Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним проступком. Позов мотивує тим, що 29 січня 2025 року близько 21 год.30 хв. [PERSON] , перебуваючи на пішохідній доріжці, біля будинку [ADDRESS] , на грунті довготривалих неприязних відносин вступила із [PERSON] в словесну суперечку, в ході якої у неї виник умисел на заподіяння [PERSON] тілесних ушкоджень. Реалізовуючи свій протиправний умисел відповідачка, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди здоров`ю, наблизилась до [PERSON] , схопила її обома руками за її руки та міцно стистувши їх, вкусила її двічі у ліву руку. Після того, відповідачка відпустивши її, умисно обома руками штовхнула її в область грудей, від чого вона впала на бордюр та вдарилась головою, внаслідок чого заподіяла їй тілесні ушкодження у вигляді садна в потиличній ділянці голови посередині, двох поверхневих ран на лівій китиці, синців на задній поверхні нижньої третини правого передпліччя, на спинковій поверхні лівої китиці, які відносяться до легкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Тяжкість заподіяних їй тілесних ушкоджень підтверджуються висновком судово-медичної експертизи. Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівскої області від 13 лютого 2025 року [PERSON] визнана виноватою у вчинення кримінального проступку передбаченого ч.І ст.25 КК України, та їй призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 30-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень. Свою винуватість [PERSON] визнала повністю та не заперечувала обставини скоєння кримінального проступку. Неправомірними діями відповідачки їй була заподіяна матеріальна та моральна шкода. По даному кримінальному провадженню вона визнана потерпілою згідно ст.55 КПК України. Сума заподіяної матеріальної шкоди становить 728 гривень, оскільки внаслідок отриманих тілесних ушкоджень в неї погіршився стан здоров`я, сильно боліла голова, підвищився артеріальний тиск, в зв`язку з чим вона була змушена звернутися за медичною допомогою в Дрогобицьку міську лікарню №1, де було проведено комплексне медичне обстеження лікарями невропатологом, травматологом та зроблена комп`ютерна томограма голови. Вартість проведеної ком`ютерної томограми становить 728 грн., що підтверджується квитанцією від 31.01.2025 року. Оскільки стан її здоров`я був незадовільний, то вона не могла користуватися загальним транспортом, а була змушена користуватися послугами таксі. За дані послуги нею були витрачені кошти в сумі 300 грн. Окрім фізичної та матеріальної шкоди, неправомірними суспільно - небезпечними діями відповідачкою їй також завдано, як потерпілій немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у моєму житті, щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, Оскільки вона проживає одна, то внаслідок поганого самопочуття вона змушена була звертатися за допомогою і турбувати своїх знайомих, сусідів, так як самостійно боялася пересуватись. Вони супроводжували її в поліцію, медичні заклади, купляли продукти харчування, ліки та все необхідне. Моральну шкоду вона оцінює в 5000 грн. Просить позов задоволити. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якій просить у задоволенні позовних вимог відмовити. 20.04.2025р. від позивача [PERSON] поступила відповідь на відзив, в якій просить задоволити її позовні вимоги в повному обсязі, а заперечення, викладені у відзиві [PERSON] не брати до уваги. 08.05.2025р. від відповідача [PERSON] поступили письмові заперечення, просить у задоволенні позовних вимог відмовити, відтак суд знаходить можливим провести розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів за правилами спрощеного позовного провадження, при цьому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи суд дійшов таких висновків. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.5 ЦПК). Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст.77 ЦПК України). Відповідно до ст.23 ЦКУ особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, зокрема, що полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі, тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості. Як вбачається із копії вироку Дрогобицького міськрайонного суду від 13.02.2025р., [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. Як вбачається із копії квитанції до платіжної інструкції №20119-1048579-75632 від 31.01.2025р., [PERSON] оплатила за медичні послуги 728 грн. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких оуд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч.2 ст.13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вимоги статті 79 ЦПК України, де заззначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а оскільки позивачем не долучено доказів того, що останній були надані послуги таксі, тобто були надані послуги у сфері транспорту ( смс-повідомлення, тощо), даних доказів суду не представлено, а відтак позовні вимоги щодо відшкодування позивачу матеріальної шкоди в цій частині підлягають до часткового задоволення в розмірі 728 грн., які підтверджені письмовими доказами. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. Отже, при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди слід враховувати те, що підставами відшкодування шкоди за цим деліктом є: а) наявність шкоди; б) протиправна дія заподіювача шкоди; в) наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Відповідно до вимог ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Таким чином, оцінка розміру заподіяної моральної шкоди залежність від наступних критерій, а саме : характеру правопорушення, ступінню фізичних і моральних страждань з урахуванням індивідуальних психічних властивостей потерпілого (тривалість страждань у часі та їх інтенсивність (глибина) в основному залежать від особистих властивостей особи). Таким чином, індивідуальні психічні властивості потерпілої - це той фактор, який суд повинен врахувати в даному конкретному випадку; ступінь вини особи, що завдала моральну шкоду, оскільки це може мати значення для встановлення розміру компенсації, моральної шкоди тощо. А відтак, із врахуванням всіх вищенаведених обставин та визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер неправомірних дій відповідача, тривалість порушення прав позивача, який протягом тривалого часу був позбавлений можливості повноцінно жити та працювати, порушило його нормальний ритм життя (необхідність вчинення додаткових дій, які за нормальних обставин не було необхідності вчиняти), нормальних життєвих зв`язків, тяжкість вимушених змін, моральних переживаннях. Судом враховано той факт, що позивачем не надано достатніх доказів заподіяння їй душевних страждань протиправними діями відповідачки, зокрема, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, що стали наслідком протиправної бездіяльності відповідачки, передбачених частиною другою статті 23 ЦК України, відтак в частині відшкодування моральної шкоди також слід задоволити частково, так як зазначена позивачем сума моральної шкоди в розмірі 5000 грн. значно завищена, що не відповідає принципам розумності та справедливості, позаяк моральна шкода має бути обов`язково підтверджена належними та допустимими доказами. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі ППВСУ №4) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушені права власності, в тому числі інтелектуальної, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних явищ. \~ \~ Таким чином, оскільки позивачка [PERSON] зазнала душевних страждань, пов`язаних, як з отриманими ушкодженнями, так і з проведеним лікуванням та переживаннями, пов`язаними з необхідністю докладати зусилля щодо захисту своїх прав протягом тривалого часу, та враховуючи чинне законодавство та судову практику, факт заподіяння шкоди, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволенння в частині як матеріальної та і моральної шкоди. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується виключно процесуальним законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У відповідності до положень ст.263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які були посилання як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, з урахуванням вимог справедливості, добросовісності та розумності, з огляду на потенційні шкідливі для здоров`я позивача наслідки, які могли статися у зв`язку із спричиненням кримінального правопорушення, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, підлягають частковому задоволенню. На підставі ст.ст. 16, 1167, 1176, 1177 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-83, 258 259, 263, 264, 265, 268, 355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved