Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

З лютого 2024 року в провадженні Петриківського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до\~Фермерського господарства «ЕВЕРЕСТ» про розірвання договору оренди земельної ділянки. Позивач посилалась на те, що в її власності перебуває земельна ділянка площею 4,2453 га, кадастровий номер 1223783400:01:020:0002, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Чаплинської сільської ради Дніпровського (колишня назва Петриківського) району Дніпропетровської області. 09.06.2015 між нею та Фермерським господарством «ЕВЕРЕСТ» укладений договір оренди вказано земельної ділянки (далі Договір оренди), а також акт про прийом та передачу земельної ділянки в натурі від 09.06.2015, Акт прийому - передачі в оренду земельної ділянки згідно до договору оренди землі від 09.06.2015. Посилаючись на положення пунктів 2, 6, 10, 11, 14-16, 35 і 47 Договору оренди, якими визначено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,2453 га, в тому числі ріллі 4,2453 га.; Договір укладено на 15 років; орендар повинен сплачувати Орендодавцю оренду плату за кожен рік в розмірі 3 % від визначеної відповідно до законодавства України вартості земельної ділянки, що дорівнює 3706,31 коп.; із сум орендної плати Орендар утримує та сплачує податок на доходи громадян або інші подібні податки, подібні податки, визначені чинним законодавством, утримання та сплата яких покладені на Орендаря; оренда плата може сплачуватися у грошовій, натуральній та відробітковій формах; факт отримання Орендодавцем плати підтверджується розписом Орендодавця у відомостях або книгах видачі або в інших видаткових документах Орендаря; орендна плата вноситься при грошовій оплаті - не пізніше 31 грудня поточного року, а при натуральній або відробітковій формах оплати - не пізніше трьох місяців після повного збирання врожаю Орендарем; Орендодавець має право вимагати від Орендаря своєчасного внесення орендної плати; за невиконання або неналежне виконання Договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства та умов договору. Однак, починаючи з 2018 року і до теперішнього часу, вона не отримувала від Відповідача жодної орендної плати, як в грошовій так і натуральній або відробітковій формах оплати. Пунктом 43\~Договору оренди\~ визначено,\~що дія\~договору припиняється\~шляхом його\~розірвання:\~за взаємною\~згодою Сторін;\~рішенням суду\~на вимогу\~однієї із\~Сторін унаслідок\~невиконання другою\~Стороною обов`язків,\~передбачених Договором,\~та внаслідок\~випадкового знищення,\~пошкодження орендованої\~земельної ділянки,\~яке істотно\~перешкоджає її\~використанню; з інших підстав, визначених законом. Звернувшись до суду позивач просила ухвалити рішення, яким розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений 09.06.2015 року, кадастровий номер земельної ділянки 1223783400:01:020:0002, площею 4,2453 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Чаплинської сільської ради Дніпровського (колишня назва Петриківського) району Дніпропетровської області, між сторонами: орендодавець - [PERSON] , р.н.о.к.п.п. [NUMBER] , та орендар - Фермерське господарство «ЕВЕРЕСТ» Код ЄДРПОУ 20209357. Уточнивши і збільшивши свої позовні вимоги, 08.10.2024 позивач, крім обставин зазначених в первісному позові, посилається на те, що зважаючи на таке відношення Орендаря до своїх договірних зобов`язань, позивач вважає за необхідне стягнути із відповідача не отриману нею орендну плату. Так,\~виходячи із\~отриманих даних\~Державної податкової\~служби України,\~а саме\~відомості з\~Державного реєстру\~фізичних осіб-платників\~податків про\~джерела і\~суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 19.03.2024р, позивач мала б отримати від ФГ «ЕВЕРЕСТ» орендну плату за Договором у наступних розмірах: За 2018 рік - 4447,78грн; За 2019 рік - 4447,79грн; За 2020 рік - 6040,00грн; За 2021 рік - 6040,00грн; За 2022 рік - 6040,00грн; За 2023 рік - 28645,96грн; Тобто, загальна сума орендної плати, яку позивач не отримала в період з 2018 року по 2023рік включно, всього становить 55661,54грн (П`ятдесят п`ять тисяч шістсот шістдесят одна гривня 54 коп.). Відповідно до п.20 Договору, у разі невнесення орендної плати з вини Орендаря, у строки, визначені Договором, з Орендаря справляється пеня у розмірі 0,01% від суми недоїмки за кожен день прострочення оплати. Тому із відповідача також необхідно стягнути пеню, яка складає: За 2018рік- 4447,78грн Х 0,01% Х 2191 днів = 974,51 грн; За 2019рік- 4447,79грн Х 0,01% Х 1826 днів = 812,17 грн; За 2020рік- 6040,00грн Х 0,01% Х 1460 днів = 881,84 грн; За 2021рік- 6040,00грн Х 0,01% Х 1095 днів = 661,38 грн; За 2022рік- 6040,00грн Х 0,01% Х 730 днів = 440,92 грн; За 2023рік- 28645,96грн Х 0,01% Х 365 днів = 1045,58 грн; Враховуючи вищезазначений розрахунок, пеня за весь період несплати орендної плати складає 4816,39 грн (Чотири тисячі вісімсот шістнадцять гривень 39 коп.). Сформувавши свої позовні вимоги [PERSON] просить суд: 1. Достроково розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений 09.06.2015року між Орендодавцем - [PERSON] , реєстраційний номер платника податку [NUMBER] та Орендарем - Фермерським господарством «ЕВЕРЕСТ», код ЄДРПОУ 20209357 , кадастровий номер земельної ділянки 1223783400:01:020:0002, площею 4,2453га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Чаплинської сільської ради Дніпропетровського (колишня назва-Петриківського) району Дніпропетровської області; 2. Стягнути з Фермерського господарства «ЕВЕРЕСТ», код ЄДРПОУ 20209357 на користь [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] , за користування протягом 2018-2023років земельною ділянкою згідно договору оренди земельної ділянки від 09.06.2015року, заборговану орендну плату в сумі 55661,54 (П`ятдесят п`ять тисяч шістсот шістдесят одна гривня 54 коп.) та пеню в сумі 4816,39 грн (Чотири тисячі вісімсот шістнадцять гривень 39 коп.), всього: 60477,93грн (Шістдесят тисяч чотириста сімдесят сім гривень 93 коп.); 3. Судові витрати покласти на Відповідача. Ухвалою суду від 01.04.2024 позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до ФГ «ЕВЕРЕСТ» про розірвання договору оренди земельної ділянки, визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. 31.10.2024 прийнято заяву позивача про збільшення позовних вимог від 08.10.2024. 07.01.2025 вирішено клопотання представника позивача адвокат Курячого А.М. про долучення письмових доказів (документів) до матеріалів справи та витребування доказів. Ухвалою від\~07.01.2025закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Під час підготовчого судового засідання, представником відповідача подано до суду письмові пояснення в яких адвокат Костюченко М.С. просить суд відмовити повністю у задоволенню позовних вимог [PERSON] і зазначає по те, що [PERSON] та [PERSON] (голова ФГ «Еверест) є рідними братом та сестрою. 09.06.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 1223783400:01:020:0002, який зареєстровано у встановленому законом порядку. Починаючи з 2018 року на прохання позивачки, ФГ «Еверест» надано у її тимчасове користування земельну ділянку площею 4,6245 га, кадастровий номер 1223783400:01:020:0005. Таку земельну ділянка позивачка обробляла самостійно, у тому числі на її прохання, голова ФГ «Еверест» Сухомлин В.І. надавав їх допомогу в обробітку цієї земельної ділянки власною сільськогосподарською технікою. Позивачка весь отриманий дохід із земельної ділянки площею 4,6245 га, кадастровий номер 1223783400:01:020:0005 залишала собі. Це продовжувалось до кінця 2023 року. Голова ФГ «Еверест» Сухомлин В.І. таким чином допомагав своїй рідній сестрі в отриманні додаткового прибутку. Розмір отриманого чистого прибутку отриманого із земельної ділянки площею 4,6245 га, кадастровий номер 1223783400:01:020:0005 перевищував розмір річної орендної плати в 10 разів, оскільки деякі сільськогосподарські роботи надавались технікою та працівниками ФГ «Еверест», за які позивачка не сплачувала жодної копійки. В свою чергу, 09.09.2024 представником відповідача подано до суду додаткові пояснення по справі в яких вказує про те, що відповідач посилаючись на близькі родинні стосунки керівника ФГ «Еверест» Сухомлина В.І. із позивачем не пояснив, яким чином це впливає на можливість відповідача на законних підставах не виконувати свої договірні зобов`язання і не платити Орендодавцю орендну плату на умовах діючого договору оренди земельної ділянки. Позивач передала земельну ділянку ФГ «Еверест» на умовах договору оренди з тим, щоб отримувати за це у передбаченому договором порядку орендну плату, а не будь-які інші кошти, ресурси, благодійні внески, тощо на власний розсуд відповідача та без дотримання вимог Договору. Відповідач з невідомих причин тривалий час систематично, протягом 2018-2023 років, не сплачував орендну плату, тому позивач не отримувала і не отримала внаслідок укладеного нею договору оренди земельної ділянки нічого, на що вона мала право розраховувати і фактично розраховувала попри усі інші додаткові блага від кого б вони не надходили. Тому позивач прийняла рішення повернути належну їй земельну ділянку, так як не бажає надалі надавати її ФГ «ЕВЕРЕСТ», яке систематично не виконувало свої зобов`язання з оплати їй орендної плати. Позивач не була зобов`язана і не має наміру нагадувати Орендарю про необхідність належного виконання істотних умов договору. Виходячи із близьких родинних відносин із власником ФГ «Еверест» [PERSON] та маючи намір негайно припинити договірні відносини і повернути належну їй земельну ділянку, позивач спочатку зверталася до відповідача про дострокове розірвання договірних відносин за угодою Сторін та навіть мала намір пробачити заборгованість з орендної плати. Позивач була впевнена, що відповідач пристане на такі вигідні для нього умови, та невідкладно поверне земельну ділянку, підписавши про це додаткову угоду та Акт повернення. Проте, отримала від ФГ «ЕВЕРЕСТ» лише відписки та зрозуміла, що відповідач й надалі буде утримувати в себе її земельну ділянку і не платитиме орендну плату. Тому, щоб повернути собі усю заборговану їй орендну плату і розірвати договірні відносини із відповідачем, позивач вимушена звертатися до суду. Також, у поясненнях відповідач, як на виплату орендної плати, посилається на передачу в користування позивачу з 2018 року до 2023 року іншої земельної ділянки, площею 4,6245га кадастровий номер 1223783400:01:020:0005, надання позивачу продукції, робочої сили, послуг технікою, тощо, що не мають ніякого відношення до її договору оренди земельної ділянки і предмету спору. Позивач не заперечує, що засновником, власником і керівником ФГ «ЕВЕРЕСТ» є її брат - [PERSON] , який інколи можливо й надавав допомогу, чи ресурси, які були у його розпорядженні або належного йому фермерського господарства, але це жодним чином не пов`язувалося і не проводилося в якості орендної плати ФГ «ЕВЕРЕСТ» за укладеним із позивачем договором оренди земельної ділянки. Таких домовленостей, угод між Сторонами не було. Також, ніяких обмінів земельними ділянками замість, чи в рахунок орендної плати між Сторонами, як це стверджує відповідач, не було. Договори, угоди, інші відповідні документи з цього приводу позивачем не складалися і не підписувалися. В судовому засіданні позивач і її представник підтримали позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову посилаючись на відсутність заборгованості зі сплати за користування належної позивачу земельної ділянки. Вирішуючи заявлений позов суд виходить з наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи (ч. 1. ст.13 ЦПК). Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Так, судом встановлено що [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 106116, є власницею земельної ділянки площею 4,2453 га, кадастровий номер 1223783400:01:020:0002, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Чаплинської сільської ради Дніпровського (колишня назва Петриківського) району Дніпропетровської області, Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 010312800804 (а.с. 6.) 09.06.2015 між [PERSON] та Фермерським господарством «ЕВЕРЕСТ», в особі директора Сухомлин Вадима Івановича, який діє на підставі Статуту Фермерського господарства зареєстрований від 13.03.2013 Петриківським РДА за № 12121050009000034, укладений договір оренди земельної ділянки, яка розташована на території Чаплинської сільської ради в контурі № 20, кадастровий номер 1223783400:01:020:0002 в порядку та на умовах, визначених цим Договором (а.