства, кривдника в стані алкогольного сп`яніння, а також, захисту її честі, її життя і здоров`я, її репутації перед їх малолітніми дітьми, нею та їх сусідами по будинку, де вони мешкають з дітьми, неодноразово викликалася поліція, а саме, викликалася поліція 09.11.2024 та 10.11.2024. По результату виклику працівників поліції, 09.11.2024 відносно чоловіка [PERSON] було застосовано спеціальний захід протидії домашньому насильству, та складено терміновий заборонний припис як реагування на факт домашнього насильства що спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства, щодо заборони йому спілкування зі нею протягом 10 діб, але 10.11.2024 після порушення її чоловіком вимог зазначеного термінового заборонного припису, та після скоєння ним фізичного та психологічного насилля відносно неї та психологічного насилля відносно їх малолітніх дітей, було складено протокол про адміністративне правопорушення [PERSON] за статтею 173-2 КУпАП щодо вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису та неповідомлення про місце свого тимчасового перебування. Зазначає, що через неадекватну поведінку чоловіка, приниження її гідності, ображання її в присутності малолітніх дітей, нею викликалася поліція за адресою їх місця проживання 06.01.2025. Невиконання чоловіком своїх обов`язків подружнього життя, вчинення дій що свідчать про неповагу до неї, застосування ним фізичного та психологічного насилля відносно неї та їх дітей, не виконання ним батьківських обов`язків перед дітьми, щодо спільного їх утримання, матеріального забезпечення та участі у їх вихованні, призвело до фактичного розпаду сім`ї. При цьому, вихованням дитини та їх фінансовим забезпеченням займається лише вона. Вважає, що їх сім`я розпалася, при цьому, переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам їх дітей та її інтересам. Спору про поділ майна, що є нашою спільною власністю, на даний час немає. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11.02.2025 відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. 10.03.2025 до суду від відповідача надійшла заява про надання строку на примирення. 13.05.2025 до суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність у зв`язку із неможливістю з`явитися через сімейні обставини. У заяві також зазначив, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, в частині стягнення аліментів визнає стягнення у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дочкою повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити з підстав викладених у позові. Додатково зазначила, що з 19.01.2025 проживає з дітьми окремо від відповідача. З листопада 2024 року між подружжям були припинені сімейно-шлюбні стосунки, які поновлювати вона наміру не має. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав просив суд його задовольнити. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Су, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, що містяться в матеріалах справи, доходить наступного. Відповідно до положень ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26.09.2012 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Самбору Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 247. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Сторони від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з положеннями ч. 2 ст. 36 та ст. 51 Сімейного кодексу України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із положеннями ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що примирення з відповідачем не відбудеться, при цьому відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх малолітніх дітей, а тому позов в частині позовних вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітніх дітей, суд доходить наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 9 ст. 7 Сімейного кодексу України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно із ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. За приписами ч.ч. 1-3 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що малолітні діти проживають та перебувають на утриманні позивача. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. При цьому, відповідач є особою працездатного віку, законодавчо на останнього покладено обов`язок забезпечення утримання та виховання власних дітей, у зв`язку з чим враховуючи вимоги ст. 182 Сімейного кодексу України, беручи до уваги відсутність заперечень з боку відповідача щодо розміру аліментів, приймаючи до уваги приписи ст. 183 Сімейного кодексу України, суд доходить висновку про задоволення позову у цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача на утримання малолітніх дітей аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей та відповідатиме принципам розумності та справедливості. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 211,20 грн. Оскільки в силу п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач була звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову в частині стягнення аліментів, з урахуванням ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved