Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

У серпні 2024 року ТОВ «Євро-реконструкція» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до 1. [PERSON] , 2. [PERSON] , 3. [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послугу з постачання гарячої води в розмірі 32 199,00 грн, інфляційні втрати в розмірі 3 054,99 грн та 3% річних в розмірі 705,96 грн. Позовну заяву обґрунтував таким. ТОВ «Євро-реконструкція» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для споживачів встановленої зони теплопостачання Дніпровського та Дарницького районів міста Києва. ТОВ «Євро-реконструкція» здійснює надання послуг з постачання гарячої води до будинку [ADDRESS] , зокрема до квартири [ADDRESS] . У зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі, є споживачами послуг із постачання гарячої води. Відсутність договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідачі своєчасно не сплачували з серпні 2017 року кошти за отримані послуги з постачання гарячої води, в результаті чого станом на 01.06.2024 утворилась заборгованість в розмірі 32 199,00 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України на розмір заборгованості нараховані 3% у розмірі 705,96 грн, інфляційні втрати становлять 3 054,99 грн. За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 23.10.2024 суд залишив позов без руху з огляду на те, позовна заява не відповідає вимогам п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України; надав позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня вручення ухвали. На виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачу слід надати позов у новій редакції та обґрунтований розрахунок заборгованості, в якому зазначити, яким чином позивач визначав розмір щомісячної плати за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води відповідачам (діючий тариф; кількість спожитої гарячої води; площа житлового приміщення; кількість зареєстрованих у квартирі осіб, тощо) з їх копіями відповідно для всіх учасників справи. 30.10.2024 позивач засобами поштового зв`язку подав заяву про усунення недоліків позовної заяви (надійшла до суду 31.10.2024, зареєстрована за вх. № 75528/24). Ухвалою від 06.11.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін для розгляду справи по суті; установив сторонам строки для подання заяв по суті справи. Відповідач-2 подав відзив на позовну заяву, просив відмовити в задоволенні позову та зобов`язати позивача надати роз`яснення з приводу методики нарахування кількості гарячого водопостачання, які застосовувались до нього. На обґрунтування своєї позиції зазначив таке. У позовній заяві Позивач просить «Стягнути солідарно з [PERSON] [INFO] , РНКПП [NUMBER] , останнє відоме місце реєстрації та проживання: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , останнє відоме місце реєстрації та проживання: [ADDRESS] , [PERSON] [INFO] , РНОКПП невідоме, останнє відоме місце реєстрації та проживання: [ADDRESS] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» (02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевич, 20, код ЄДРПОУ 37739041, заборгованість за послуги з постачання гарячої води в розмірі 32 199,00 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 3 054,99 грн та 3% річних у розмірі 705,96 грн. судовий збір за подання позовної заяви до суду в розмірі 3 028,00 грн». Відповідач [PERSON] не погоджується з заявленими позивними вимогами, та заперечую проти позивних вимог про стягнення заборгованості в повному обсязі. Не погоджується з аргументами Позивача, що «Відповідачі своєчасно не сплачували з серпня 2017 року за отримані послуги з гарячого водопостачання, в результаті чого утворилась заборгованість..». Оскільки він щомісяця регулярно сплачував суму коштів за користування гарячою водою. Хочу зазначити, що у квартирі встановлені лічильники обліку гарячого водопостачання, відповідно до показників яких і здійснював щомісячні платежі. І вважав, що оплачую вчасно за спожиті послуги. До 2019 року платежі здійснював через сайт ГІОЦ. Далі платежі робились через партмоне.ком. За час користування послугою неодноразово змінювалися умови постановки лічильника на облік в ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ». У свій час цьому процесу завадив введений суцільний карантин, який був введений згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої коронавірусом SARS-CоV-2» на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року, дія якого постановами Кабінету Міністрів України неодноразово продовжувалася. Введений карантин унеможливлював потрапляння до приміщення ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» та створив проблему з викликом майстра для поставлення лічильників обліку на облік. 24 лютого 2024 року почалося повномаштабне вторгнення, яке змусило покинути територію Києва, але навіть в цей період не переставали надходити платежі до ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ». Щодо вартості надаваних послуг з із постачання гарячої води. Згідно з інформацією, викладеною на офіційному вебпорталі Антимонопольного комітету України (за посиланням: https://amcu.gov.ua/news/rozpochato-rozglyadspravipro-zlovzhivannya-tov-yevro-rekonstrukciya-monopolnim-dominuyuchimstanovishchem) розпорядженням державного уповноваженого від 11.01.2021 № 07/2-р розпочато справу № 128-26.13/1-21 про порушення конкурентного законодавства. Причиною для відкриття справи стало те, що з початку 2019/2020 опалювального періоду ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» здійснювало нарахування споживачам завищених (майже на 23 %) розмірів плати за теплову енергію та послуги із централізованого опалення/ постачання гарячої води без відповідних перерахунків. Результатом розгляду стало рішення Антимонопольного комітету України від 10.11.2022 №244-р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу». Рішення Комітету №244-р від 10.11.2022 свідчить, що ТОВ «ЄВРОРЕКОНСТРУКЦІЯ» не прийняло рішення щодо зміни (зменшення) розміру нарахувань споживачам плати за послуги з централізованого опалення у зв`язку зі зміною (зменшенням) ціни природного газу в період з грудня 2019 року по квітень 2020 року та, відповідно, не здійснило відповідних перерахунків споживачам. Зазначені дії є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 2 ст. 50 та ч. 1 ст. 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з централізованого опалення Дарницького та Дніпровського районів міста Києва в зоні теплопостачання Товариства, що призвело до ущемлення інтересів споживачів та було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку. На Товариство за вчинене порушення накладено штраф у розмірі 9 646 253,00 грн. Також Товариство зобов`язано усунути наслідки порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом здійснення перерахунку споживачам за послуги з гарячого водопостачання у зв`язку зі зміною (зменшенням) ціни природного газу за період з грудня 2019 року по квітень 2020 року. Викладене спростовує розмір вартості надаваних позивач послуг, принаймні, у вказаний період, з огляду на що сума заборгованості підлягає коригуванню. Просить надати детальний розрахунок із вказання саме користуючись яким методом, з розрахунку якої норми вказувались показники спожитого водопостачання: - щодо строку нарахування інфляційних втрат та 3% річних. Приписи статті 257 Цивільного кодексу України встановили спеціальну позовну давність у три роки за умови подання стороною у спорі відповідної заяви, зробленої до винесення судом рішення. З огляду на викладене, у випадку встановлення судом факту порушення з мого боку неукладених договірних зобов`язань, обов`язок укладення яких позивачем не доведений, спростований наданими поясненнями та доказами, прошу застосувати наслідки пропуску строку позовної давності. Документ сформований в системі «Електронний суд» 25.11.2024, зареєстрований судом 26.11.2024 за вх. № 82187/87. 26.11.2024 у зв`язку з неявкою відповідачів суд відклав розгляд справи на 16.01.2025 на 12 год. 00 хв. 29.11.2024 позивач засобами поштового зв`язку подав відповідь на відзив (надійшла до суду 03.12.2024, зареєстрована за вх. № 84419/24). У відповіді на відзив зазначив таке. 1. Для коректних нарахувань за спожиті послуги з гарячого водопостачання, відповідно до п.2 розділу III Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 270 від 12.10.2018 року, споживачам необхідно дотримуватись правил користування індивідуальними засобами обліку води, а саме: індивідуальні засоби обліку води обов`язково мають бути прийняті на абонентський облік надавача послуг, опломбовані надавачем послуг, вчасно повірені, а їхні показники щомісяця мають передаватись до теплопостачальної організації. За наявності індивідуального засобу обліку гарячої води нарахування здійснюються виключно за показниками засобу обліку, які повинні щомісяця надаватися споживачами виконавцю послуг (п. 4 ст. 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»). Наявність в квартирі індивідуального засобу обліку гарячої води/холодної води/теплової енергії, бойлеру не передбачає припинення виконавцем послуги нарахування або нарахування за показниками, з якими роки назад квартирний лічильник був взятий на облік. Законодавець закріпив за споживачами послуги обов`язок щомісяця подавати виконавцю послуги показники індивідуальних засобів обліку. Нарахування за послуги з постачання гарячої води здійснюються відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (які діяли на момент виникнення заборгованості) (далі - Правила № 630), Правил надання послуг з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 (далі - Правила № 1182). Відповідно до п. 21 Правил № 630 у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Тож, зняття показань вузлів розподільного обліку води (квартирних лічильників) здійснюється споживачами. Споживач щомісяця передає показання вузлів розподільного обліку води виконавцю послуг або визначеній власником (співвласниками) іншій особі, що здійснює розподіл обсягів послуги. Так, показання вузлів розподільного обліку води (квартирних лічильників) знімаються споживачем в останній день розрахункового періоду та надаються виконавцеві одним з таких способів, як телефоном, факсом, за допомогою електронних сервісів, запроваджених виконавцем або в інший спосіб, доведений до відома споживача, та зазначаються у рахунку на оплату послуг. У той же нас виконавець послуги не має права браги до уваги показники «сповіреного індивідуального засобу обліку. Чинне законодавство не передбачає можливості проведення нарахування коштів за надані послуги на підставі засобів обліку, які належним чином не повірені та не поставлені на облік виконавцем комунальної послуги. Згідно підпункту 3 пункту 4 Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315, для розподілу не приймаються показання вузла розподільного обліку, приладу розподільного обліку теплової енергії, то зняті (надані), починаючи з дати встановлення Факту виходу його з ладу (закінчення строку повірки засобу вимірювальної техніки, що входить до його складу) або встановлення факту несанкціонованого втручання в його роботу (самовільний демонтаж, умисне знищення, пошкодження, розкомплектування, у тому числі порушення цілісності пломб, тощо), до дати прийняття на абонентський облік відремонтованого чи заміненого вузла розподільного обліку, приладу розподільного обліку теплової енергії або повіреного засобу вимірювальної техніки, що входить до його складу. Відповідно до частини 4 статті 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки. Про необхідність проведення повірки засобів обліку води через міжповірочний інтервал зазначено в кожному технічному паспорті (керівництві з експлуатації), свідоцтві про проведення повірки, а також у акті опломбування лічильника. Відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній та повірці після ремонту. Перелік категорій законодавчо врегульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, затверджено постановою КМУ від 04.06.2015 № 374. Відповідно до пункту 38 вищевказаної постанови, лічильники води належать до засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці. Наказом Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 13.10.2016 № 1747, зареєстрованим у Мінюсті 01.11.2016 за № 1417/29547, для лічильників воли та тепло лічильників установлено міжповірочний інтервал - 4 роки. Згідно чинного законодавства періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку. Нарахування плати за спожиту послугу за показниками лічильника, який не пройшов повірку, не передбачено діючим законодавством. Щодо нарахувань за послуги з постачання гарячої води. Будинок [ADDRESS] загальнобудинковим засобом обліку постачання гарячої води обладнаний з 01.06.2020 року. Квартира [ADDRESS] обліковується як така, що індивідуальним засобом обліку гарячої води не обладнана. Нарахування за послугу з постачання гарячої води до вказаної квартири проводиться: - з 01.08.2017 року но 31.05.2020 року - за нормою споживання з розрахунку 3,00 м. куб. на 1 особу (3 особи); - з 01.06.2020 по 31.05.2024 - по показникам загально будинкового засобу обліку гарячої води відповідно до кількості зареєстрованих в квартирі осіб (3 особи). З листопада 2021 року по особових рахунках споживачів нараховується за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (ФГВ). Відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315, в кожному розрахунковому періоді визначається обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання. Відповідний обсяг теплової енергії визначається з урахуванням місця приготування гарячої води (у будинку або поза його межами) та наявності циркуляції та визначається як відповідна частка від обсягу теплової енергії використаної на приготування гарячої води: - за умови наявності циркуляції - 20 %; - при непрацюючій циркуляції -10 % За умови наявності будинкового вузла комерційного обліку теплової енергії використаної для надання послуги з постачання гарячої води, обсяг теплової енергії витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання визначається з урахуванням показань вузла комерційного обліку та фактичного обсягу спожитої гарячої води мешканцями будинку. Обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, визначається в одиницях виміру (Гкал) та розподіляється між усіма споживачами будівлі пропорційно до опалювальних площ їх приміщень. При цьому при розподілі не враховується фактичне споживання гарячої води в одиницях виміру (куб м) у приміщенні споживача. Відповідно, усі споживачі, в тому числі і ті, що тимчасово не користуються послугою з постачання гарячої води або встановили індивідуальні водопідігрівачі, щомісячно здійснюють оплату за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування впутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання. Нарахування плати за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання здійснюється за тарифом на послугу з постачання теплової енергії, з урахуванням визначеного обсягу відповідно до Методики розподілу. Доказів того, що відповідачі повідомляли та надавали до теплопостачальної організації документи щодо встановлення, опломбування, проведення повірки індивідуального засобу обліку гарячої води (лічильника), зі слів відповідача встановленого у квартирі проживання відповідачів, до ТОВ «Євро-Реконструкція» та до суду не надано. 2. Відповідач у своєму відзиві просить суд застосувати наслідки спливу строків позовної заяви. Натомість, у суду немає підстав для застосування наслідків спливу строків позовної давності, оскільки вказані строки не сплили відповідно до положень чинного законодавства України. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У постанові Верховного Суду від 06.12.2023 по справі №212/10834/21 було зроблено наступний правовий висновок: «з урахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ІІК України та часу введення в Україні карантину у меж ах позовної давності знаходиться період з березня 2017року». Згідно з ч. 2, 3 ст. 263 ЦК України у разі виникнення обставин для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності зупиняється на весь час існування цих обставин. Від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення. Відповідно до ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. З мстою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -19 Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 був введений карантин (дата набрання чинності 12.03.2020), дія якого неодноразово продовжувалась відповідними постановами КМ України до 30.06.2023. У постанові Верховного Суду від 07.09.2022 р. у справі №679/1136/21 зазначена наступна правова позиція: «у п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України в редакції Закону № 540-1Х,перелічені всі статті нього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину». У постанові Верховного Суду від 31.05.2022 р. у справі №926/1812/21 зазначена наступна правова позиція: «Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 за N9 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID -19» з 12 березня 2020 року на усій території України установлений карантин, який продовжений до 31.08.2021. 5.21. Тобто строки. визначені ст. ст. 257. 258 Ц К України, були продовжені на час карантину, а тому висновки судів попередніх інстанцій, що на момент звернення позивача з цим позовом, строк позовної давності не закінчився, є правильними. Отже, починаючи з 12 березня 2020 року строк позовної давності продовжений на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID -19). Законом України від 15.03.2022 р. №2І20-ПХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» внесено зміни до ЦК України щодо строків позовної давності, зокрема, Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 19, який з-поміж іншого передбачає, що на період дії воєнного і надзвичайного стану продовжуються загальні і спеціальні строки позовної давності встановлені, ст. 257-259 ЦК України. Так, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції Закону № 3450-ІХ від 08.11.2023) у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. У зв`язку з військовою агресією проти України указом Президента від 24.02.2022 № 64/2022 «Про4 введення воєнного стану в Україні»,затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України запроваджено правовий режим воєнного стану з 24.02.2022, дія якого неодноразово продовжувалась відповідними указами Президента України, крайнім з яких є указ Президента України від 28.10.2024 року №740/2024, що затверджено Законом №4024-1Х від 29.10.2024, який продовжує дію воєнного стану до 08.02.2025. Отже,

Outcome: approved