Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 30.08.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту №3131063 відповідно до якого товариство надало відповідачу кредит в розмірі 5000 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплати проценти та інші платежі передбачені договором. На підставі договору факторингу №ККЛУ-13092023 від 13.09.2023 укладеного між ТОВ «Лінеура» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №3131063 від 30.08.2022. Проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 38133,50 грн, в т.ч.: 5000 грн заборгованість за тілом кредиту; 33133,50 грн заборгованість за відсотками. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №3131063 від 30.08.2022 в розмірі 38133,50 грн та сплачений судовий збір в сумі 2\~422,40 грн. У судове засідання представник позивача не з`явилася, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином. За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Встановлено, що 30.08.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура» та [PERSON] укладений договір №3131063 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого позичальнику наданий кредит в сумі 5000 грн, строком на 360 днів (а.с.21-38). Згідно з п. 1.5 договору №3131063 про надання споживчого кредиту від 30.08.2022 орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредиту 11670,46%. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 40820 грн, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 39029 грн. Відповідно до п.2.1 цього ж договору про кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . ТОВ «Лінеура» свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, що підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ«УПР» від 04.03.2024 (а.с.42). Згідно з п.9.3 договору №3131063 договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами. Договір припиняється у день повного повернення/сплати Клієнтом суми кредиту, процентів за користування кредитом та неустойки, у разі наявності штрафних санкцій за прострочення виконання грошового зобов`язання. Пунктом 9.7.1. визначено, що договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону, повідомлений останнім товариству в ІТС товариства, зазначений в цьому договорі. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання Встановлено, що договір №3131063 про надання споживчого кредиту від 30.08.2022 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором К847 (а.с. 38). Вказана обставина також підтверджується довідкою по ідентифікацію(а.с. 40). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Отже, факт укладення договору про надання споживчого кредиту між сторонами та отримання відповідачем коштів є доведеним. З матеріалів справи вбачається, що позичальником умови кредитного договору належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 13.09.2023 за період з 30.08.2022 по 25.08.2023 за відповідачем рахується заборгованість за тілом кредиту 5000 грн, за відсотками 33133,50 грн (а.с.53-65). Встановлено, що 13.09.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладений договір факторингу №ККЛУ-13092023, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором №3131063 про надання споживчого кредиту від 30.08.2022 (а.с.66-73). Відповідно до п.1.1 договору факторингу №ККЛУ-13092023 від 13.09.2023 за цим договором фактор (ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал») передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ТОВ «Лінеура Україна») (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові пава грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості). Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Отже, конкретні суми грошових вимог що є предметом даного договору вказані в реєстрі боржників. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №ККЛУ-13092023 від 13.09.2023 вбачається, що за кредитним договором №3131063, боржником якого є [PERSON] заборгованість становить 38133,50 грн, з яких 5000 грн заборгованість за тілом кредиту; 33133,50 грн заборгованість за відсотками (а.с.74). Таким чином, на підставі договору факторингу до позивача перейшло право грошової вимоги в розмірі 38133,50 грн. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1 ст.527 ЦК України. Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу вимог ч.1 ст.610, ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом. Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ Щодо судових витрат. Питання щодо розподілу судового збору суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором сплачений судовий збір у розмірі 2\~422,00 грн. Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Отже, відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved