Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

11.02.2025 року [PERSON] звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, посилаючись на наступні обставини. Вона, [PERSON] народилась [INFO] в с. Новселівка Нікопольського району Дніпропетровської області. Прізвище [PERSON] вона змінила на [PERSON] при реєстрації шлюбу з [PERSON] в 1998 році. В паспорті громадянина України її ім`я зазначено як [PERSON] . З 01.09.1996 року по 19.06.1998 рік вона навчалась в Нікопольському медичному училищі, після закінчення навчання отримала диплом молодшого спеціаліста за спеціальністю «Лабораторна справа», і далі продовжила працювати за своїм фахом. Першим записом в її трудовій книжці був запис про навчання в Нікопольському медичному училищі. На даний момент вона звернулась до Нікопольського відділення Пенсійного фонду України, але при огляді документів виявилось, що в трудовій книжці та дипломі її ім`я зазначено як [PERSON] . На підставі викладеного вище, просить суд встановити факт того, що диплом серії [NUMBER] про навчання у Нікопольському медичному училищі за спеціальністю «Лабораторна справа», реєстраційний номер 486, виданий 19.06.1998 року на ім`я [PERSON] , та трудова книжка серії [NUMBER] , дата заповнення 20.12.2001 року, видана на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.02.2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами окремого позовного провадження та призначено судове засідання (а.с.14). Сторони в судове засідання не з`явились. 29.05.2025 року на адресу суду надійшла заява [PERSON] про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі (а.с.20). Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомлялось про час та місце розгляду справи, шляхом направлення на їх юридичну адресу судової повістки, копії ухали про відкриття провадження та копії заяви з додатками з рекомендованим повідомленням, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.18), згідно якого пакет документ вручено 09.04.2025 року особі [PERSON] за довіреністю. Відзиву на адресу суду заінтересованою особою не направлено, заяву про розгляд справи без участі їх представника або про відкладення розгляду справи не надали. Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України. На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Правилами ст.\~12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, на підставі наступного. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України № [NUMBER] , виданого 24.09.2024 року, заявниця [PERSON] народилась [INFO] в с. Новоселівка Нікопольського району Дніпропетровської області (а.с. 12). Згідно наданого свідоцтва про народження її дівоче прізвище [PERSON] (а.с.9). Дошлюбне прізвище [PERSON] заявниця змінила на [PERSON] при реєстрації шлюбу з [PERSON] (а.с.10). В перелічених вище документах її ім`я зазначено як [PERSON] . Після закінчення в 1998 році навчання в Нікопольському медичному училищі, [PERSON] отримала диплом молодшого спеціаліста за спеціальністю «Лабораторна справа» (а.с. 11). Але в дипломі її ім`я помилково зазначили як [PERSON] . Оскільки перший запис в трудовій книжці заявниці був зроблений на підставі диплому про навчання в [PERSON] медичному училищі, тому в трудовій книжці також невірно зазначили її ім`я - [PERSON] . Всі інші анкетні дані (прізвище, по-батькові, дата народження) співпадають. Даний факт перешкоджає [PERSON] у повному обсязі користуватись своїми майновими та немайновими правами, а саме позбавляє права на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Предметом розгляду вказаної заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме диплому молодшого спеціаліста та трудової книжки, які належать [PERSON] . Частиною 2\~п.5\~ст.293\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.1 п.6 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно листа Верховного Суду України «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належності громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Судом достовірно встановлено належність [PERSON] диплому молодшого спеціаліста серії ІВ АР №000765 про навчання у Нікопольському медичному училищі за спеціальністю «Лабораторна справа», реєстраційний номер 486, виданий 19.06.1998 року на ім`я [PERSON] , оскільки посилання на даний диплом є в трудовій книжці заявниці серії [NUMBER] , дата заповнення 20.12.2001 року, виданої на ім`я [PERSON] , де в записі під №1 зазначено: «Навчання в Нікопольському медичному училищі, диплом [NUMBER] » (а.с.4). Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Відповідно до п. 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16 червня 2021 року № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 554/3600/19 (провадження № 61-8937св20), від 25 листопада 2020 року у справі № 636/4087/19 (провадження № 61-13847св20), від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19). Метою встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме диплому молодшого спеціаліста та трудової книжки, є реалізація заявницею права на пенсійне забезпечення. З урахуванням наведеного, вимоги [PERSON] про встановлення факту належності їй диплому молодшого спеціаліста та трудової книжки за загальним правилом можуть бути предметом розгляду суду у порядку, передбаченому главою\~6\~розділу\~IV ЦПК України. Встановлення факту належності заявникові вищевказаних документів необхідно їй для оформлення пенсії, а іншим способом, окрім судового, вона захистити свої права не може, тому виходячи із наданих доказів, суд вважає за необхідне заяву задовольнити. Аналізуючи надані заявницею та досліджені в судовому засіданні письмові докази суд вважає, що юридичний факт, який вона просить встановити, знайшов своє підтвердження та його об`єктивність не викликає сумніву у суду. А тому, враховуючи зазначені вище обставини та положення діючого законодавства, приймаючи до уваги, що встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, необхідне для призначення пенсії, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] \~\~є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7\~ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved