Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

08.01.2025 позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 23.12.2019 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №22033000256549, відповідно до якого Банк надав, а відповідачка отримала в кредит грошові кошти в розмірі 99\~200,00грн. Кредит було надано шляхом встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок клієнта з використанням електронного платіжного засобу (картки). Відповідно до договору факторингу №28/03/24 від 28.03.2024 АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС». Відповідачка належним чином не виконала взятих на себе зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в загальній сумі 113\~403,63грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 77\~764,45грн., заборгованості за відсотками 1,58грн., заборгованості по комісії 35\~637,60грн. Просить стягнути з відповідачки вказану суму\~заборгованості, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40грн.\~ та витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00грн. \~ Ухвалою суду від 09.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. 10.03.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення представника позивачки [PERSON] адвоката Іванової Т.М., в яких вона позовні вимоги не визнала повністю та зазначила, що відповідно до умов Кредитного договору, Клієнт дає згоду на можливу заміну кредитора і відступлення права вимоги за цим Договором. Банк зобов`язаний письмово повідомити Клієнта про заміну Кредитора в зобов`язанні протягом 10 робочих днів. Позивач не направляв відповідачці вимогу щодо дострокового повернення кредиту. Сам Кредитний договір було укладено строком на 60 місяців до 23.12.2024. Відступивши право вимоги за Кредитним договором Банк в односторонньому порядку змінив умови Кредитного договору не тільки в частині кінцевої дати повернення кредиту, а й змінив Кредитора за ним, не повідомивши про це відповідачку. З наданих позивачем документів не вбачається інформація про загальну суму повернутих відповідачкою коштів за кредитним договором, додано лише копію кредитного договору з графіком платежів/розрахунку загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за цим договором. В доданому графіку вказано кінцеву дату повернення кредиту 23.12.2024. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за Кредитним договором станом на 27.03.2024 загальна заборгованість складає 113 403,58грн. та зазначено іншу кінцеву дату погашення кредиту 27.09.2023. Позивач не надав доказів отримання відповідачкою кредитних коштів, не зазначив коли відповідачка припинила повертати кошти та яка сума коштів вже була повернута, яка сума є реальним боргом та з якої дати не нараховуються відсотки за кредитом. Не зрозуміло, з чого складається сума заборгованості в розмірі 113\~403,58грн. та за який саме період вона розрахована. Позивачем не надано доказів на підтвердження обставин про узгодження між Банком та відповідачкою права кредитодавця вимагати повернення споживчого кредиту, строк якого ще не настав, а також доказів направлення Банком відповідачці вимоги про дострокове розірвання Кредитного договору. Крім цього, вважає, що відсутні підстави для стягнення заборгованості по комісії в розмірі 35\~637,60грн., оскільки не деталізовано конкретний зміст і перелік послуг, за які вона нараховувалася. В частині нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості умови договору є нікчемними та не породжує правових наслідків. Крім того, у витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №28/03/24 від 28.03.2024р. при визначенні розміру заборгованості за Кредитним договором №22033000256549 від 23.12.2019 відсутня строкова чи прострочена заборгованість за комісією. Таким чином, вважає позовні вимоги необґрунтованими і просить в задоволенні позову відмовити повністю. Щодо витрат на правову допомогу, то заявлений позивачем їх розмір - 6000,00грн. є завищеним, неспівмірним із складністю справи, позивачем не доведено належними та допустимими доказами витрати на правничу допомогу, а тому в задоволені такої вимоги слід також відмовити. 17.04.2025 від представника позивача ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» - адвоката Дорошенко М.А. до суду через систему «Електронний суд» надійшло заперечення на письмові пояснення, в яких вона зазначила, що позивачем до позовної заяви додано детальний розрахунок заборгованості за Кредитним договором №22033000256549 від 23.12.2019 станом на 27.03.2024, який містить відомості про загальну суму заборгованості, умови та поточні дані станом на 27.03.2024року, розрахунок суми несплаченої частки кредиту по кредитному договору, розрахунок суми несплачених відсотків за користування кредитними коштами, нарахованих відповідно до умов Кредитного договору, розрахунок суми несплачених комісій за користування кредитними коштами нарахованих відповідно до умов Кредитного договору. Відомості, про кошти, сплачені відповідачкою, містяться у детальному розрахунку заборгованості за Кредитним договором та підтверджуються виписками по особовому рахунку за період з 23.12.2019 до 27.03.2024. Щодо кінцевої дати повернення кредиту, то в розрахунку заборгованості за Кредитним договором помилково вказано термін користування кредитом 45 місяців, через що й вказана інша кінцева дата погашення кредиту 27.09.2023. Кінцевою датою повернення кредиту є та, що зазначена в Кредитному договорі 23.12.2024. Крім цього, доказом надання та використання кредитних коштів, здійснення оплат на погашення кредиту є виписка по особовому рахунку відповідачки [NUMBER] за період з 23.12.2019 до 27.03.2024, яка є первинним бухгалтерським документом та відповідно належним і допустимим доказом у цій справі. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості та випискою по особовому рахунку останній платіж за Кредитним договором було здійснено 23.02.2022 у розмірі 76,39грн. Нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів. На час дії на території України воєнного стану законодавством України не передбачено скасування нарахування відсотків за користування кредитними коштами, а отже таке нарахування є правомірним і позичальник має сплачувати тіло кредиту та нараховані відсотки. Крім того, відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому кредитору або ж свідчити про прострочення кредитора. Само по собі неповідомлення позичальника про уступку права вимоги не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Щодо нарахування комісії, то відповідно до п.1.1 Кредитного договору Банк надає Клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а Клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим Договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених цим Договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним Договором в повному обсязі. Відповідно до п.1.2 Кредитного договору Банк надає Клієнту грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 99 200,00грн., строк кредитування 60 місяців, кінцева дата повернення кредиту: 23 грудня 2024, цільове призначення: на споживчі потреби, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості: з 23.12.2019 до 22.04.2021 3% від суми кредиту, з 23.04.2021 до 22.07.2022 2,5% від суми кредиту, з 23.07.2022 до 22.10.2023 1,5% від суми кредиту, з 23.10.2023 по 23.12.2024 0,925% від суми кредиту. Підписавши Кредитний договір та Паспорт споживчого кредиту відповідачка підтвердила, що вона отримала та ознайомилися з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування. Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Тому стягнення з відповідачки заборгованості за надані додаткові послуги, які були узгоджені, є правомірними. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, то позивачем що позовної заяви було додано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт,надання послуг) та платіжну інструкцію про сплату адвокатських послуг, що підтверджує витрати позивача на надання правничої допомоги для захисту свої порушених прав. На підставі вищевикладеного, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. \~ \~ \~ \~20.05.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшли додаткові письмові пояснення представника позивачки [PERSON] адвоката Іванової Т.М., в яких вона зазначила, що з наданих позивачем документів не вбачається інформація про загальну суму повернутих відповідачкою коштів за Кредитним договором. Позивачем не надано доказів на підтвердження узгодження Банком та відповідачкою права кредитодавця вимагати повернення споживчого кредиту, строк якого ще не настав, а також доказів направлення банком відповідачці вимоги про дострокове розірвання Кредитного договору. Як слідує з наданого позивачем розрахунку суми несплаченої частки кредиту по кредитному договору, [PERSON] провела останні виплати на погашення по кредиту: 23.11.2021 1150,65грн., 23.12.2021 137,83 грн., 24.01.2022 х 207,11 грн., 23.02.2022 76,39 грн, погашення простроченої заборгованості: 29.12.2021 1012,82грн., 31.01.2022 943,54 грн., 07.03.2022р. 1074,26грн. Тобто, останню виплату по кредитному договору було здійснено 07.03.2022. За Договором факторингу відступлення права вимоги сталося 28.03.2024 року, тобто на вісім місяців раніше вказаного строку кредитування. Крім того, слід зауважити, що зареєстроване місце проживання відповідачки знаходиться наразі та тимчасово окупованій території. Відповідачка через воєнній дії змушена була виїхати з м.Токмака до м.Дніпро, покинувши своє майно та сімейний бізнес. До початку повномасштабного вторгнення вона сумлінно виконувала свої обов`язки за Кредитним договором, сплачувала кошти в рахунок погашення кредиту, але після переїзду у зв`язку з втратою роботи та доходів, необхідністю облаштуватись на новому місці, погашення кредиту вимушено призупинилось. Як вже зазначалось раніше, вона не згодна з нарахуванням комісії за обслуговування кредиту, оскільки Кредитний договір не містить конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і повернення кредиту, що надаються відповідачці та за які Банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. В даному випадку умова про щомісячну сплату комісії за обслуговування кредиту є нікчемною. Відповідно вимоги позивача у частині стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредиту у сумі 35 637,60грн. є необґрунтованими, безпідставними і задоволенню не підлягають. Також вважає, що у разі нікчемності умов кредитного договору про сплату комісії за обслуговування кредиту необхідним є застосування наслідків нікчемності правочину та здійснення перерахунку заборгованості за Кредитним договором, з огляду на те, що нею на погашення комісії до 27.03.2024 було сплачено 74 896,00грн., з яких 28 768,00грн. погашення строкової комісії, 46 128,00грн. -погашення простроченої комісії. Вказані кошти слід зарахувати на погашення заборгованості за тілом кредиту. Таким чином, загальна заборгованість за тілом кредитну становить 77\~764,45 74\~896,00 =2868,45грн. \~ \~ \~ \~22.05.2025 від представника позивача ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» - адвоката Дорошенко М.А. до суду через систему «Електронний суд» надійшли заперечення на додаткові письмові пояснення представника позивача, в яких вона ще раз наголосила, що в розрахунку заборгованості за Кредитним договором помилково вказано термін користування кредитом 45 місяців, через що й вказана інша кінцева дата погашення кредиту 27.09.2023. Кінцевою датою повернення кредиту є та, що зазначена в Кредитному договорі. У додаткових поясненнях по справі представник відповідача стверджує, що відповідачкою за Кредитним договором було сплачено на погашення комісії суму у розмірі 74 896,00грн., проте це не відповідає дійсності. Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором відповідачкою сплачено на погашення комісії 25 792,00грн, на погашення простроченої комісії - 46 128,00грн, усього 71 920,00грн. (25 792,00 + 46 128,00). В розрахунку заборгованості відсутній платіж 23.10.2020 у розмірі 2 976,00грн., про який зазначає представник відповідачки. Крім того, з отриманих додаткових пояснень зрозуміло, що відповідачці в повній мірі відомо про факт наявності заборгованості за Кредитним договором, більше того, відповідачка вчиняє дії щодо уникнення сплати заборгованості, яка склалась у зв`язку з її відмовою виконувати взяті на себе зобов`язання. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» адвокат Докійчук В.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та запереченнях на пояснення представника відповідачки. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Іванова Т.М в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю з підстав, викладених у письмових поясненнях, та додатково суду пояснила, що після детального ознайомлення з матеріалами справи сторона відповідача не заперечує факту укладення кредитного договору, отримання грошових коштів та їх часткове повернення. Разом з тим, кредитор в односторонньому порядку без належного її повідомлення змінив строк повернення кредиту, який за умовами кредитного договору був визначений - 23.12.2024, однак просить стягнути заборгованість станом на 27.03.2024. Також є незаконною вимога позивача про стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредиту, оскільки така умова є нікчемною. Сплачені відповідачкою кошти на погашення комісії повинні бути зараховані на погашення тіла кредиту в порядку застосування наслідків нікчемності правочину. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.3,6,627\~ЦК\~України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ст.638,640 ЦК України\~встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні\~або є\~необхідними для\~договорів даного\~виду,\~а також\~усі ті\~умови,\~щодо яких\~за заявою\~хоча б\~однієї із\~сторін має\~бути досягнуто\~згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ст.629\~ЦК\~України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.525,526,530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має\~виконуватися належним\~чином відповідно\~до умов\~договору та\~вимог цього\~Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.\~У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч.1-3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Суд встановив,\~що 23.12.2019\~між АТ\~«Банк Кредит\~Дніпро» та\~відповідачкою [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~№22033000256549,\~відповідно до\~якого Банк\~надає клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі (п.1.1). Відповідно до\~п.1.2.\~Кредитного договору\~Банк надає\~клієнту грошові\~кошти (кредит)\~на наступних\~умовах:сума кредиту 99 200,00 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті гривень 00 копійок); строк кредитування 60 місяців; кінцева дата повернення кредиту: 23 грудня 2024; цільове призначення: на споживчі потреби; щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості: з 23.12.2019 по 22.04.2021 3% від суми кредиту, з 23.04.2021 по 22.07.2022 2,5% від суми кредиту, з 23.07.2022 по 22.10.2023 1,5% від суми кредиту, з 23.10.2023 по 23.12.2024 0,925% від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом: 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом: 56% річних. Відповідно до п.1.3 Кредитного договору Банк формує графік платежів, який викладено в розділі 4 цього Договору, із зазначенням сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, щомісячної комісії, вартості всіх супутніх послуг, реальної процентної ставки та ін. Відповідно до п.1.4 Кредитного договору кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта: [NUMBER] , відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро». Датою видачі кредиту вважається день зарахування суми кредиту на рахунок клієнта. В п.2.1, 2.2 Кредитного договору зазначено, що платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюється у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів (обов`язковий платіж). Дата погашення та розмір обов`язкового платежу визначені в графіку платежів, який викладений в розділі 4 договору. Погашення заборгованості за цим договором здійснюється шляхом зарахування коштів обов`язкового щомісячного платежу на наступний рахунок: [NUMBER] в АТ «Банк Кредит Дніпро» В розділі 4 Кредитного договору зазначений графік платежів/розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за цим договором, де обов`язковий щомісячний платіж визначено в розмірі 3630,72грн, який складається з суми кредиту, процентів за користування кредитом, платежів за додаткові та супутні послуги (за ведення рахунку, розрахунково-касове обслуговування, комісія за надання кредиту, інші послуги банку). Відповідачка [PERSON] особисто підписала вказаний кредитний договір, чим підтвердила, що Банк у письмовій формі надав клієнту всю передбачену чинним законодавством України інформацію про умови кредитування, для ознайомлення в письмовій формі Паспорт споживчого кредиту, до моменту підписання Клієнт ознайомився та згодний з умовами Універсального договору банківського обслуговування. Згідно з випискою по особовому рахунку за період з 23.12.2019 по 27.03.2024 на поточний рахунок [NUMBER] , відкритий на ім`я [PERSON] в АТ «Банк Кредит Дніпро», 23.12.2019 були зараховані кошти в розмірі 99200,00грн., призначення надання кредитних коштів згідно з кредитним договором №22033000256549 від 23.12.2019. Протягом вказаного періоду [PERSON] активно користувалась кредитними коштами, здійснювала часткове повернення кредиту та сплату інших платежів. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №22033000256549 від 23.12.2019, складеним уповноваженою посадовою особою АТ «Банк Кредит Дніпро», станом на 27.03.2024 заборгованість відповідачки [PERSON] за вказаним кредитним договором становить загалом 113\~403,63грн. та складається із заборгованості за тілом кредиту 77\~764,45грн., заборгованості за відсотками 1,58грн., заборгованості за комісією 35\~637,60грн. Згідно з ч.1\~ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст.514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст.516\~ЦК України\~заміна кредитора\~у зобов`язанні\~здійснюється без\~згоди боржника,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.1078 ЦК України\~ предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 28.03.2024 між АТ «Кредит Банк Дніпро» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу №28/03/24 (з додатками), відповідно до якого АТ «Кредит Банк Дніпро» відступив ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» право вимоги до боржника [PERSON] (в реєстрі боржників під порядковим №1080) за кредитним\~договором №22033000256549\~від 23.12.2019.\~ Відповідно до\~ст.12,13,81\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених ними\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках.\~Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами. Кожна сторона\~несе ризик\~настання наслідків,\~пов`язаних із\~вчиненням чи\~невчиненням нею\~процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. П.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», №63566/00). З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд\~вважає позовні вимоги ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. В даному випадку суд виходить з того, що сторони є вільними в укладанні договору та визначенні його умов. Кредитний договір\~є укладеним,\~якщо сторони\~досягли згоди\~щодо усіх\~істотних умов\~такого виду\~договорів,\~що підтверджується\~їх підписами\~у відповідному\~письмовому документі.\~Кредитний\~договір,\~укладений з\~недодержанням письмової\~форми,\~є нікчемним,\~тобто недійсним\~в силу\~закону,\~та відповідно\~до ст.215\~ЦК України\~визнання його\~таким судом\~не вимагається. Так, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідачка [PERSON] , діючи вільно, на власний розсуд, 23.12.2019 звернулась до АТ «Кредит Банк Дніпро», отримала та ознайомилась із правилами та умовами кредитування, після чого уклала з Банком кредитний договір №22033000256549, відповідно до якого отримала в кредит грошові кошти в сумі 99 200,00грн, зобов`язавшись повернути їх та сплатити проценти та комісію за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Вказаний кредитний договір оформлений письмовим документом і особисто підписаний відповідачкою. Правомірність укладеного кредитного договору як правочину сторонами не оспорювалась, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Судом встановлено, що Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а саме 23.12.2019 перерахував на поточний рахунок відповідачки кредитні кошти в сумі 99200,00грн.. Відповідачка, в свою чергу, активно користувалася вказаними коштами, однак свого зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів належним чином в повному обсязі не виконала, допускала прострочення платежів, вносила їх в меншому розмірі, останній раз здійснила поповнення рахунку 07.03.2022 на суму 2480,00грн (а всього в розрахунковий період 21.05.2020 20.06.2022 1489,27грн), після чого припинила здійснювати будь-які платежі, що призвело до виникнення заборгованості, стягнення якої кредитор має право вимагати в судовому порядку. На даний час право вимагати стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за вищевказаним кредитним договором належить позивачу ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» як новому кредитору на підставі Договору факторингу №28/03/24 з додатками ( реєстром боржників, актом приймання-передачі реєстру боржників, актом приймання-передачі прав вимоги), укладеного 28.03.2024 з первісним кредитором АТ «Кредит\~Банк Дніпро». В межах цієї справи позивач вимагає стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором №22033000256549 від 23.12.2019 в загальному розмірі 113\~403,63грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 77\~764,45грн., заборгованості за відсотками 1,58грн., заборгованості за комісією 35\~637,60грн. Вказаний розмір заборгованості визначений станом на 27.03.2024, тобто на момент укладання договору факторингу №28/03/24 від 28.03.2024. Вказані обставини\~підтверджуються наданими\~позивачем письмовими\~доказами копією Кредитного договору №22033000256549 від 23.12.2019, копією Договору факторингу №28/03/24 від 28.03.2024 з додатками (реєстром боржників, актом приймання-передачі реєстру боржників, актом приймання-передачі прав вимоги платіжним дорученням), випискою з особового рахунку відповідачки, яка є первинним бухгалтерським документом, а також розрахунком заборгованості, який є повним, чітким, об`єктивним, узгоджується з умова кредитного договору та випискою з особового рахунку. Вказані докази суд вважає належними, допустимими та достатніми для ухвалення рішення, підстав сумніватись в їх достовірності у суду немає. Крім того, факту звернення до Банку, особистого підписання та укладання кредитного договору, дійсність кредитного договору як правочину, отримання кредитних коштів, користування ними, неналежного виконання обов`язку з повернення кредитних коштів та виникнення заборгованості відповідачка [PERSON] та її представник не оспорювали. У зв`язку з цим ці обставини в силу вимог ст.82 ЦПК України не підлягають доведенню іншими засобами доказування. Таким чином, неналежне виконання відповідачкою як боржником добровільно узятих на себе зобов`язань за кредитним договором є порушенням прав кредитора, які підлягають судовому захисту в обраний позивачем спосіб. Доводи відповідачки [PERSON] та її представника про односторонню зміну кредитором умов кредитного договору щодо строку повернення кредиту та неповідомлення її про необхідність дострокового повернення кредиту, суд відхиляє як безпідставні. Такі доводи об`єктивно спростовуються наданими позивачем письмовими доказами, згідно з якими строк кінцевого повернення кредиту узгоджений сторонами в кредитному договорі 23.12.2024. При цьому, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним, інших передбачених платежів кредитним договором повинно було здійснюватися відповідачкою у вигляді щомісячного обов`язкового платежу. В силу положень ч.2 ст.1050 ЦК України, позикодавець/кредитор має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, у випадку, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами та позичальник прострочив повернення чергової частини. Отже, право кредитора вимагати дострокового повернення кредиту у разі порушення зобов`язання позичальником прямо передбачено чинним законодавством. Разом з тим, позивач звернувся до суду з цим позовом 04.01.2025, тобто після спливу визначеного кредитним договором кінцевого строку кредитування, вимагаючи стягнення неповернутої суми кредиту, процентів за користування ним та комісії за обслуговування кредитної заборгованості, фактично нарахованих первісним кредитором станом на 27.03.2024, тобто на момент відступлення права вимоги новому кредитору позивачу. Після набуття прав нового кредитора, позивач не здійснював нарахування процентів та комісії і не вимагає їх стягнення, що є його правом. Зазначення в розрахунку заборгованості, який складений уповноваженою посадовою особовою первісного кредитора станом на момент передачі прав вимоги 27.03.2024, що кінцевою датою погашення кредиту зі сторони відповідачки [PERSON] є 27.09.2023, само по собі не свідчить про односторонню зміну кредитором строку повернення кредитування і жодним чином не порушує права відповідачки як позичальника. Представник останньої в судовому засіданні не заперечував, що останній платіж за кредитним договором відповідачка здійснила 07.03.2022, а раніше допускала прострочення щомісячних платежів, вносила їх в меншому розмірі, і до цього часу кредитні кошти не повернула. Неповідомлення відповідачки\~як позичальника/боржника про заміну кредитора у зобов`язанні, на що посилається представник відповідачки, не звільняє останню від виконання своїх обов`язків за кредитним договором, а має наслідком лише настання несприятливих умов для нового кредитора у випадку виконання боржником свого обов`язку первісному кредитору. Однак стороною відповідача не заперечувалось, що після укладання договору факторингу між первісним кредитором АТ «Кредит Банк Дніпро» та новим кредитором ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» відповідачка не здійснювала жодних платежів на погашення кредиту ні первісному, ні новому кредитору. Оцінюючи доводи відповідачки щодо недійсності (нікчемності) умов кредитного договору про встановлення комісії за обслуговування кредитної комісії, суд виходить з такого. 10.06.2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 року №1734-VІІІ. У зв`язку з цим в Закон України «Про захист прав споживачів» були внесені зміни і ст.11 визначено, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі №496/3134/19. Згідно з ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Нікчемний правочин є недійсним вже в момент свого вчинення (ab initio), і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх (erga omnes). Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (постанова Верховного Суду від 08.02.2023 у справі №359/12165/14-ц). Так, в п.1.2 Кредитного договору\~№22033000256549 від 23.12.2019 передбачена сплата позичальником/відповідачкою щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі: з 23.12.2019 по 22.04.2021 3% від суми кредиту, з 23.04.2021 по 22.07.2022 2,5% від суми кредиту, з 23.07.2022 по 22.10.2023 1,5% від суми кредиту, з 23.10.2023 по 23.12.2024 0,925% від суми кредиту. Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, зокрема, розрахунково-касове обслуговування, передбачена в розділі 4 кредитного договору «Графік платежів/розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної процентної ставки» (колонка 8). Загальний розмір комісії за розрахунково-касове обслуговування з 23.12.2019 до 23.12.2024 сукупно складає 117924,00грн. Встановивши у Кредитному договорі\~№22033000256549\~від 23.12.2019\~ комісію за обслуговування кредиту в загальному розмірі 117924,00грн., Банк не повідомив позичальника, які саме послуги за вказану плату йому надаються. Розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи (зокрема, розмір кредиту та процентів), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що оспорювані умови кредитного договору є несправедливими. В силу вказаного, визначений п.1.2 Кредитного договору №22033000256549\~від 23.12.2019\~ обов`язок відповідачки як позичальника сплачувати щомісяця комісію за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемним згідно з ч.1,2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» і підстав для стягнення з відповідачки заборгованості за комісією в розмірі 35637,60грн немає, у зв`язку з чим в цій частині позовних вимог слід відмовити. Крім того, як встановлено судом з наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки з особовому рахунку, відповідачкою за період користування кредитними коштами було сплачено на погашення комісії за обслуговування кредиту 20832,00грн, на погашення простроченої комісії 46129,00грн, усього 71921,00грн. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1,4,5 ст.216 ЦК України недійсний правочин\~не створює\~юридичних наслідків,\~крім тих,\~що пов`язані\~з його\~недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Правові наслідки\~недійсності нікчемного\~правочину,\~які встановлені\~законом,\~не можуть\~змінюватися за\~домовленістю сторін. \~Вимога про\~застосування наслідків\~недійсності нікчемного\~правочину може\~бути пред`явлена\~будь-якою\~заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Оскільки положення кредитного договору №22033000256549\~від 23.12.2019\~ про обов`язок відповідачки як позичальника сплачувати щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними, суд вважає необхідно застосувати наслідки нікчемності правочину та здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором, зарахувавши сплачену відповідачкою комісію в загальному розмірі 71921,00грн. на погашення заборгованості за кредитом та процентами в загальному розмірі 77\~766,03грн (77764,45грн +1,58грн). У зв`язку з цим залишок неповернутих відповідачкою коштів за вказаним кредитним договором становить 5845,03грн (77\~766,03грн - 71921,00грн.), який і підлягає стягненню з неї на користь позивача. На підставі вищевикладеного, позов ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» слід задовольнити частково. Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам на суму 5845,03грн., що становить 5,15% від первісно заявлених вимог на суму 113\~403,63грн. (113\~403,63грн х 100% / 5845,03грн.), судовий збір в сумі 124,75грн. (2422,40грн х 5,15% /100%). Крім того, відповідно до ст.137,141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам на суму 5845,03грн. або 5,15% понесені ним витрати на правничу допомогу в сумі 309,00грн (6000,00грн х 5,15% /100%). Здійснення витрат на правничу допомогу в розмірі 6000,00грн підтверджується наданими позивачем договором про надання правової допомоги №43453613 від 18.09.2024, додатковою угодою №22033000256549 від 18.12.2024 до вказаного договору, детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, актом №22033000256549 від 18.12.2024 про підтвердження факту надання правничої допомоги (виконаних робіт, наданих послуг), платіжною інструкцією №7607 від 25.12.2025, які є належними та допустимими доказами. Доводи відповідачки та її представника про не співмірність заявленого позивачем розміру витрат на правничу допомогу 6000,00грн. складності справи, наданому адвокатом об`єму послуг та витраченому часу, суд вважає безпідставними та відхиляє.

Outcome: partial