Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант» (далі - відповідач-1, ТДВ СК «Альфа-Гарант»), [PERSON] (далі - відповідач-2, [PERSON] ), в якому просить: стягнути з відповідача-1 на користь позивача несплачене страхове відшкодування у розмірі 122 819,44 грн, а також пеню у розмірі 4 375,86 грн, інфляційні втрати та 3 % річних у розмірі 463,09 грн; стягнути з відповідача-2 на користь позивача в рахунок відшкодування майнової шкоди у розмірі 72 273,58 грн; вирішити питання розподілу судових витрат у розмірі 25 799,32 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.11.2023 року о 10.30 годині в м. Харкові по вул. Велика Кільцева, буд. 132, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Hyundai HD 72, реєстраційний номер [NUMBER] , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно не звернувся за допомогою до по сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль Audi Q5, реєстраційний номер [NUMBER] , який зупинився позаду, чим порушив п.п.10.9 ПДР України, за що передбачено відповідальність за ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП транспортний засіб Audi Q5, р.н. [NUMBER] , отримав значні механічні пошкодження, а власнику [PERSON] були завдані матеріальні збитки. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.12.2023 року у справі № 644/9188/23 винною особою в скоєнні правопорушення, що мало наслідком настання вказаної ДТП, визнаний [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність винної особи на момент настання ДТП була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» відповідно до полісу № 217274881. Позивач повідомив ТДВ СК «Альфа-Гарант» про настання ДТП та надав йому документи, в тому числі і заяву про страхове відшкодування. Однак, 25.03.2024 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» направив позивачеві листа № 12/1701, якими відмовив у виплаті страхового відшкодування. Як на підставу відмови ТДВ СК «Альфа-Гарант» посилається на висновок судового експерта № 42/24 від 01.03.2024 року транспортно-трасологічного дослідження обставин пошкодження автомобіля Audi Q5, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до вказаного висновку, вбачається, що наявний комплекс механічних пошкоджень автомобіля Audi Q5, реєстраційний номер [NUMBER] , не міг утворитися в результаті контакту з автомобілем Hyundai HD 72, реєстраційний номер [NUMBER] , при обставинах, які викладені у поясненнях водія та матеріалах справи, тому пояснення [PERSON] стосовно обставин виникнення всього комплексу пошкоджень передньої частини кузова автомобіля Audi Q5, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок зіткнення з автомобілем Hyundai HD 72, реєстраційний номер [NUMBER] , технічно не спроможні. Позивач категорично не згодний з такою відмовою та вважає її безпідставною та незаконною з наведених підстав. Як вбачається з відмови, ТДВ СК «Альфа-Гарант» по суті заперечується сам факт ДТП або, як він вказує, не дають змоги встановити факту ДТП та обставини при яких були пошкоджені транспортні засоби. Разом з цим, факт та обставин ДТП за участі позивача та відповідача-2 були зафіксовані працівниками управління патрульної поліції, та згодом були предметом розгляду Орджонікідзевського районного суду м. Харкова у справі № 644/9188/23, де суд дійшов висновку про наявність вини відповідача-2 у вчиненому правопорушенні, також відповідач-2 не заперечував свою вину у вказаному ДТП та провину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав в повному обсязі, зазначав, що зіткнення допустив в результаті необережності, не побачив інше авто. Крім того, як вбачається із висновку судового експерта № 42/24 від 01.03.2024 року, вказане експерте дослідження виконувалось за результатами аналізу наданих експерту: пояснень водія [PERSON] , наданих ТДВ СК «Альфа-Гарант»; акту огляду та фотографій автомобілів Hyundai HD 72, реєстраційний номер [NUMBER] , та Audi Q5, реєстраційний номер [NUMBER] , з місця огляду та місця ДТП. Тобто, із наведеного можна зробити висновок, що експертом Скороходом А.М., який виконував дослідження, транспортні засоби Hyundai HD 72, реєстраційний номер [NUMBER] , та Audi 05, реєстраційний номер [NUMBER] , не оглядалися місце події експерт наочно не досліджував. Тобто, експерт Скороход А.М. не мав жодних вихідних даних для проведення вказаного дослідження. Разом з тим, експерт приходить до висновку, що наявний комплекс механічних пошкоджень автомобіля Audi Q5, реєстраційний номер [NUMBER] , не міг утворитися в результаті контакту з автомобілем Hyundai HD 72, реєстраційний номер [NUMBER] , при обставинах, які викладені у поясненнях водія та матеріалах справи, тому пояснення [PERSON] стосовно обставин виникнення всього комплексу пошкоджень передньої частини кузова автомобіля Audi 05, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок зіткнення з автомобілем Hyundai HD 72, реєстраційний номер [NUMBER] , технічно не спроможні. Також, позивач звертає увагу, що крім, того, що експерт безпосередньо не досліджував автомобілі, що брали участь в ДТП, як і місце події, він залишив поза увагою і матеріали справі № 644/9188/23 про притягнення відповідача-2 до адміністративної відповідальності за вчинене ДТП. А саме, не були взяті до уваги: протокол про адміністративне правопорушення ААД № 604852 від 17.11.2023 року; схема з місця ДТП, відповідно до якої зафіксовані зовнішні пошкодження, які отримав автомобіль Audi Q5, реєстраційний номер [NUMBER] , а саме деформація та пошкодження капоту, пошкодження передньої лівої блок фари, пошкодження ЛФП переднього бамперу, пошкодження номерного знаку, пошкодження рамки, пошкодження у транспортного засобу Hyundai HD 72, реєстраційний номер [NUMBER] , - відсутні; пояснення відповідача-2, який зазначив, що стояв біля під`їзду, почав рухатись назад, не побачив, що ззаду під`їхав автомобіль, сталося ДТП с пошкодженням облицювання; пояснення позивача. З урахуванням викладеного позивач просив суд стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на його користь завдану шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 122 819,44 грн, а також пеню у розмірі 4 375,86 грн, інфляційні втрати та 3 % річних у розмірі 463,09 грн; стягнути з відповідача-2 на користь позивача в рахунок відшкодування майнової шкоди у розмірі 72 273,58 грн; вирішити питання розподілу судових витрат у розмірі 25 799,32 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2024 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом [PERSON] до ТОВ СК «Альфа-Гарант», [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, та призначено підготовче засідання у справі на 15.08.2024 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.08.2024 року відкладено розгляд справи на 20.11.2024 року. 20.08.2024 року до суду надійшов відзив представника відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант», у якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог до страховика. Відзив обґрунтовано тим, що згідно висновку експерта № 42/24 за результатами транспортно-трасологічного дослідження, наявний комплекс механічних пошкоджень автомобіля Audi Q5, не міг утворитися в результаті контакту з автомобілем Hyundai HD 72, при обставинах, які викладені в поясненнях водія та матеріалах справи, тому пояснення позивача стосовно обставин виникнення всього комплексу пошкоджень передньої частини кузову автомобіля Audi Q5 внаслідок зіткнення з автомобілем Hyundai HD 72, технічно не спроможні. Згідно пояснень водіїв, з передньою частиною кузова автомобіля Audi Q5 повинна була контактувати задня частина кузова автомобіля Hyundai HD 72, у зв?язку з чим судовим експертом було проаналізовано, зокрема, виступаючі частини на автомобілі Hyundai HD 72 від контактування з яким могло бути пошкоджено передню частину кузова автомобіля Audi Q5. Отже, в ході аналізу фотознімків з місця ДТП, наявної слідової інформації, форми, характеру та ступеня деформаційних утворень передньої частини кузова Audi Q5 та конфігурації задньої частини автомобіля Hyundai HD 72 судовий експертом було встановлено невідповідності технічного характеру, які свідчать про неможливість утворення комплексу механічних пошкоджень автомобіля Audi Q5 при обставинах, які викладені у поясненнях водіїв та матеріалах справи. Враховуючи вище викладене, наявний комплекс механічних пошкоджень автомобіля Audi Q5 не міг утворитися в результаті контакту з автомобілем Hyundai HD 72. Відповідач також звернувся до судового експерта відділу інженерно-транспортних видів досліджень лабораторії інженерно-транспортних, товарознавчих та спеціальних видів досліджень КНДІСЕ з метою визначення чи міг утворитися даний комплекс пошкоджень автомобіля Audi Q5, державний номерний знак [NUMBER] . Згідно висновку експерта за результатами проведення транспортно-трасологічного дослідження № 4739/24-52 весь комплекс (весь обсяг) пошкоджень, наявних на автомобілі Audi Q5 не міг утворитися при контактуванні з автомобілем Hyundai HD 72 за обставин ДТП, а саме в результаті наїзду автомобіля Hyundai HD 72 заднім ходом на автомобіль Audi Q5. Крім того, позивачем не доведено належними доказами понесені витрати на правову допомогу. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.11.2024 року відкладено розгляд справи на 05.03.2025 року. 21.01.2025 року до суду надійшли додаткові пояснення від [PERSON] . Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.03.2025 року відкладено розгляд справи на 21.05.2025 року. Позивач у судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача-1 у судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач-2 у судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві власності транспортний засіб марки Audi Q5, державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Постановою Подільського районного суду м. Києва від 20.12.2023 року у справі № 644/9188/23 визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та покладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Зазначеною постановою суду встановлено, що водій [PERSON] , 17.11.2023 року о 10.30 годині в м. Харкові по вул. Велика Кільцева, буд. 132, керуючи транспортним засобом Hyundai HD 72, державний номерний знак [NUMBER] , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно не звернувся за допомогою до по сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на транспортний засіб Audi Q5, державний номерний знак [NUMBER] , який зупинився позаду, чим порушив п.п. 10.9 ПДР України, за що передбачено відповідальність за ст.124 КУпАП. При ДТП автомобіль Audi Q5 отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. [PERSON] своїми діями, які виразились у порушенні учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідальність власника транспортного засобу Audi Q5, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] застрахована в ТДВ СК «Альфа-гарант» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 217274881. 17.11.2023 року ТДВ СК «Альфа-гарант» одержало від [PERSON] повідомлення про ДТП від потерпілого. Листом від 25.03.2024 року № 12/1701 ТДВ СК «Альфа-гарант» повідомило [PERSON] , що немає правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування. Згідно з висновком експерта від 01.03.2024 року № 42/24 за результатами транспортно-трасологічного дослідження, наявний комплекс механічних пошкоджень автомобіля Audi Q5, не міг утворитися в результаті контакту з автомобілем Hyundai HD 72, при обставинах, які викладені в поясненнях водія та матеріалах справи, тому пояснення позивача стосовно обставин виникнення всього комплексу пошкоджень передньої частини кузову автомобіля Audi Q5, внаслідок зіткнення з автомобілем Hyundai HD 72, технічно не спроможні. Згідно висновку експерта за результатами проведення транспортно-трасологічного дослідження № 4739/24-52 весь комплекс (весь обсяг) пошкоджень, наявних на автомобілі Audi Q5 не міг утворитися при контактуванні з автомобілем Hyundai HD 72 за обставин ДТП, а саме в результаті наїзду автомобіля Hyundai HD 72 заднім ходом на автомобіль Audi Q5. Стаття 6 Закону встановлює, що загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування. Види добровільного страхування, на які видається ліцензія, визначаються згідно з прийнятими страховиком правилами (умовами) страхування, зареєстрованими Уповноваженим органом, а конкретні умови страхування визначаються під час укладання договору страхування. Згідно ст. 16 Закону, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України зазначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 та ст. 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У своєму відзиві та під час розгляд справи представником відповідача було зауважено, що факти викладені у заяві про подію та поясненнях не підтверджуються наявними пошкодженнями отриманими автомобілем за заявленими обставинами. Згідно з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 23.04.2012 у справі № 6-101цс11 зроблено висновок, що обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування. Якщо ж подія, що настала, не може бути кваліфікована як страховий випадок відповідно до вимог договору страхування або закону, обов`язок у страховика здійснити страхову виплату не виникає. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку (п. 3 ч. 1 ст. 991 ЦК України). Позивач не погоджується з висновком експерта від 01.03.2024 року № 42/24, на підставі якого було відмовлено у здійсненні страхового відшкодування. Водночас, суд не може погодиться з доводами позивача, оскільки висновок є висновком за результатом автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження, який було виконано судовим експертом, що має свідоцтво судового експерта, має відповідні допуски, свідоцтва, та цей висновок ніким не визнано недійсним чи скасованим, неповним, незрозумілим тощо. Згідно з приписами ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних в експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про