Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14.05.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір №499450-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 договору кредиту ТОВ «Бізнес Позика» надала позичальнику грошові кошти у розмірі 23000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом, комісію у порядку та на умовах визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. Позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав та надав відповідачці грошові кошти в розмірі 23000 грн., шляхом перерахування на її банківську картку № [NUMBER] . Однак, [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, лише частково сплачувала кошти, внаслідок чого за нею утворилась заборгованість у розмірі 46941,92 грн., з якої: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 20911,11 грн.; сума прострочених платежів по процентах - 25585,53 грн.; сума прострочених платежів за комісією - 445,28 грн. На підставі наведеного, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором про надання кредиту №499450-КС-001 від 14.05.2025 в розмірі 46941,92 грн., а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Крім того, суддею задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ «ПУМБ». 05.02.2025 на виконання вимог вищевказаної ухвали суду в частині витребування доказів від АТ «ПУМБ» надійшла запитувана інформація. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, у строк встановлений ухвалою суду про відкриття провадження, від сторін не надійшло, відповідачка, яка належним чином повідомлялася про розгляд справи, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, відзив на позовну заяву не подала. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що належним чином повідомлена про розгляд справи відповідачка відзив на позовну заяву не подала, у той час як представник позивача у позовній заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення, судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 14.05.2025 ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] пропозицію укласти договір (оферту) №499450-КС-001 про надання кредиту. 14.05.2024 відповідачка прийняла (акцептувала) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №499450-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Таким чином, 14.05.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №499450-КС-001 (Споживчий кредит. Електронна форма), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Так, зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор «UA-2876» на номер телефону [NUMBER] , який вона зазначила у своїй анкеті клієнта в особистому кабінеті, котрий вона ввела (відправила) і таким чином підписала договір. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 499450-КС-001 від 14.05.2024. Відповідно до п. 2.1 договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 23000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Згідно умов договору, строк, на який надається кредит: 16 тижнів, до 03.09.2024 (п.2.3 договору). Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1,50000000, фіксована. Знижена процентна ставка - 1,16052521, фіксована (пункт 2.4 договору). Комісія за надання кредиту - 3450 грн., нараховується одноразово при видачі кредиту (пункт 2.5 договору). Згідно п.3.1 договору, кредитодавець зобов`язаний протягом 3-х днів з дня укладення договору надати позичальнику кредит у сумі вказаній в п.2.1 договору, шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена в розділі 8 договору, зокрема «Реквізити та підписи сторін»: [NUMBER] . Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» №25/01 від 03.01.2025, ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг підтвердив перерахування грошових коштів в сумі 23000 грн. на сайті ТОВ «Бізнес Позика» 14.05.2024 о 15:46:58 на номер платіжної картки № [NUMBER] (емітент АТ «ПУМБ»), через платіжний сервіс «Platon», призначення платежу: перерахування коштів [PERSON] , ІПН [NUMBER] , згідно кредитного договору №499450-КС-001 від 14.05.2024. В анкеті клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи) від 07.01.2025 зазначено ПІБ позичальника - [PERSON] , адреси її місця реєстрації та місця проживання, а також номер банківської картки для перерахунку коштів позичальнику [PERSON] в розмірі 23000 грн.: № [NUMBER] та фінансовий номер телефону позичальника [NUMBER] . Згідно інформації АТ «ПУМБ» № КНО-07.8.5/1178БТ від 30.01.2024, АТ «ПУМБ» випущено банківську платіжну картку № [NUMBER] до рахунку IBAN № [NUMBER] у гривні, на ім`я « [PERSON] », РНОКПП: [NUMBER] . З даних виписки по рахунку IBAN № [NUMBER] за період 14.05.2024 по 03.09.2024 вбачається, що 14.05.2024 на вказаний рахунок [PERSON] зараховано переказ у сумі 23000 грн. від ТОВ «Бізнес Позика». Отже, позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідачка [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконувала, не сплачувала своєчасно щомісячні платежі, внаслідок чого утворилася заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості за кредитом у гривні від 06.01.2025, довідки про стан заборгованості від 06.01.2025, заборгованість [PERSON] за договором про надання кредиту №499450-КС-001 від 14.05.2024 станом на 06.01.2025 становить 46941,92 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 20911,11 грн.; суми прострочених платежів по відсотках - 25585,53 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 445,28 грн. При цьому, після 03.09.2024 (термін дії кредитного договору - строк кредитування) розмір заборгованості по відсотках не збільшувався, тобто позивач не здійснював нарахування відсотків після спливу строку кредитування. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч.1 ст.205 ЦК України). Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). У силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Отже, укладення ТОВ «Бізнес позика» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним укладенню кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч.1 ст.3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У ч.ч.1,3 ст.509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. У силу ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що сторони погодили умови кредитування, в тому числі кількість та розмір платежів, періодичність їх внесення, розмір процентної ставки, строк кредитування, комісію за надання кредиту, графік платежів за кредитним договором, а тому вимога ТОВ «Бізнес Позика» про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за договором про надання кредиту ґрунтується на вимогах закону, підтверджується належними доказами, наданими позивачем та дослідженими судом. На підставі наведеного, враховуючи те, що відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, не подала відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором про надання кредиту № 499450-КС-001 від 14.05.2024 у розмірі 46941,92 грн. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позов задоволено повністю, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved