Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

Представник органу опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації звернувся до суду, за участі заінтересованої особи [PERSON] із заявою про про встановлення опіки над недієздатною [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначив, що до органу опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації звернувся громадянин [PERSON] із заявою про призначення його опікуном над недієздатною тіткою [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , для захисту її прав та законних інтересів. [PERSON] , [INFO] (далі - недієздатна особа) є особою з інвалідністю II групи з дитинства довічно, рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 16.10.2024 (справа №759/24946/23) була визнана недієздатною. На теперішній час недієздатна особа опікуна немає. Громадянин [PERSON] є племінником недієздатної, поклав на себе обов`язки з догляду та утримання, знає специфіку хвороби недієздатної та порядок організації її догляду, ознайомлений з правами та обов`язками опікуна. Відповідно до наданих копій свідоцтв виявлено, що недієздатна має рідного брата (батька потенційного опікуна) громадянина [PERSON] , [INFO] , який за станом здоров`я не може взяти на себе обов`язки опікуна, про що подав відповідну заяву. На теперішній час інших родичів, які б могли взяти на себе повноваження опікуна, у недієздатної немає. Відповідно до висновку про стан здоров`я громадянина, який бажає встановити опіку (піклування) від 04.11.2024, громадянин [PERSON] на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, за станом здоров`я може бути опікуном (копія додається). Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» громадянин [PERSON] незнятої чи непогашеної судимості немає (копія додається). Після ретельного вивчення ситуації та опрацювання документів, питання про призначення опіки над недієздатною [PERSON] винесене на розгляд на засіданні опікунської ради при Святошинській районній в місті Києві державній адміністрації від 25.02.2025 (витяг з протоколу №2 додається). Опікунською радою після дослідження матеріалів облікової справи недієздатної особи та спілкування з потенційним опікуном ухвалене рішення, яким рекомендовано заяву [PERSON] задовольнити. Ухвалою суду від 27.03.2025 відкрито провадження по справі та призначено до судовогозасідання. Представник Органу опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації в судовому засіданні заяву підтримала, з підстав наведених у ній, просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні подання підтримав та просив суд його задовольнити. Вислухавши пояснення представника заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] (далі - недієздатна особа) є особою з інвалідністю II групи з дитинства довічно, рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 16.10.2024 (справа №759/24946/23) була визнана недієздатною. Судом встановлено, що [PERSON] є племінником недієздатної [PERSON] . Судом встановлено, що недієздатна має рідного брата (батька потенційного опікуна) громадянина [PERSON] , [INFO] . Даний вищезазначений факт підтвердили в судовому засіданні предстаник органу опіки та піклування та зацікавлена особа [PERSON] . Відповідно до статті 41 Цивільного кодексу України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно зі статтею 55 Цивільного кодексу України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до статті 58 Цивільного кодексу України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. У частині першій статті 60 Цивільного кодексу України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до статті 62 Цивільного кодексу України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. У частинах другій-п`ятій статті 63 Цивільного кодексу України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до частин першої-третьої статті 75 Цивільного кодексу України суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Ця заява розглядається судом або органом опіки та піклування протягом одного місяця. Особа виконує повноваження опікуна або піклувальника до винесення рішення про звільнення її від повноважень опікуна або піклувальника чи до закінчення місячного строку від дня подання заяви, якщо вона не була розглянута протягом цього строку. Суд, якщо він призначив піклувальника, або орган опіки та піклування може звільнити піклувальника від його повноважень за заявою особи, над якою встановлено піклування. За заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов`язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров`я або закладу соціального захисту. Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680 (далі Правила). Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). Судом встановлено, що недієздатна [PERSON] є інвалідом другої групи, при цьому проживає одна за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що відповідно до наданих копій свідоцтв про народження, недієздатна має рідного брата (батька потенційного опікуна) громадянина [PERSON] , [INFO] , який за станом свого здоров"я не може взяти на себе обов"язки опікуна, про що подав відповідну заяву до органів опіки, однак, посилань представником заявника , що [PERSON] , не може виконувати обов"язки опікуна за станом здоров"я, суд не приймає до уваги, оскільки жодних доказів на підтвердження незадовільного стану здоров"я, яке може впливати на виконання зазначених обов"язків, а ні заявником, а ні в судовому засіданні зацікавленою особою [PERSON] в судовому засіданні надано не було. В судовому засіданні встановлено і підтверджено [PERSON] , що недієздатна повністю сама себе обслуговує в побутових умовах. Одночасно, встановлено, що зацікавлена особа [PERSON] , офіційно не працює, постійного доходу не має, проживає в орендованій квартирі, за яку сплачує його батько, що було зазначено в судовому засіданні самим [PERSON] , тому, посилання [PERSON] на те, що він доглядає , навідуючи свою тітку двічі на тиждень, яка мешкає в іншому районі м. Києва, суд не приймає до уваги, оскільки [PERSON] являється особою, яка підлягає призову під час мобілізації на особливий період, а тому з метою штучного створення умов та обставин, які можуть бути в подальшому підставою для звільнення від військової служби в особливий період війни, розв`язаної державою-агресором, звернувся до суду. Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що у постанові від 26 червня 2024 року у справі № 742/887/23 Верховним Судом зазначено наступне: «Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками сімейних відносин для уникнення виконання встановлених законом обов`язків. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа використовувала право на зло; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб, держави (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов: настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які потерпають від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи/осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин). Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 754/5841/17». За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вимоги заяви задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed