Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

20.03.2025 року [PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Ізюмської\~міської ради\~Харківської області\~про визначення\~додаткового строку\~для прийняття\~спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що [INFO] в м. Ізюм, Харківської області померла сестра позивача - [PERSON] . Після її смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку з земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті сестра була не одружена, шлюб розірваний у 1985 році. Єдиний син сестри - [PERSON] , помер [INFO] . Їхні батьки: батько - [PERSON] , помер [INFO] ; мати - [PERSON] , померла [INFO] . На момент смерті сестра - [PERSON] була зареєстрована одна. При зверненні до нотаріуса з приводу відкриття спадкової справи і спадщини на вищезазначене майно після смерті [PERSON] , померлої [INFO] позивачу було повідомлено, що згідно ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину заповітом або за законом, повинен в 6-ти місячний строк з дня смерті спадкодавця подати заяву про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що з заявою про прийняття спадщини у відведений законом 6-ти місячний строк для прийняття спадщини не зверталася. Видати свідоцтво про прав спадщину за законом нотаріус не має можливості, так як позивачем пропущено строк для прийняття спадщини. Позивач також вказує, що вона своєчасно для отримання спадщини не змогла звернутися з заявою до нотаріуса у зв?язку із збройною агресією російської федерації проти України, м. Ізюм Харківської області, де позивач мешкає, було окупованим у період з березня по вересень 2022 року. Перебіг строку для прийняття спадщини закінчився 06 липня 2022 року, на окупованій території не працював жоден нотаріус і відсутні були будь-які засоби поштового зв?язку. Виїхати на територію підконтрольну Україні окупаційна влада не дозволяла, можливо було виїхати тільки до держави окупантів. У зв?язку з цими обставинами позивач пропустила шестимісячний строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , чим порушила вимоги ст. 1270 ЦК України, просить визнати вказані причини поважними. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.08.2024 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду заяву в якій просила здійснити розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач, Ізюмська міська рада Харківської області, свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, не повідомив суд про причини неявки, відзиву на позов не направив. Оскільки позивач не заперечувала проти заочного вирішення справи, а відповідач по справі був належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, не з`явився до суду та не повідомив про поважність такої неявки, суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексомвипадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що Ізюмським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено відповідний актовий запис № 32 від 10.01.2022 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.01.2022 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок з земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , яка на праві приватної власності належала [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10.06.2008 року, посвідчене державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Живолуп І. В. та зареєстроване в реєстра за № 3-2017; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19515613 від 14.07.2008 року. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08.10.1963 року, [PERSON] народилася [INFO] . Батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 26.04.1975 року, [PERSON] народилася [INFO] . Батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 25.04.1981 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 25.04.1981 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 195. Після укладення шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 17.10.1981 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 17.10.1981 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 544. Після укладення шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». Таким чином судом встановлено, що позивач є рідною сестрою [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 09.09.1986 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 19.03.1985 року зроблено запис за № 63. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.02.1989 року [PERSON] помер [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть 21.02.1989 року зроблено запис за № 114. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.11.2007 року [PERSON] померла [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей 27.11.2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 933. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.11.1982 року [PERSON] помер [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть 18.11.1982 року зроблено запис за № 624. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі\~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Процедура подання заяви про прийняття спадщини визначена пунктом 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Відповідно до вказаного Порядку (п. 3.3, 3.4, 3.5, 3.6, 3.11, 3, 15, 3.23), заяви про прийняття спадщини подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Заява про прийняття спадщини підлягає реєстрації у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день надходження. У разі надходження такого документа поштою він підлягає також реєстрації у Журналі реєстрації вхідних документів. Своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу. Тобто, заява про прийняття спадщини має бути виконана (написана) спадкоємцем особисто, однак подана може бути безпосередньо спадкоємцем до нотаріуса або направлена йому засобами поштового зв`язку, при цьому справжність підпису спадкоємця може бути посвідчена нотаріально або не посвідчена нотаріально. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 06.03.2025 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Ізюмського райнного нотаріального округу Стрельцової О. О. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Листом приватного нотаріуса Ізюмського райнного нотаріального округу Стрельцової О. О. від 06.03.2025 року повідомлено [PERSON] , що приватний нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки позивач пропустила строк для прийняття спадщини. Також, в матеріалах справи міститься копія інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 80363418 від 06.03.2025 року, дослідивши яку суд доходить висновку про те, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] . Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). В своїй Постанові Пленуму Верховний Суд України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у пункті 24 зазначив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що не могла своєчасно звернутися до нотаріуса з метою прийняття спадщини від померлої, оскільки на час дії відповідного строку позивач мешкала у м. Ізюм Харківської області, яке було окуповане з березня 2022 року по вересень 2022 року. Суд зазначає, що відповідно до положень\~Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~строк для прийняття спадщини спочатку був зупинений на час воєнного стану. Проте, в подальшому пунктом 3 вказаної Постанови (у редакції із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 719 від 24.06.2022) було встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Після змін на підставі Постанови КМ № 469 від 09.05.2023 пункт 3 виключено. Таким чином, внаслідок зміни законодавства про порядок обчислення строку на прийняття спадщини на рівні вищевказаної постанови КМУ, цей порядок неодноразово змінювався у гіршу сторону для спадкоємців. У цивільному судочинстві діє принцип верховенства права,\~ст. 10 ЦПК України, який передбачає, що нормативні акти мають відповідати критерію правової визначеності, щоб пересічна особа, яка не має юридичних знань могла, діючи розумно та добросовісно на підставі відповідного нормативного акту, визначити правила своєї поведінки. Дійсно, строки прийняття спадщини можуть встановлюватися та змінюватися лише законом, а не постановами КМУ, про що були сформовані відповідні правові висновки касаційним судом у постанові Верховного Суду від 25.01.2023 року у справі № 676/47/21, де Верховний Суд, надавши оцінку п. 3 Постанови КМУ № 164, вважав її такою, що суперечить ст. ст.\~1270,\~1272 ЦК України. Відповідно до змісту ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин лише суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, встановлений Кабінетом Міністрів України правовий режим врегулювання перебігу 6-ти місячного строку для прийняття спадщини у даному випадку не відповідає критерію правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права. Суд зауважує, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть непропорційними, оскільки позивач втратить право на спадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця. Втрата спадкового майна будуть для неї занадто надмірним тягарем, і при цьому буде порушено баланс між інтересами держави та фізичної особи. Зібрані у справі докази, їх належна оцінка заслуговують на увагу, обставини поважності пропуску строку є доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення позову, тому суд вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк два місяці, який буде достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved