Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

01.11.2024 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1740605 від 15.11.2021 року у розмірі 24\~000,00 грн, а також судові витрати у виді сплаченого судового збору. 15.11.2021 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №1740605 в електронній формі. Відповідно до п. 1.1 договору позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 8000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. П. 1.3 договору передбачено, що позика надається строком на 30 днів. Відповідно до п. 1.4 договору. дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення договору про споживчий кредит між позичальником і позикодавцем. Згідно п. 1.5.1 договору нарахування процентів за користування позикою проводиться відповідно до наступних умов: 0,95 відсотків від суми позики, але не менше ніж 50 ггрн за перший день користування позикою; 0,95 відсотків від суми позики щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах позики, зазначеного в п. 1.3 договору. ТОВ «Веллфін» свої обов`язки виконало у повному обсязі, проте відповідач свої обов`язки належним чином не виконав, станом на 24.10.2024 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 24\~000,00 грн, яка складається з : 8000,00 грн основний борг, 16\~000,00 грн заборгованість за відсотками. Позивач в судове засідання не з`явився, 11.04.2025 року представник позивача подав письмове клопотання, в якому просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги просить задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, подав заяву про перенесення дати судового засідання у зв`язку з його відсутністю у м. Запоріжжя. Проте такі заяви відповідач подав 04.12.2024 року, 03.02.2025 року, 13.03.2025 року, 15.04.2025 року, при цьому у жодне судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. На думку суду, вказані обставини свідчать про зловживання відповідачем своїми процесуальними правами, а тому вважає, причину неявки відповідача є не поважною. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до Закону України № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» 30.04.2025 р. відбулася державна реєстрація змін до відомостей про Ленінський районний суд м. Запоріжжя, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, відповідно до яких назву Ленінський районний суд міста Запоріжжя змінено на Дніпровський районний суд міста Запоріжжя. Судом встановлено, що 15.11.2021 року між ТОВ «Веллфін» та [PERSON] укладено договір споживчого кредиту №1470605. Відповідно до п. 1.1 договору позикодавець надає позичальникові на умовах, що передбачені даним договором грошові кошти в сумі 8000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, передбачені у п. 1,5 цього договору. П. 1.2 договору передбачено, що позика надається позичальнику виключно за допомогою веб сайту позикодавця ( https://creditup.com.ua) за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. П. 1.3 договору передбачено, що строк позики за цим договором починається з 15.11.2021 року та складає 30 днів, позика має бути повернута згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реально річної процентної ставки за договором про споживчий кредит до 15.12.2021 року. Відповідно до п. 1.4 договору, цей договір є укладеним з моменту перерахування суми позики на банківський рахунок, вказаний позичальником та діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором. Згідно п. 1.5.1 договору протягом строку позики. встановлено п. 1.3 договору, розмір основних процентів складає: 0,95 відсотків від суми позики, але не менше ніж 50 грн за перший день користування позикою; 0,95 відсотків від суми позики щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах позики, зазначеного в п. 1.3 договору. Відповідно до п. 1.5.2 договору, у разі якщо позичальник не повернув суму позики у строк встановлений п. 1.3 договору, нарахування процентів, встановлених п. 1.5.1 договору проводить за фактичну кількість календарних днів користування позикою та до дня повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення як плату за неправомірне користування чужими грошовими коштами (понадстрокове користування грошовими коштами) в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України. Також, відповідно до 8 вказаного договору, вказані реквізити сторін персональні дані відповідача. Також вказаний договір містить інформацію про електронний підпис одноразовим ідентифікатором zv6669. Відповідно до копії інформаційної довідки №1296/10 від 30.10.2024 року, ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена транзакція 33701-23744-97983, номер замовлення а_47513933_1740605, сума 8000,00, дата та час проведення 15.11.2021 23:39:37, номер платіжної карти 546875***7704, Приватбанк, код авторизації 541052, опис credit issuance. Частиною 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідач також був ознайомлений з Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України). Можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). \~Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі правові висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду №910/4518/16 від 05.04.2023 року. За умовами договору позики №1740605 від 15.11.2021 року сторони чітко та недвозначно визначили, що поза межами строку кредитування позичальником сплачуються проценти, за понадстрокове користування позикою, що є відповідальністю за порушення зобов`язання, та погодили їх розмір ( п. 1.5.2 договору). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість за договором станом на 24.10.2024 року становить 24000,00грн, яка складається з заборгованості за тілом - 8000,00 грн, заборгованість за відсотками 16000,00 грн. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved