Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Адвокат Денисенко С.В. звернувся до суду з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи вимоги тим, що їхня з відповідачем сім`я розпалася через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Збереження сім`ї позивачка вважає неможливим та на примирення не згодна. У судове засідання позивачка не з`явилася, проте завчасно подала до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу (а.п.22). Відповідач не з`явився до суду також, проте подав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги визнав та просив провести розгляд справи без його участі. Крім того, просив стягнути з нього 50% судового збору, а решту повернути позивачці з державного бюджету (а.п.21). Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 03.08.2013, про що Кухітсько-Вільською сільською радою Зарічненського району Рівненської області складено відповідний актовий запис №7 (а.п.16). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.п.7). Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом ч.3, 4 ст.56 СК України. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що позивачка у заяві просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », то суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй це прізвище. Відповідно до ч.1\~ст.142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне повернути позивачці з Державного бюджету 50% судового збору у розмірі 484,48 грн, сплаченого нею при поданні позову до суду відповідно до платіжної інструкції №Х19Х-ТР1М-87Р5-МХ64 від 27.03.2025 Монобанк (а.п.1), а решту 50% судового збору у розмірі 484,48 грн, стягнути з відповідача. На підставі ст.104, 105, 112-113 СК України,

Outcome: approved