Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

Позивач 21.05.2024 року звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до Відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяних внаслідок ДТП. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.10.2023 о 20:49 по вул. Шевченка, 69 в с. Забір`я Фастівського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участі водія [PERSON] , який керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. [NUMBER] , а саме: Відповідач не дотримався безпечного бокового інтервалу та зіткнувся з автомобілем «RENAULT KOLEOS», д.н.з. [NUMBER] , який був припаркований біля воріт по вул. Шевченка; в результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/17733/23 від 26.01.2024 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст.\~124\~КУпАП (протокол серія ААД № 285326 від 06.10.2023 року) та закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Отже, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини Відповідача, Позивачу було завдано матеріальну шкоду у розмірі 211\~503, 60 гривень, що підтверджується Звітом про оцінку вартості матеріального збитку від 30 жовтня 2023 року. Оскільки Позивач є власником транспортного засобу, тому має право вимагати відшкодування шкоди, завданої автомобілю марки «RENAULT KOLEOS», д.н.з. [NUMBER] , пов`язаної з відновленням вказаного транспортного засобу, що являє собою витрати, які він змушений зробити для відновлення свого порушеного права та витрати, які являють собою вартість відновлювального ремонту транспортного засобу. Окрім того, Позивач просить стягнути понесені ним додаткові витрати, що зумовили необхідність здійснення оплати вартості роботи оцінювача його пошкодженого транспортного засобу в розмірі 4 500 грн. та понесені судові витрати. Позивач також вказує на те, що своїми неправомірними діями Відповідач спричинив йому моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 50 000 грн. Наявність такої шкоди обґрунтовує тим, що Позивач має батьків похилого віку та дружину, відповідно до чого, саме на Позивача покладено обов`язок у піклуванні про своїх рідних та відмова Відповідача, у відшкодовуванні завданої матеріальної шкоди, спричинили Позивачу стресу та роздратування, Позивач був обмежений у можливості пересуватися власним транспортним засобом, щоб піклуватися про своїх рідних у період воєнного стану в Україні та постійної загрози з боку російської федерації. На підставі вищенаведеного, Позивач просив суд, стягнути з Відповідача на його користь матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 211 503, 60 гривень та моральну шкоду у розмірі 50 000 гривень, а також витрати на юридичні послуги та понесені судові витрати. 12.06.2024 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження у справі № 369/8722/24, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 26.06.2024 року, Відповідачем, через канцелярію суду, було надано копію страхового полісу № АР/3975544, копію страхового розміру відшкодування та копію платіжну інструкцію № 26067 від 16.02.2024 року на суму 54\~819, 00 грн. 09.12.2024 року представником Позивача через канцелярію суду зареєстрована Заява, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, в який просить стягнути з Відповідача на користь позивача судові витрати на загальну суму 69\~688, 03 гривень. 21.02.2025 року, від представника Позивача надійшла Заява про зменшення позовних вимог. 25.02.2025 року представником Позивача через канцелярію суду зареєстровано клопотання про здійснення розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Сторони у судове засідання 25.02.2025 року не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Так, КЦС ВС у\~Постанові від 30 вересня 2022 року № 761/38266/14 (61-1091св21) роз`яснив, що якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, Якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наведених нижче підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.01.2024 року у справі № 369/17733/24 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 06.02.2024 року. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вимог п. п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля, яким керував [PERSON] , який у свою чергу не є власником даного автомобіля, була застрахована в ТДВ СГ «ОБЕРІГ», що підтверджується копією полісу № АР/3975544, який був чинним на час ДТП та відповідно до платіжної інструкції № 26067 від 16.02.2024 року здійснив часткове відшкодування спричиненого матеріального збитку у розмірі 54 819, 00 грн. Згідно Звіту про оцінку вартості матеріального збитку від 30.10.2023 року про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, розмір прямих матеріальних збитків, нанесених власнику транспортного засобу марки: «RENAULT KOLEOS», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок часткового пошкодження в результаті ДТП, становить: 211 503, 60 гривень. Різниця між вартістю матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «RENAULT KOLEOS», д.н.з. [NUMBER] та страховим відшкодуванням, виплаченим ТДВ СГ «ОБЕРІГ», складає 156\~684, 60 грн. (211 503,60 грн. 54 819,00 грн.), як вбачається із Заяви про зменшення позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 2 згаданої статті збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3 ст. 22 ЦК України). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1187 ЦК України транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки. Згідно з частиною 2 згаданої статті шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Крім того, статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Стороною Відповідача не надано доказів в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на спростування даних обставин. Таким чином, Відповідач зобов`язаний сплатити Позивачу - 156 684,60 грн. різницю між фактичним розміром спричиненого матеріального збитку та страховою виплатою. Також Позивачем зазначено, що у зв`язку із пошкодженням автомобіля він поніс значні моральні страждання. Позивач має батьків похилого віку та дружину, відповідно до чого, саме на Позивача покладено обов`язок у піклуванні про своїх рідних та відмова Відповідача, яка на час ДТП була у стані алкогольного сп`яніння, у відшкодовуванні завданої матеріальної шкоди, спричинили Позивачу стресу та роздратування, Позивач був обмежений у можливості пересуватися власним транспортним засобом, щоб піклуватися про своїх рідних у період воєнного стану в Україні та постійної загрози з боку російської федерації. Між скоєним ДТП та його емоційними стражданнями є причинно-наслідковий зв`язок, а тому внаслідок протиправних дій відповідача йому було завдано фізичного та душевного болю і страждань, які він оцінює в суму 50 000,00 грн. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пункти 2, 3 ч. 2\~ст. 23 ЦК України\~передбачають, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Частиною 3\~ст. 23 ЦК України\~передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За загальним правилом особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Під власне моральною шкодою маються на увазі душевні страждання, пов`язані із заподіянням як фізичної, так і майнової шкоди, а також душевні страждання, не пов`язані ні з тією, ні з іншою. Моральну шкоду, на відміну від майнової, не можна вимірювати у грошах, але це не означає, що вона не може бути компенсованою в будь-якій формі. Можливою є, зокрема грошова компенсація, розмір якої визначений не за принципом еквівалентності, а виходячи з обставин конкретної справи, ступеня і характеру моральної шкоди, майнового стану потерпілих. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру моральних страждань, виду психічних страждань у вигляді занепокоєння, страху та відчаю; істотності вимушених змін у житті потерпілих, які можуть бути частково відновлені. Суд погоджується із доводами позивача, що внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу, він зазнав страждань та стресу, які були викликані пошкодженням майна та необхідністю вирішення питань щодо його відновлення. Позивач був позбавлений можливості користуватись своїм транспортним засобом тривалий період часу, внаслідок чого зазнав незручностей у звичному житті. Отже, враховуючи вказані обставини, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд частково задовольняє вимогу про стягнення моральної шкоди та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн, оскільки зазначений розмір відшкодування не оспорений та є достатнім для розумного задоволення потреби позивача у відшкодуванні моральної шкоди. Враховуючи вищезазначені обставини, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 166\~684,60 грн. (156\~684,60 грн. матеріальної шкоди + 10\~000,00 грн. моральної шкоди). На підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~суд покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 166 684,60 грн. х 100 / 206 684,60 грн. = 80,65 % (розмір задоволених позовних вимог); 5143, 03 грн. х 80,65 % = 4147,90 грн. (розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача). 4500,\~00\~грн.\~х 80,65\~%\~=\~3629,25\~грн.\~(розмір\~витрат пов`язаних\~з виготовленням\~звітупро оцінку вартості матеріального збитку від 30.10.2023, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача). Також Позивачем заявило про відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, в розмірі 60 000,00 грн. Згідно з ч. ч. 2, 3\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. На підтвердження цих витрат надано: копію договору № 231009 про надання правової допомоги від 09.10.2023, укладений між [PERSON] та адвокатом Осипенко В. Ю., копію додаткової угоди № 1 від 26.04.2024; копію акту приймання-передачі наданих послуг від 10.10.2024. 60 000,00 грн х 80,65 % = 48390,00 грн (розмір витрат, понесених на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача). На підставі викладеного, відповідно до ст.\~23,\~1166,\~1167,\~1187,\~ЦК України,

Outcome: partial