с. 7-8). Основні умови Договору оренди визначають наступне: Відповідно до п. 2 Договору оренди, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,2453 га, в тому числі ріллі 4,2453 га. Відповідно до п. 6, Договір укладено на 15 років. Відповідно до п. 10 Договору оренди земельної ділянки, орендар повинен сплачувати Орендодавцю оренду плату за кожен рік в розмірі 3 % від визначеної відповідно до законодавства України вартості земельної ділянки, що дорівнює 3706 гривень 31 копійок. Відповідно до п. 11, із сум орендної плати Орендар утримує та сплачує податок на доходи громадян або інші подібні податки, подібні податки, визначені чинним законодавством, утримання та сплата яких покладені на Орендаря. Відповідно до п. 14 цього Договору оренди, Оренда плата може сплачуватися у грошовій, натуральній та відробітковій формах. Згідно п. 15, факт отримання Орендодавцем плати підтверджується розписом Орендодавця у відомостях або книгах видачі або в інших видаткових документах Орендаря. Згідно п. 16, орендна плата вноситься у такі строки: При грошовій оплаті - не пізніше 31 грудня поточного року; При натуральній або відробітковій формах оплати - не пізніше трьох місяців після повного збирання врожаю Орендарем. Відповідно до п. 35, Орендодавець маю право вимагати від Орендаря своєчасного внесення орендної плати. За невиконання або неналежне виконання Договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства та умов договору, п.47 Договору оренди земельної ділянки. Відповідно до п. 43 Договору оренди, дія договору припиняється шляхом його розірвання за: Взаємною згодою Сторін; Рішенням суду на вимогу однієї із Сторін унаслідок невиконання другою Стороною обов`язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню; З інших підстав, визначених законом. 09.06.2015 сторонами складено Акт про прийом та передачу земельної ділянки в натурі від 09.06.2015 і Акт прийому - передачі в оренду земельної ділянки згідно до договору оренди землі від 09.06.2015 (а.с.9-10). Відомості про укладений Договір оренди внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер 39207195 від 17.06.2015 (а.с. 11). 30.08.2023 позивач направила до ФГ «ЕВЕРЕСТ» лист наступного змісту: «Дякую за співпрацю, та, на жаль цим листом хочу запропоновувати Вам припинити дію Договору оренди земельної ділянки шляхом його розірвання за взаємною згодою Сторін (Відповідно до п. 43 Договору оренди земельної ділянки від 09.06.2015; до 1 ч. ст. 651 Цивільного кодексу України, Розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; до 4 ч. ст. 32 Закону України «Про оренду землі», У разі розірвання договору оренди землі за погодженням сторін). Крім того, зазначене майно буде використовуватись власником для власних потреб (ст. 319 ЦК України). … Таким чином, на підставі вищевикладеного пропоную Вам припинити дію Договору оренди земельної ділянки шляхом його розірвання за взаємною згодою Сторін з 01 листопада 2023 року. У разі недосягнення нами згоди, я вимушена буду звернутися до суду з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки відповідно до 1 ч. ст. 32 Закону України «Про оренду землі», На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Я сподіваюся, що ми дійдемо згоди і взаємовигідного вирішення цього питання. Дуже хотілося б зберігати добрі стосунки, багаторічну працю та взаємодію….». (а.с. 12). 27.09.2023 відповідач направив на адресу позивача лист за яким на звернення від 30.08.2023 зазначив, що позивачем було не надано проект додаткової угоди до договору оренди землі, підписаного з її боку. 20.11.2023 складено Додаткову угоду про дострокове розірвання договору оренди землі від 09.06.2015 року за взаємною згодою сторін і Акт приймання-передачі земельної ділянки за договором оренди землі від 09.06.2015 року, які підписано позивачем. (а.с. 15-16). Текст Додаткової угоди про дострокове розірвання договору оренди землі від 09.06.2015 містить наступне посилання: «… 1.Сторони вирішили за взаємною згодою двох сторін достроково розірвати Договір оренди землі від 09.06.2015 за кадастровим номером 1223783400:01:020:0002, яка розташована на території Чаплинської сільської ради в контурі № 20, Дніпропетровська область, загальною площею 4,2453 га. 2. Сторони підтверджують, що на момент припинення дії Договору між ними немає не врегульованих спорів з приводу його виконання, а також будь-яких невиконаних сторонами зобов`язань, в тому числі по сплаті орендної плати за землю. У зв`язку з припиненням дії Договору, жодна із сторін не має претензій до іншої сторони по Договору …» Листом від 07.12.2023 представник відповідача зазначив, що «Додаткова угода та акт приймання- передачі містять неточні відомості про сторін договору, анкетні дані та інш., що у свою чергу не дає можливості належним чином її розглянути. Так, одним із критеріїв відмінності та індивідуалізації юридичних осіб є наявність коду ЄДРПОУ, який присвоюється під час державної реєстрації юридичної особи. У наданій додатковій угоді не вказано код ЄДРПОУ ФГ «Еверест». Також, не вірно зазначено площу орендованої земельної ділянки. Крім того, надана додаткова угода містить безліч орфографічних помилок. З огляду на викладене, ФГ «Еверест» повертає Вам без розгляду надану додаткову угоду та акт приймання-передачі для усунення недоліків та належного оформлення, у тому числі усунення орфографічних помилок.» (а.с. 17). Згідно наданих представником відповідача відомостей про суми нарахованого доходу, отриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору і платіжних інструкцій про оплату податків та зборів відповідачем сплачено податок на доходи фізичних осіб і військовий збір за позивача за період з 2018 року по 4 квартал 2024 року (а.с 51-83). Відомості про нарахування відповідачем плати за користування земельною ділянкою як дохід позивача відображено також у відомостях з Державного реєстру фізичних осіб платників на ім`я позивача за період з 1 кварталу 2015 року по 4 квартал 2023 року (а.с. 161-162). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 375095557 від 19.04.2024 земельна ділянка належна [PERSON] , кадастровий номер 1223783400:01:020:0005, площею 4,6245 га перебуває в оренді ФГ «Еверест» з 15.06.2015. Строк дії договору до 17.06.2030. Допитаний в судовому засіданні як свідок керівник ФГ «Еверест» [PERSON] показав, що в 2015 він від імені ФГ «Еверест» уклад договір оренди земельної ділянки із [PERSON] . Щороку, орендну плату за користування земельною ділянкою він передавав особисто позивачу разом з подарунком вітаючи її з днем народження. В 2019 році [PERSON] повідомила, що забирає землю для власного користування. За її словами фактично земельною ділянкою будуть користуватися її донька [PERSON] і зять [PERSON] . Так як належна [PERSON] земельна ділянка перебуває посеред загального масиву оброблюваних ФГ «Еверест» земель, він попросив позивача, її доньку і зятя не «розривати поле» і взяти для обробітку рівнозначну за розмірами земельну ділянку на краю поля (земельну ділянку належну [PERSON] , з якою також ФГ «Еверест» укладено договір оренди). На вказану пропозицію вони погодилися. З того часу він власними силами та засобами ФГ «Еверест» всіляко безкоштовно допомагав родині позивача в обробітку вказаної земельної ділянки, збору врожаю і його реалізації. Ввесь прибуток від обробітку родиною [PERSON] земельної ділянки, переданої їм взамін належної позивачу земельної ділянки, вони забирали собі. За період з 2019 по 2023 рік орендну плату позивачу ФГ «Еверест» не сплачувало і жодних претензій щодо несплати ФГ «Еверест» орендної плати від [PERSON] вони не отримували. За домовленістю з позивачем ФГ «Еверест» сплачувало податки і обов`язкові збори за оренду земельної ділянки позивача, за період коли її родина користувалася іншою земельною ділянкою, що перебуває в оренді ФГ, та такі кошти в подальшому були повернуті родиною позивача. З 2023 року на вимогу доньки позивача і її чоловіка вони фактично забрали і обробляють саме належну позивачу земельну ділянку. В судовому засіданні свідок [PERSON] (дружина керівника ФГ «Еверест» [PERSON] ) показала, що [PERSON] щороку на день народження, разом з подарунком сплачував [PERSON] орендну плату за використання її земельної ділянки ФГ «Еверест». З 2019 року родині позивача, на її прохання, передано іншу земельну ділянку для використання для власних потреб і з того часу весь прибуток від обробітку іншої ділянки отримувала позивач і її родина Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що на прохання [PERSON] який є зятем позивача, він власною сільськогосподарською технікою обробляв земельну ділянку, яка перебувала в оренді ФГ «Еверест» і розташована на краю поля, що перебуває в оренді ФГ «Еверест». В обробітку вказаної ділянки [PERSON] допомагав також і [PERSON] . Всі кошти від реалізації сільськогосподарської продукції вирощеної на вказаній земельній ділянці забирав [PERSON] . Так, зокрема, в 2019 році, в його присутності, від реалізації насіння соняха [PERSON] отримав близько 80 тис. грн. