Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 25.03.2025 ухвалено рішення, яким шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Враховуючи те, що під час ухвалення вище зазначеного рішення судом не було вирішено позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, позивач просить ухвалити додаткове рішення. За змістом ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення за відсутності представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого 19.05.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого від 10.07.2012 відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Позивач разом з дітьми перебуває у Федеративній Республіці Німеччині, на підтвердження цього надано довідку про реєстрацію за місцем проживання з перекладом (а.с.12-13). Зазначена обставина не заперечувалась сторонами. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.89 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~статті 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-3\~статті 181 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Аналогічні обставини викладені в пункті 17\~постанови Пленуму Верховного суду України N 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Згідно із частиною першою\~статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Цивільне судочинство згідно з частинами 1-3\~статті 12 ЦПК України\~здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з положенями ч.2 ст.182\~СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2025\~рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Позивач просить стягнути аліменти на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 7500 гривень, який відповідає мінімальному рівню рекомендованого розміру аліментів. Під час\~судового розгляду\~відповідач не\~заперечив,\~що є\~працездатною особою,\~доказів наявності\~на утриманні\~інших осіб,\~відповідачем також\~не надано. Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 7500 грн. Відповідно до частини другої\~статті 184 СК України\~розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно з ч. 2\~ст. 9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. За змістом вказаних норм, суд зазначає, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, повинна проводитись відповідно до вищевказаного законодавства органом виконавчої служби або підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами - підприємцями, які провадять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Відтак, додаткове зазначення про стягнення аліментів з урахуванням індексації є зайвим, оскільки законодавством передбачений відповідний механізм індексації ( підвищення) розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі. Крім того, за змістом частини другої\~статті 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На переконання суду, аліменти на дитину мають бути не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку лише у тому разі, якщо аліменти стягуються у виді певної частки від доходу (заробітку) платника аліментів, а не при визначенні виду стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з\~принципів змагальності,\~всебічності та\~повноти з`ясування\~обставин справи,\~розумності та\~справедливості,\~суд вважає\~за можливе\~стягнути з\~відповідача аліменти\~в розмірі\~7500\~грн на утримання [PERSON] та [PERSON] до їх повноліття, на користь позивача, що буде відповідати інтересам дітей та обох батьків. На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду, тобто з 16.08. 2024 до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст.141\~ЦПК України та ст.4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 968, 96 грн.

Outcome: approved