Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

13.02.2025 року позивач, ТОВ «Споживчий центр», звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги мотивує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» (надалі кредитодавець) та [PERSON] (надалі позичальник) 30.03.2024 року укладено кредитний договір (оферти) №30.03.2024-100000481. Відповідно до умов договору, позичальнику надано кредит у розмірі 9 000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 30.03.2024 року, строком на 70 дні. Процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,35% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожен день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражається у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 1,2% . Відповідно до договору від 30.03.2024 року та квитанції про перерахунок коштів кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 9 000,00 грн. строком на 70 дні, [PERSON] 30.03.2024 року отримано кредитні кошти у розмірі 9 000,00 грн. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. В свою чергу, [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 07.04.2024 року, утворилась заборгованість у розмірі 17417,71 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8740,15 грн., по процентах в розмірі 6607,56 грн., по неустойці в розмірі 2070,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» вказану заборгованість, а також судові витрати по справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2025 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 березня 2025 року здійснено перехід розгляду справи із спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на розгляд справи за правилами спрощеного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження.. При цьому, відзив на позов відповідачем, у визначений в ухвалі суду термін, не надано. Відповідно до положень ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. В судове засідання представник позивача не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в позовній заяві, окрім іншого, просила розгляд справи проводити без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи, що не суперечить вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Статтею 12 та частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 30.03.2024 року між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір №30.03.2024-100000481. Відповідно до умови кредитного договору №30.03.2024-100000481 від 30.03.2024 року: - кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальнику у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію (п. 3.1 пропозиції про укладення кредитного договору (оферти); - кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5167-80ХХ-ХХХХ-3405 (п. 4.1 пропозиції про укладення кредитного договору (оферти); - сума кредиту: 9 000 грн. (п. 3 Заявки); - строк, на який надається кредит - 70 днів з дати його надання (п. 3 Заявки); - дата повернення (виплати) кредиту 07.06.2024 року (п. 5 Заявки); - процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,35% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку(п. 5 Заявки); 30.03.2024 року ТОВ «Споживчий центр» надало (перерахувало) [PERSON] грошові кошти в сумі 9 000 грн., що підтверджується квитанцією від 30.03.2024 року. Відповідно до наданої позивачем Довідки-розрахунку, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №30.03.2024-100000481 від 30.03.2024 року становить 17417,71 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8740,15 грн., по процентах в розмірі 6607,56 грн., по неустойці в розмірі 2070,00 грн (довідка-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором №30.03.2024-100000481 від 30.03.2024 року. Проценти по кредиту нараховані за період з 30 березня 2024 року по 07 червня 2024 року. За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Разом з тим, на момент звернення позивача до суду та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Згідно з пунктом 18\~розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022\~в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому його дія неодноразово продовжувалася. Оскільки неустойка нарахована у період дії в Україні воєнного стану, то відповідач на підставі п. 18\~розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~звільняється від обов`язку сплати на користь позивача, як кредитодавця, неустойки. Отже, в задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки слід відмовити. Таким чином, заборгованість [PERSON] , у зв`язку з невиконанням зобов`язання за кредитним договором №30.03.2024-100000481 від 30.03.2024 року, становить 15347,71 грн. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені умови кредитного договору, позовні вимоги ТОВ «Споживчий Центр» є обґрунтованими в частині наявності у останньої заборгованості за тілом кредиту, відсоткам та комісії, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором №30.03.2024-100000481 від 30.03.2024 року в загальній сумі 15347,71 грн. Контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності відповідач не надала. Враховуючи результат вирішення спору,

Outcome: partial