Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № AN3LCT155101261662 від 21.07.2023 року у розмірі 12580,49 гривень. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.07.2023\~року між АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та відповідачем укладено кредитний договір № AN3LCT155101261662, шляхом підписання Анкети-заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг в Акцент-Банку, заяви про надання послуги «Швидка готівка» та паспорту споживчого кредиту, згідно умов\~яких банк\~надав відповідачу\~кредит у\~розмірі 7000,0\~гривень на\~умовах визначених\~договором. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а тому станом на 07.04.2025 року заборгованість за кредитним договором становить 12580,49 гривень, з яких: 6747,43 гривень - заборгованість за кредитом; 5833,06 гривень - заборгованість за відсотками. Враховуючи вищенаведене, просить стягнути з відповідача на користь АТ «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість у розмірі 12580,49 гривень, а також понесені позивачем судові витрати при зверненні до суду. Позовна заява поступила до суду 08.04.2025 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 02.05.2025 року, прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Одночасно, визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових заперечень. В силу вимог Закону та враховуючи ціну позову дана справа є малозначною і підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, а тому, відповідно до вимог частини третьої статті 279 ЦПК України суд не проводив підготовчого засідання. Перед тим як закінчити з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, суд надав можливість кожній із сторін висловити свою позицію та надати наявні у неї докази. Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ, яку останній повторив в п.22 справи «Осіпов проти України» (заява № 795/09, рішення від 08.10.2020 року), стаття 6 Конвенції гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та на рівність у користуванні правами з протилежною стороною, передбаченими принципом рівності сторін. Пункт 1 статті 6 Конвенції надає Державам можливість на власний розсуд обирати засоби гарантування цих прав сторонам провадження (див. рішення у справі «Варданян та Нанушян проти Вірменії» (Vardanyan and Nanushyan v. Armenia), заява № 8001/07, пункт 86, від 27.10.2016 року, та наведені у ньому посилання). Отже, питання особистої присутності, форми здійснення судового розгляду, усної чи письмової, а також представництва у суді є взаємопов`язаними та мають аналізуватися у більш ширшому контексті «справедливого судового розгляду», гарантованого статтею 6 Конвенції. Суд повинен встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з наданими іншою стороною зауваженнями або доказами та прокоментувати їх, а також представити свою справу в умовах, що не ставлять його в явно гірше становище vis-а-vis його опонента. Суд забезпечив сторонам можливість ефективно представляти свою справу в суді. Розгляд справи проводився у відкритому судовому засіданні. Сторони повідомлялись про дату, місце та час розгляду справи. Відтак, суд у відповідності до вимог частини п`ятої статті 12 ЦПК України та прецедентної практики ЄСПЛ створив для сторін рівні можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Про існування будь-яких інших доказів, які мають важливе значення і які не були долучені до справи сторони суду не повідомляли, при тому що в силу частин другої, третьої та четвертої статті 83 ЦПК України вони повинні були подати всі свої докази разом з позовом та відзивом та в цей же строк повідомити про існування доказів, які не можуть бути подані разом з першою заявою по суті справи. Суд у відповідності до вимог частини сьомої статті 81 ЦПК України розглянув можливість самостійно збирати докази і не знайшов підстав для реалізації такого свого права, оскільки ніщо не ставить під сумнів добросовісність здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків. Таким чином, враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, дана справа буде вирішена на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням тієї чи іншої процесуальної дії. Обставини справи встановлюватимуться таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. В будь-якому випадку, право на справедливий судовий розгляд забезпечується, серед іншого, процедурою апеляційного перегляду судових рішень, де сторона не позбавлена можливості подання нових доказів якщо буде доведено поважність причин їх неподання в суді першої інстанції (частина третя статті 367 ЦПК України). Тому, якщо у сторін наявні ті чи інші аргументи або докази, на які даним судовим рішенням не буде надано відповіді, така сторона вправі навести їх у апеляційній скарзі, одночасно вказавши причини неподання їх суду першої інстанції. Представник позивача в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, при цьому, подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (судової повістки). Відзиву на позов або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Враховуючи те, що сторони у судове засідання не з`явилися, у відповідності до вимог ст.223 ЦПК України, суд постановив провести розгляд справи у відсутності сторін, ухваливши рішення. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 27.05.2025 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов АТ «АКЦЕНТ-БАНК» слід задовольнити в повному обсязі виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.07.2023 року між АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № AN3LCT155101261662,\~шляхом підписання\~Анкети-заяви\~позичальника,\~Умов та\~Правил надання\~банківських послуг\~в Акцент-Банку,\~заяви про\~надання послуги\~«Швидка готівка»\~та паспорту\~споживчого кредиту. Відповідно до умов договору Банк надав відповідачу кредит у розмірі 7000,0 гривень, на строк 36 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 85% річних (процентна ставка фіксована). Загальна вартість кредиту для споживача 19781,26 гривень (а.с.11-17). Згідно меморіального ордеру № TR.31565191.41004.70115 від 21.07.2023 року, підтверджено успішність операції про перерахування на рахунок [PERSON] грошових коштів у сумі 7000,0 гривень згідно кредитного договору № AN3LCT155101261662 (а.с.19). Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Так, статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). У відповідності до вимог ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Зокрема, відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, банк свої зобов`язання перед позичальником виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти, однак, позичальник взяті на себе за кредитним договором зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості. Згідно розрахунку\~заборгованості та\~виписки по\~особовому рахунку АТ\~«АКЦЕНТ-БАНК»,\~внаслідок несвоєчасного\~виконання зобов`язання,\~відповідач станом\~на 07.04.2025\~року,\~заборгував перед\~позивачем борг\~за кредитним\~договором №\~AN3LCT155101261662 від 21.07.2023 року в загальній сумі 12580,49 гривень, з яких: 6747,43 гривень - заборгованість за кредитом; 5833,06 гривень - заборгованість за відсотками (а.с.18, 20-21). Суд приймає\~до уваги\~наданий позивачем\~розрахунок заборгованості\~як належний\~доказ по\~справі,\~оскільки будь-яких\~доказів на\~спростування такого\~відповідачем не\~надано,\~нарахування відсотків\~проводилось у\~межах строку\~кредитування та\~на умовах\~визначених договором,\~з якими\~відповідач погодився.\~Орієнтована загальна\~вартість кредиту\~для споживача\~та витрат\~були визначені\~сторонами в\~договорі,\~за межі\~таких умов\~банк не\~вийшов.\~Окрім цього,\~відповідачем також\~не представлено\~суду свого\~розрахунку заборгованості\~за кредитним\~договором №\~AN3LCT155101261662 від 21.07.2023 року, який би містив інший розмір заборгованості визначеної позивачем та не доведено, що на момент укладення договору існували інші умови ніж зазначені в такому. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом\~ст.ст.610,\~612\~ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Суд, відповідно до ст.89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, а право позивача на повернення кредиту та сплату відсотків захисту. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 гривень, сплата якого підтверджується відповідним платіжним дорученням від 07.04.2025 року (а.с.8).

Outcome: approved