Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

У січні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 16 серпня 2003 року у Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 416. В обґрунтування поданого позову зазначено, що 16 серпня 2003 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Вказано, що сімейне життя між ними не склалося через відсутні взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, обов`язки з ведення спільного господарства. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Не проживають вже тривалий час. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Зазначено, що рішення про розірвання шлюбу є остаточним, тому просила не надавати строк на примирення.\~\~ Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 березня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином і в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України). Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 16 серпня 2003 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб у Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 416. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] .\~ Як встановлено у судовому засіданні, спільне життя у сторін не склалось, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини. Відповідачем не надано доказів на заперечення обставин, викладених позивачем в позовній заяві. Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони сумісного господарства не ведуть, на примирення не згодні, шлюбно-сімейні відносини припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 та абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved