Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатним, встановлення над ним опіки і призначення його опікуном. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є його батьком. Вони разом із матір`ю спільно проживають у [ADDRESS] . Батько, згідно висновку районної лікарсько-консультаційної комісії (ЛКК) № 37 від 18.01.2024 року потребує постійного стороннього догляду та нагляду. Унаслідок хвороби він не може висловлювати свої думки, приготувати собі їжу, не розуміє обставин, що відбуваються навколо нього, не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих, самостійно вийти з дому. Згідно консультативного висновку спеціаліста від 17.10.2023 року №13602 встановлений [PERSON] діагноз: Сенільна деменція помірного ступеню з психічними нашаруваннями. Відповідно до висновку від 26.10.2023 року № 1281 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, у наслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі. [PERSON] , рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Відповідно до висновку про стан здоров`я від 06.02.2024 № 88 виданого комунальним некомерційним підприємством «Калуська міська лікарня» КМР стан здоров`я заявника дозволяє надавати усі соціальні послуги. Його мама являться пенсіонеркою, з батьком розлучена, не заперечує проти того, щоб заявник оформив опікунство над батьком. Умови проживання, згідно Акту обстеження житлово-побутових умов від 12.02.2024 року, задовільні. Заявник стверджує, що має можливість дбати про свого батька, створювати необхідні побутові умови, забезпечувати його доглядом, лікуванням, медикаментами. У зв`язку з таким станом заявник вважає, що наявні всі підстави для визнання його батька недієздатним, встановлення над ним опіки, призначивши йому опікуна. Заявник [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Калуської міської ради подав заяву про розгляд заяви у його відсутності, не заперечують щодо призначення [PERSON] опікуном [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. На підставі висновку районної лікарсько-консультаційної комісії (ЛКК) № 37 від 18.01.2024 року, встановлено, що [PERSON] поставлено діагноз: Сенільна деменція помірного ступеню з психічними нашаруваннями. Пацієнт потребує постійного стороннього догляду та нагляду (а.с.7). Відповідно до висновку від 26.10.2023 року № 1281 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, у наслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі [PERSON] , рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи (а.с.8). Згідно консультативного висновку спеціаліста від 17.10.2023 року №13602 встановлений [PERSON] діагноз: Сенільна деменція помірного ступеню з психічними нашаруваннями, рекомендовано спостереження сімейного лікаря, психіатра (а.с.9). Відповідно до посвідчення № [NUMBER] [PERSON] призначена пенсія по віку (а.с.10). Згідно Акту про проживання особи без реєстрації місця проживання №07 від 25.01.2024 встановлено, що [PERSON] , проживає за адресою [ADDRESS] без реєстрації місця проживання із своїм батьком [PERSON] (а.с.17). Відповідно до Акту встановлення здійснення догляду №12 від 31.01.2024, встановлено, що [PERSON] , здійснює догляд за своїм батьком [PERSON] (а.с.18). Умови проживання, згідно Акту обстеження житлово-побутових умов від 12.02.2024 року, задовільні (а.с.19). Згідно Акту встановлення факту спільного проживання №03 від 29.01.2024 встановлено, що [PERSON] , проживає за адресою [ADDRESS] із своїм батьком [PERSON] (а.с.20). Відповідно до довідки про склад сім`ї №1015/09.3-03 від 05.02.2024 виданої ЦНАП виконавчого комітету Калуської міської ради, за адресою [ADDRESS] ,зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.21). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №22/2025 від 23.01.2025 наданого на виконання ухвали суду, [PERSON] , страждає стійким хронічним психічним розладом, судинною (атеросклеротичною) деменцією, згідно МКХ-10 F01.8. Внаслідок зазначеного під експертний не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.51-54). Щодо вимоги заявника про визнання недієздатним [PERSON] , суд зазначає наступні норми права та мотиви їх застосування. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України ( ч.2 ст.39 ЦК України). Згідно ч.3 ст.296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Відповідно до положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Частиною першою статті 71 ЦПК України визначено осіб, які належать до членів сім`ї чи близьких родичів, а саме - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, над якою встановлено опіку чи піклування, член сім`ї або близький родич цих осіб. У вказаній справі із заявою про визнання фізичної особи недієздатною звернувся син особи, щодо якої розглядається питання про визнання його недієздатним, який є його близьким родичем. Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Враховуючи те, що у матеріалах справи наявний висновок судово-психіатричної експертизи про те, що [PERSON] , страждає стійким хронічним психічним розладом, судинною (атеросклеротичною) деменцією, згідно МКХ-10 F01.8, внаслідок якого не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд дійшов висновку, що наявні підстави для визнання його недієздатним. Вирішуючи питання про можливість призначення [PERSON] опікуном недієздатного [PERSON] , суд прийшов до такого висновку. Статтею 300 ЦПК України, разом з іншим, встановлено, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Статтею 55 ЦК України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до вимог ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Положеннями статті 63 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Статтею 64 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: 1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування. При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Як зазначено Верховним Судом у постанові від 07 квітня 2022 року у справі №712/10043/20, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Подання органу опіки та піклування не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути враховане на розсуд суду. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Системний аналіз наведених норм права указує, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність обгрунтованого подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18). При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб (п.3.1 Правил опіки та піклування). Серед інших осіб, які не можуть бути опікунами, є особи інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню (п.3.2 Правил). Документами, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна є: повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян); копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, - рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна(піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки (п.3.3 Правил опіки та піклування). Заявником [PERSON] не долучено до матеріалів справи подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення його опікуном [PERSON] . Адже саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном недієздатної особи та, перш за все, необхідність такого. До матеріалів справи долучено висновок Опікунської ради щодо можливості та доцільності призначення [PERSON] опікуном батька [PERSON] (а.с.6). Однак висновок від 27.02.2024 №45 не містить належної мотивації, а також будь-яких обґрунтувань, з посиланням на наявні докази щодо можливості заявника бути опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення, а містить лише посилання на можливість та доцільність заявника бути опікуном. Тобто, об`єктивних підстав призначення недієздатному [PERSON] опікуна в особі заявника у зазначеному висновку не міститься. Матеріали справи також не містять будь-яких доказів про наявність у [PERSON] позитивного відношення та прив`язаності до особи, яка бажає стати опікуном, що свідчило б про наявність довірливих та доброзичливих стосунків між ними, а відтак і про те, що призначення опікуном саме заявника відповідатиме його інтересам. Отже, висновок від 27.02.2024 №45 органу опіки та піклування щодо призначення опікуном саме [PERSON] належним чином не мотивовано, що на переконання суду, свідчить про застосування органом опіки та піклування суто формального підходу до вирішення питання про призначення заявника опікуном [PERSON] . Крім того, суду не надано доказів та не зазначено у висновку органу опіки і піклування про створення саме заявником необхідних побутових умов недієздатній особі та забезпечення ним його доглядом та лікуванням. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, вимоги законодавства та приймаючи до уваги вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви в частині призначення заявника [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] . У постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №545/1691/16-ц (провадження № 61-4475св18) Верховним Судом сформульовано висновок про те, що законодавством не передбачено обов`язку суду визнання особи недієздатною і призначення опікуна в єдиному судовому процесі. Відповідно до ст.65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Оскільки в задоволенні заяви в частині призначення заявника опікуном, суд відмовляє, тому обов`язки опікуна над недієздатним тимчасово покладаються на орган опіки і піклування за місцем проживання (перебування) недієздатної особи, до вирішення питання про призначення опікуна в порядку визначеному законом. На підставі викладеного,

Outcome: partial