Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (надалі - позивач, кредитор) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (надалі - відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за договором № 466269-КС-004 про надання кредиту ( споживчий кредит. Електронна форма) від 18.11.2023 (надалі - кредитний договір) у розмірі 40 080,44 грн. та судовий збір за її подання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір. Позивач надав кредит, а відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту, процентів за користування кредитними коштами та комісією за видачу кредиту не виконує, що є підставою для стягнення заборгованості. 28 березня 2025 року суд відкрив провадження у справі та постановив слухати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Явка сторін судом не визвалась обов`язковою. Судове засідання, призначене на 30.04.2025 року, суд відклав на 22.05.2025 рік, оскільки це була перша неявка відповідача, повідомленого належним чином і який не проінформував суд про причини неявки. Відзиву відповідач не подав. В судове засідання, призначене на 22.05.2025 рік, сторони не з`явилися. Згідно відстеження поштового відправлення № 0505261839193 відповідач отримав примірник позовної заяви з додатками, які були надіслані позивачем рекомендованим листом з повідомленням про вручення, 29.03.2025 року. Також електронний примірник позовної заяви з додатками відповідач отримав через електронний суд. Позивач та відповідач повідомлені про дату час та місце судового засідання через електронний суд. В прохальній частині позовної заяви (п.6 та 7) міститься заява про проведення розгляду справи за відсутності позивача та погодження на ухвалення заочного рішення у справі. Суд вжив всі передбачені процесуальним законом заходи, однак в судове засідання, призначене на 22.05.2025, сторони не з`явилися. Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав, тому у відповідності до вимог ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази та здійснивши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також проаналізувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 18.11.2023 року сторони уклали кредитний договір, за яким відповідач зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти у розмірі 10 000,00 грн ( п.2.6. кредитного договору). Дата повернення кредиту - 04.05.2024 рік ( 2.11. кредитного договору). Стандартна процентна ставка за користування кредитними коштами становить 2,00000000 за 1 (один) день користування кредитом ( п. 2.4. кредитного договору), знижена процентна ставка за кредитом становить 1,15288411, яка застосовується за умови дотримання графіку погашення кредиту ( п. 2.4., 3.2.1.,3.2.2.,3.2.3. кредитного договору). Комісія за надання кредиту - 1500,00 грн ( п. 2.5. кредитного договору). Мета отримання кредиту: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, є споживчим кредитом ( п.2.12. кредитного договору). Кредитні кошти надаються позичальнику протягом 3-х робочих днів з дня укладення договору шляхом безготівкового переказу коштів (однією чи декількома трансакціями) на поточний ( картковий) рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена в розділі 8 кредитного договору ( п.3.1. кредитного договору). Сторони встановили графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка ( п. 3.2.3. кредитного договору). Номер електронного платіжного засобу: [NUMBER] , фінансовий номер телефону для отримання одноразового ідентифікатора [NUMBER] ( розділ 8 кредитного договору). Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами (п. 7.1. кредитного договору). Договір підписаний кредитором 18.11.2023 року в 10:13:08, позичальником - 18.11.2023 в 10:13:07 ( розділ 8 кредитного договору). Договір містить і інші умови, обов`язкові для договорів споживчого кредитування. Укладений між сторонами кредитний договір складається з пропозиції ( оферти) укласти договір №466269-КС-004 про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма) від 18.11.2023 року, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір №466269-КС-004 про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма) від 18.11.2023 року, візуалізації послідовності дій клієнта в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача на сайті: https://my.bizpozika.com, анкети клієнта ( витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.bizpozika.com) від 09.02.2025 року та, власне, кредитного договору. За своєю правовою природою є договором про споживчий кредит. Перед укладенням кредитного договору відповідач отримав під підпис (одноразовим ідентифікатором UA4589) паспорт споживчого кредитування із інформацією про умови кредитування. Позивачем договір підписаний кваліфікованим електронним підписом 18.11.2023 року, відповідачем договір підписаний електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором [NUMBER]) 18.11.2023 року відповідно до п. 7.11. кредитного договору). Код [NUMBER] відправлений SMS повідомленням кредитором на фінансовий номер позичальника [NUMBER]. Відповідач взяв на себе зобов`язання повернути в передбачені договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші передбачені платежі на умовах, визначених кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується повідомленням Товариства з обмеженою відповідальністю «Профітгід» про те, що в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020 року та на підставі платіжної інструкції ( замовлення) відправника було здійснено наступний успішний переказ коштів на рахунок отримувача : платник ТОВ`Бізнес позика», код 41084309; дата переказу коштів: 18.11.2023 року; сума переказу: 10000,00 грн; номер платіжної картки : [NUMBER] ; призначення платежу: переказ коштів [PERSON] , ІПН [NUMBER] згідно до кредитного дог. №466269-КС-004 від 18.11.2023 року без ПДВ. Заборгованість за кредитним договором, яка розрахована позивачем згідно довідки про стан заборгованості та розрахунку заборгованості за кредитом у гривні, становить 40 080,44 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту - 10 000,00 грн, по процентам - 29021,09 грн, по комісії - 1059,35 грн. Проценти по кредиту нараховані з 18.11.2023 року до 04.05.2024 року. Копіями виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 11.05.2017 року №1593, листа НБУ про переоформлення ліцензії від 15.03.2024 року № 27-0026/20243, витягу із державного реєстру фінансових установ підтверджується, що кредитор є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, та має право на надання фінансових послуг ( крім професійної діяльності на ринку цінних паперів). Із встановлених обставин вбачається, що спір виник щодо заборгованості, яка утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на основі споживчого кредиту, що врегульовано статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) із врахуванням Закону України »Про споживче кредитування». Сторони підписали договір за допомогою електронних підписів, що відповідає положенням та абзацу другого частини другої статті 639 ЦК. Вказану позицію детально розкрив Верховний Суд у своїй постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20), яка враховується судом при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України. Відповідач отримав кредит в строк та в розмірі, обумовленими в кредитному договорі. Суд залишив без розгляду клопотання про витребування доказів. Щодо першого документа позивач чітко не зазначив який письмовий доказ необхідно витребувати, а розпливчато та абстрактно описав бажаний документ. Враховуючи, що позивач є професійним учасник ринку фінансових послуг, то мав би знати які документи підтверджують факт емітування банківської картки певній особі. Щодо другого доказу, то враховуючи умову договору щодо способу видачі кредиту, у позивача є необхідні документи щодо підтвердження перерахування коштів позичальнику, а тому в цій частині клопотання про витребування доказів не відповідає критерію неможливості самостійного наданя доказів. Необхідність виконання належним чином взятих на себе зобов`язань, обов`язковість договору і наслідки не виконання зобов`язання передбачені статтями 525, 526, 530 , 610, 611 ЦК. У порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу, відповідач не надав доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань або/чи які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Водночас, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань Вказану позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 12 січня 2021 року по справі № 462/5025/20 (провадження № № 61-11608св22), яка враховується судом при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК. Суд погоджується із розрахованою сумую заборгованості по тілу кредиту та процентів, оскільки відповідач не надав доказів щодо їх повного погашення, а здійснений розрахунок відповідає умовам договору. Суд перевірив та встановив, що проценти нараховані в межах строку кредитування з 18.11.2023 року до 04.05.2023 року. Особливу увагу позивач звернув на правомірність стягнення комісії за видачу кредиту. Як вже встановлено судом, комісія за надання кредиту становить 1500,00 грн ( п. 2.5. кредитного договору). Згідно розрахунку заборгованості за кредитом відповідач сплатив 440,65 грн. комісії. У паспорті споживчого кредиту зазначено, що до загальних витрат включено комісію в розмірі 1500,00 грн. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Згідно візуальної форми послідовності дій при укладення кредитного договору позивачем вчинялися дії щодо підготовки та оброблення документів, а тому позивач має право на отримання комісії з позичальника за ініціювання кредиту. Подібний висновок міститься в постанові Верховного Суду по справі № 756/6038/20 від 12 квітня 2022 року. А тому вимоги в частині стягнення несплаченої комісії за видачу кредиту в розмірі 1059,35 грн є підставними. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 40 080,44 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту - 10 000 грн, по процентам - 29021,09 грн, по комісії - 1059,35 грн. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору на суму 2422,40 грн.

Outcome: approved