судову експертизу», до проведення судових експертиз (обстежень і досліджень), крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом. Відповідно до пункту 4.23 розділу IV Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 з відповідними змінами та доповненнями) експертні дослідження виконуються в порядку, передбаченому для проведення експертиз. Хід і результати таких досліджень викладаються у висновку експертного дослідження. Висновок експертного дослідження складається за структурою та змістом висновку експерта, за такими винятками: у вступній частині висновку зазначається, хто і коли звернувся до установи чи безпосередньо до експерта із замовленням про проведення дослідження; опускається запис, який стосується відповідальності особи, що проводить дослідження, за надання завідомо неправдивого висновку. Згідно з п. 5.2. Інструкції, для вирішення ідентифікаційних завдань експерту (зліпки, необхідно надати: предмети зі слідами, а якщо вилучити їх неможливо, то копії слідів фотознімки); об`єкти, якими, за припущенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), могли бути залишені ці сліди; дані про час виявлення слідів, умови, у яких були об`єкти зі слідами до їх направлення на експертизу. ТДВ СК «Альфа-Гарант» скористалось своїм правом та звернулось до судових експертів, якими було проведено експертні дослідження, за результатами яких було складено висновок експерта № 42/24 за результатами транспортно-трасологічного дослідження та висновок експерта за результатами проведення транспортно-трасологічного дослідження № 4739/24-52. В обох зазначених висновках експертів зроблено один і той самий висновок про те, що всі наявні пошкодження автомобіля Audi Q5 не могли утворитись в результаті наїзду заднім ходом автомобіля Hyundai HD 72. Тобто, наявні пошкодження автомобіля Audi QS в повній мірі не відносяться до наслідків ДТП, яка мала місце 17.11.2023 року в місті Харкові по вулиці Велика Кільцева, 132. Крім того, серед переліку документів містяться, в тому числі, копія протоколу про адміністративне правопорушення та копія схеми місця ДТП, складеною патрульними поліцейськими. Таким чином, експерт аналізував у тому числі і матеріли справи про адміністративне правопорушення, та вважав надані матеріали достатніми для проведення дослідження, адже клопотань про надання додаткових матеріалів від експерта на надходили. Крім того, у висновках зазначено експертами, що вони обізнані про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384, 385 ККУ. Таким чином, надані висновки узгоджуються з матеріалами справи, є висновком експерта згідно з вимогами ЦПК України, та є належним та допустимим доказом по справі. Крім того, позивач у позовній заяві вказує, факт настання страхового випадку підтверджується постановою суду про визнання водія, що керував транспортним засобом, винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення. Разом із тим, слід зазначити, що факт ДТП, його обставини - час, місце, наслідки у вигляді пошкодження автомобіля встановлені постановою суду про притягнення водія до адміністративної відповідальності, не підлягають доказуванню, а відтак не підлягають перевірці доводи відповідача, оскільки при розгляді адміністративної справи дослідження заявлених пошкоджень автомобіля і природа їх виникнення не з`ясовувалась, що викликає розумні сумніви отримання таких пошкоджень за обставин, викладених водієм транспортного засобу та позивачем у позовній заяві. Відповідності до ст. 280 КАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Тобто, при розгляді адміністративної справи суд встановлював тільки факт наявності адміністративного правопорушення, однак обставини отримання автомобілем пошкоджень та відповідність цих пошкоджень заявленим водієм розвитком події суд не встановлює, оскільки дані дії не входять до компетенції суду. Жодні експертизи в межах розгляду справи про адміністративне правопорушення провадження не проводилися, свідки відсутні. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За таких обставин, враховуючи, що позивачем належних та допустимих доказів, що вказували б на неправомірність відмови страховика для виплати страхового відшкодування не було надано, доводи відповідача на свій захист позивачем не спростовані, тому оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що у задоволенні поданого позову слід відмовити у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позовних вимог було відмовлено, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню. На підставі ст. 11, 16, 22 ЦК України, з урахуванням положень Закону України «Про страхування»,

Outcome: dismissed