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частина друга статті 792 ЦК України). Правилами частини першої статті 2 Закону України «Про оренду землі» визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Отже, оренда землі є окремим випадком найму майна, загальні правила якого визначені приписами цивільного (приватного) права. Відповідно й законодавче регулювання підстав припинення права оренди землі складається з норм цивільного та земельного законодавства. За загальним правилом частини першої статті 651 ЦК України, яке застосовується до будь-яких цивільних (приватноправових) правовідносин з приводу зміни або розірвання цивільних (приватноправових) договорів, така зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Винятком з цього правила (про те, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін) є приписи частини другої статті 651 ЦК України, що надають суду повноваження зі зміни або розірвання договору (без наявності згоди сторін), проте у випадках, визначених законом. Тож загальне правило про розірвання та зміну договору без згоди сторін на підставі рішення суду передбачене у частині другій статті 651 ЦК України, що визначає універсальні засади, застосовні до усіх видів приватноправових договорів. Спеціальними у врегулюванні розірвання договору оренди землі є приписи статті 32 Закону України «Про оренду землі», а також статті 141 ЗК України, пункт «д» частини першої якої передбачає, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Отже, згідно зі ст.ст.13, 21 Закону України «Про оренду землі», основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Як встановлено судом договірні відносини щодо оренди земельної ділянки належної позивачу фактично припинені з 2019 року, та позивач за власною згодою з представником відповідача [PERSON] отримав у власне користування іншу рівнозначну земельну ділянку обробляючи яку отримував відповідний дохід. Такі обставини встановленні судом на підставі показів свідків та не заперечуються позивачем. Так позивач визнає, що засновник, власник і керівник ФГ «ЕВЕРЕСТ» [PERSON] є її братом і інколи надавав допомогу, чи ресурси, які були у його розпорядженні або належного йому фермерського господарства. При цьому, твердження позивача про те, що така допомога не пов`язана і не проводилося в якості орендної плати ФГ «ЕВЕРЕСТ» за укладеним із позивачем договором оренди земельної ділянки не змінює вищенаведеного висновку суду, а лише підтверджує його, зокрема в частині того, що фактичні договірні (орендні) правовідносини між сторонам припинені, і через це відсутня необхідність будь-яких домовленостей про орендну плату (зарахування її в рахунок якихось послуг). Згода позивача на використання іншої земельної ділянки рівнозначної за характеристиками з належною їй ділянкою, з метою отримання від її використання прибутку узгоджується з призначенням такої земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і є реалізацією [PERSON] свого права власності на земельну ділянку, а саме правова користування об`єктом володіння з метою отримання прибутку. При цьому, передача орендарем в користування позивачу земельної ділянки, яка перебуває в їх користуванні та має таке ж саме призначення (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) з метою збереження цілісності земельного масиву, цілковито обґрунтовано та логічно пояснює дії обох сторін. Такі дії сторін відповідають засадам добросовісності та розумності, які належать до фундаментальних засад цивільного права (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Сторони повинні діяти правомірно, зокрема поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності. В даному контексті потрібно враховувати, що правова природа відносин оренди землі, яка зазвичай передбачає тривале використання такого об`єкта цивільних прав і сталість таких відносин, відповідає інтересам цивільного обігу загалом. Ба більше, використання земельної ділянки завжди пов`язане з неодмінними витратами орендаря на її утримання відповідно до цільового призначення цієї ділянки. Судом враховано, що позивачем до звернення до суду не заявлено жодним чином претензій до відповідача щодо невиконання умов договору оренди і несплати орендної плати за користування належною їй земельною ділянкою. Таким чином з 2019 року позивач втратив своє право на отримання орендної плати за використання орендарем її земельної ділянки, а відносно відповідача, відповідно, припинено обов`язок щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою позивача. Важливо, проявом фактичної відсутності договірних відносин між сторонами щодо оренди земельної ділянки позивача є те, що направляючи відповідачу підписані позивачем лист і проект Додаткової угоди про дострокове розірвання договору оренди землі від 09.06.2015, позивач пропонує розірвати договір оренди за взаємною згодою сторін з умовою, що між ними немає не врегульованих спорів з приводу його виконання, а також будь-яких невиконаних сторонами зобов`язань, в тому числі по сплаті орендної плати за землю. Лише після отримання позивачем письмових пояснень відповідача з запереченнями на позовну вимогу про розірвання договору оренди, позивачем завлено вимогу про стягнення на її користь заборгованості з орендної плати. Таким чином позовні вимоги про стягнути з ФГ «ЕВЕРЕСТ» на користь [PERSON] заборгованості зі сплати орендної плати безпідставні і задоволенню не підлягають. Підстави припинення договору оренди землі - це законодавчо закріплені обставини, які передбачають припинення договірних відносин. Відповідно до спеціальної норми частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала під час укладення договору. Порушення договору на предмет істотності суд оцінює винятково за обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає зміни чи розірвання договору. У кожному конкретному випадку істотність порушення договору потрібно оцінювати з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Поняття такої істотності закон визначає за допомогою іншої оціночної категорії - «значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала під час укладення договору». Тобто критерієм істотного порушення договору закон визначив розмір завданих цим порушенням втрат, який не дозволяє потерпілій стороні отримати те, на що вона очікувала, укладаючи договір. Йдеться не лише про грошовий вираз зазначених втрат, зокрема й збитків, але й про випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Співвідношення завданих порушенням договору втрат із тим, що могла очікувати від його виконання ця сторона, має вирішальне значення для оцінки істотності такого порушення. Як встановлено судом договірні відносини щодо оренди земельної ділянки належної позивачу фактично припинені з 2019 року і з того часу позивач втратив своє право на отримання орендної плати за використання орендарем її земельної ділянки. Таким чином, укладений 09.06.2015 між сторонами договір оренди земельної ділянки, за даним позовом [PERSON] , не можу бути припинено з підстав визначених пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України як систематична несплата земельного податку або орендної плати орендарем чи з підстав, визначених в частині другій статті 651 ЦК України у разі істотного порушення договору другою стороною. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей. Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кожна особа має право в порядку, встановленому цими Кодексами, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України, частина 1 статті 16 ЦК України). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Звертаючись до суду з вимогою щодо розірвання договору оренди земельної ділянки, позивач прагне досягти правової визначеності, тобто прагне підтвердження судом існування юридично значимих обставин, які є підставами за законом і умовами угоди для припинення договірних відносин. При цьому, на переконання суду, розірвання договору оренди за рішення суду в даній справі, не з підстав на які посилається позивач: не виконання другою стороною своїх обов`язків, а за встановленої судом відсутності договірних відносин між сторонами щодо оренди земельної ділянки за добровільною взаємною згодою сторін договору з 2019 року, є належним, ефективним і правомірним способом захисту та належним чином забезпечить захист цивільних права позивача як власника земельної ділянки. Суд зауважує, що продовження дії договору оренди, через не укладення орендарем угоди про дострокове розірвання такого договору, за умови існування вставлених судом обставин фактичної відсутності між сторонами таких правовідносин, може бути розцінене як примус для власника земельної ділянки до виконання договору, який фактично вже припинено. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] , в цій частині, слід задовольнити і достроково розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений 09.06.2015 між позивачем і ФГ «ЕВЕРЕСТ». Так як позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то понесені судові витрати за подання позовної заяви в цій частині, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто, в сумі 1211,20 грн.

Outcome: partial