Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-25 00:00:00

19 березня 2025 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дегтярьова-12», сформована представником позивача адвокатом Пухтій Іриною Олександрівною (діє на підставі Оредру серії АР №1228879 від 16.01.2025р.), до [PERSON] про стягнення заборгованості з внесків, що спрямовуються на утримання будинку та прибудинкових територій в розмірі 6 899,07 гривень. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач [PERSON] (надалі Відповідач) є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , якому на праві спільної часткової власності (інформаційна довідка з державного реєстру речових прав на нерухоме майно додається) належить 2/3 частки квартири загальною площею 52,26 кв. м. [PERSON] також є співвласником багатоквартирного будинку, в якому створене об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Дегтярьова-12» (надалі Позивач або Об`єднання), копія виписки з ЄДР додається. Іншим співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] був [PERSON] , якому належала 1/3 частка квартири. Вказана особа померла, про спадкоємців майна [PERSON] на теперішній час у Позивача відсутня інформація. Згідно протоколу № 5 загальних зборів ОСББ від червня 2021 року, внесок на утримання будинку та прибудинкової території становить 5,85 грн. на 1 кв.м. для власників квартир та нежитлових приміщень 1 поверху, 6,50 грн. на 1 кв.м. для власників квартир та нежитлових приміщень з 2-го по 9-й поверх. Відповідач обов`язкові внески не сплачує, у зв`язку із чим, згідно розрахунку заборгованості, за період з листопада 2022 року по січень 2025 року утворилась заборгованість по внескам на утримання будинку у розмірі 5 987,55 грн., 3% річних у сумі 197,93 грн., інфляційні втрати в сумі 713,59 грн. На підставі вищевикладеного, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 24.03.2025 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. 25.03.2025 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків. Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. 31.03.2025 року до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.04.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників, призначено судове засідання. 24 квітня 2025 року від представника позивача Пухтій І.О. надійшла заява, сформована в системі «Електронний суд», про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження понесених судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, в якій просила стягнути з відповідачасудові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги в розмірі 2\~700,00 гривень. На підставі Закону України № 4273-IX від 26.02.2025 року «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів», який набрав чинності 25.04.2025 року, відбулася зміна найменування Ленінського районного суду міста Запоріжжя на Дніпровський районний суд міста Запоріжжя. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 23.05.2025 року надав заяву, сформовану в системі «Електронний суд» про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом неодноразово повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать конверти, які повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 8 ст.178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідачі у визначений строк не надали суду відзив на позовну заяву, тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання та виконувати рішення статутних органів, прийнятих у межах їхніх повноважень. Згідно ст.\~322\~Цивільного кодексу\~України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з протоколом № 5 загальних зборів ОСББ від 06.06.2021 року, внесок на утримання будинку та прибудинкової території становить 5,85 грн. на 1 кв.м. для власників квартир та нежитлових приміщень 1 поверху, 6,50 грн. на 1 кв.м. для власників квартир та нежитлових приміщень з 2-го по 9-й поверх. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником 2/3 частки квартири [ADDRESS] , відповідно до інформації з інформаційної довідки 417677407 від 13.03.2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Отже відповідач є співвласником багатоквартирного будинку [ADDRESS] в розумінні Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів (ст. 23 Закону). Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання відповідно до ч. 6 ст. 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». До виключної компетенції загальних зборів співвласників, рішення яких, прийняте у відповідності до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників, відноситься, зокрема: визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, як випливає із змісту ч. 9 ст. 10 Закону. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності, як свідчить зміст ч. 1 ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідачу правильно нараховано заборгованість на належні йому 2/3 частки квартири [ADDRESS] , площа якої становить 34,84 кв.м. при загальній площі квартири 52,26 кв.м. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно до вимог договору та цивільного законодавства. Обов`язок співвласника своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі встановлений статтею 15 Закону. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до частини першої статті 322\~ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 360\~ЦК України передбачає зобов`язання співвласника, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном, тобто нести витрати, які є об`єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані. Якщо хтось із співвласників відмовиться брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Це, зокрема, витрати, об`єктивно необхідні для належного функціонування спільного майна, тобто для підтримання його технічних, санітарно-гігієнічних, екологічних та естетичних характеристик будинку, які визначають його експлуатаційні якості. При цьому тлумачення вказаної статті свідчить, що управління, утримання та збереження спільного майна не охоплює собою житлово-комунальні послуги. Це зумовлено тим, що житлово-комунальні послуги надаються на підставі договору про надання таких послуг. Більше того, житлово-комунальні послуги надаються не квартирі, як об`єкту права власності, а певному суб`єкту - власнику (співвласнику, наймачу, суб`єкту сервітуту тощо) квартири, який проживає в ній. По своїй суті надання житлово-комунальних послуг направлене на задоволення потреб власника (співвласника, наймача, суб`єкта сервітуту тощо) квартири і споживаються саме відповідним суб`єктом, а не для управління, утримання та збереження квартири, що перебуває в спільній частковій власності. Враховуючи, що відповідач є власниками спірного майна, загальними зборами ОСББ визначено розмір внесків на утримання багатоквартирного будинку, проте відповідач не виконують свої зобов`язання щодо участі в утриманні багатоквартирного будинку належним чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, тому позов підлягає задоволенню в частині стягнення заборгованості з відповідача пропорційно розміру частки у праві власності на квартиру. Відповідач порушив своє зобов`язання та своєчасно не сплачував витрати на утримання будинку і прибудинкової території, у зв`язку з чим має заборгованість за період з листопада 2022 року по січень 2025 року у сумі 5\~987,55 гривні. Відповідно до статті 625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку інфляційних втрат та 3% річних, інфляційні втрати позивача внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території становлять 713,59 гривень, 3% річних в сумі 197,93 гривень за період з листопада 2022 року по січень 2025 року. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 05\~березня 2022\~року №\~206\~«Деякі питання\~оплати житлово-комунальних\~послуг в\~період воєнного\~стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285). Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією територія Запорізької міської територіальної громади Запорізької області належить до території можливих бойових дій. Отже нарахування позивачем інфляційних втрат та 3% річних за період з листопада 2022 року до січень 2025 року є безпідставним. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути відповідачки на користь позивача заборгованість по оплаті витрат на утримання будинку і прибудинкової території в сумі 5\~987,55 гривні. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов наступних висновків. Як передбачено у статті 15\~ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України) та становлять одну із складових судових витрат (частина перша статті 133 ЦПК України). Відповідно до частини п`ятої статті 135\~ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування. За змістом статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: (1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; (2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Приписами частини першої статті 26\~Закону України\~від 05.07.2012\~№ 5076-VI\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» (далі Закон № 5076-VI) визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно зі статтею 30\~Закону №\~5076-VІ гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: partial