Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила визначити додатковий строк для подачі [PERSON] до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] дата смерті [INFO] , терміном в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який прожив за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/3 квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Власність на квартиру належить трьом особам: померлому батьку позивачки - [PERSON] , позивачці [PERSON] , донці позивачки [PERSON] у пропорційних частинах 1/3 квартири, що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло від 11 квітня 2000 року №4. Оскільки її батько заповіту не склав, згідно зі ст. 1223 Цивільного кодексу України, вступають в дію норми спадкування за законом. Інших спадкоємців першої черги визначених ст. 1272 ЦК України, окрім позивачки, не має. У зазначені строки вона не звернулася до нотаріуса з метою оформлення права власності на відкриту спадщину через дію карантину на всій території України з 12 березня 2020 року та обмеженням пересування громадян у громадських місцях та роботи нотаріальних контор. Українське законодавство відносить карантин до форс-мажорних обставин (непереборної сили). Отже позивач з об`єктивних причин, які не залежали від нього, не зміг вчасно подати заяву про прийняття спадщини. В судове засідання позивачка не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належний чином, надала заяву відповідно до якої підтримала позовні вимоги, просив розглянути справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше представник відповідача [PERSON] надано заяву про розгляд справи без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 13). Як вбачається із матеріалів справи, позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с. 6-8). Згідно відповіді Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що відсутня інформація про відкриття спадкової справи після померлого [PERSON] (а.с. 30-31). Після смерті [PERSON] залишилося нерухоме спадкове майно, а саме: 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини і протягом якого відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 2 ст. 1270 ЦК України передбачено, що якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: по-перше, у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; по-друге ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За вимогами ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Враховуючи викладене,\~зважаючи,\~що позивачка,\~яка є\~спадкоємцем за\~законом першої\~черги,\~не змогла\~з поважних,\~об`єктивних\~та незалежних\~від неї\~причин в\~межах строку,\~відведеного для\~звернення,\~звернутися з\~відповідною заявою\~до нотаріальної\~контори про\~прийняття спадщини,\~що у\~встановленому порядку\~не спростовано,\~встановлення додаткового\~строку для\~прийняття спадщини\~є єдиним\~шляхом отримання\~спадкового майна,\~а тому\~суд вважає\~за можливе\~позовні вимоги\~задовольнити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved