Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

07.03.2025 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21.06.2016 року. Від спільного подружнього життя у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Вказує,\~щоподружні відносини не склалися, основною причиною розпаду сім`ї були різні погляди на життя, розбіжності характерів, у зв`язку із чим постійно виникали різного роду суперечки, конфлікти та незгоди з будь-яких побутових та сімейних питань. Сторони більше двох років проживають окремо. Позивач вважає, що їх сім`я фактично розпалася, відновлення її неможливе, а формальне перебування у шлюбі без підтримування сімейних відношень, взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги їх не потрібно. Просить шлюб розірвати. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.2025 року, справу передано на розгляд головуючому судді Н.В. Шептицькій (ас 11). 26.12.2024\~року на\~запит головуючої\~судді надійшла\~відповідь з\~ ЄДДР про місце\~реєстрації відповідача (ас 12), оскільки це має значення для вірного визначення територіальної підсудності даної справи, згідно ч. 1 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ЦПК України. Ухвалою головуючої судді від 10.03.2025 року позовна заява прийнята до розгляду та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено розгляд справи в судовому засіданні (ас 13-14), яке ухвалою суду від 07.04.2025 року відкладено на 01.05.2025 року (ас 25-26), яке ухвалою суду від 01.05.2025 року відкладено на 27.05.2025 року (ас 37-38). Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач подала до суду заяву, в якій просить судове засідання проводити у її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (ас 34). Відповідач неодноразово був повідомлений про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (ас 30, 42), ураховуючи ту обставину, що всі судові повістки та повідомлення з додатками, надіслані за місцем його реєстрації, були повернуті суду з відміткою уповноваженої особи «Укрпошти»: «Повертається. Адресат відсутній» (ас 19, 20, 33, 43). Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Суд ухвалив: проводити заочний розгляд справи у відсутності учасників справи, згідно ч.ч. 1, 4 статті 223, частини 1 статті 279 ЦПК України, на підставі статті 280 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2 статті 247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частин 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без виклику учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою прийняття рішення у цій справі є 27.05.2025 року - дата складення повного судового рішення. Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд установив таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21 червня 2016 року виконавчим комітетом Рокинівської селищної ради Луцького району Волинської області, актовий запис №5. Після одруження позивачці присвоєно прізвище\~« [PERSON] » (ас 6). Від спільного подружнього життя у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] (ас 7). Зі змісту\~позовної заяви\~встановлено,\~що подружні відносини у сторін не склалися, основною причиною розпаду сім`ї були різні погляди на життя, розбіжності характерів, у зв`язку із чим постійно виникали різного роду суперечки, конфлікти та незгоди з будь-яких побутових та сімейних питань. Сторони більше двох років проживають окремо, тому їх спільне подружнє життя фактично припинилось і збереження сім`ї неможливе, оскільки сторони стали чужими людьми. Позивач вважає, що їх сім`я фактично розпалася, відновлення її неможливе, а формальне перебування у шлюбі без підтримування сімейних відношень, взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги їх не потрібно. Донька сторін проживає з позивачкою і перебуває на її утримані та забезпечені. Відповідач дані обставини, викладені в позовній заяві, не спростував і не заперечив. Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту частини 3 та частини 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 10 постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~від\~21.12.2007\~року\~№\~11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, та з врахуванням вимог статтей 24, 55, 56 СК України, суд доходить висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, оскільки суд вважає, що подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог статті 113\~СК\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог частини 2 статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Пунктом 2 частини 3\~статті 115 СК України\~передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, згідно пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача слід стягнути у дохід держави судові витрати.

Outcome: approved