Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить визнати за [PERSON] ( [INFO] , РНОКИП [NUMBER] ) право власності на квартиру загальною площею 63.0 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначив, що є власником спірної квартири, яка знаходиться на тимчасово окупованій території, разом з тим здійснити державну реєстрацію прав на нерухоме майно на квартиру не можливо у зв`язку з тим, що відсутні відповідні документи, що посвідчує право власності на майно. Отже, оскільки у встановленому законом порядку позивачі не можуть оформити свої права, вони змушена звернутися до суду з даним позовом. Дослідивши надані суду письмові докази, а також проаналізувавши наведені позивачем доводи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. [PERSON] є власником квартири загальною площею 63.0 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Право власності на нерухоме майно підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 09.06.1993 року, який було завірено державним нотаріусом Чаплинської- державної ноторіальної контори - Заворотченко А.И. та зареєстровано в реєстрі за № 1072. Право власності на зазначену квартиру зареєстровано за Позивачем Каховським державним бюро технічної інвентаризації, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 20.07.1993 року, згідно якого запис про право власності внесено в реєстрову книгу за № 2264/12, а також довідкою № 531 від 28.12.2005 року виданою Каховським державним бюро технічної інвентаризації. З метою реєстрації права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Позивач 07.11.2024 року звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Чернівецької міської ради із заявою № 63870683. Проте 13.11.2024 року Позивачем було отримано рішення № 76055854 про відмову в проведенні реєстраційних дій, у зв`язку з тим, що подані до заяви документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Додатково в рішенні про відмову в проведенні реєстраційних дій зазначалося, що згідно листа Херсонської обласної військової адміністрації, надати відомості щодо об`єктів нерухомості, що розташовані в Каховському районі Херсонської області, немає можливості, оскільки на деокупованій частині області відсутні архіви КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради. Відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. \~ \~ \~ \~ Відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином, системний аналіз наведених положень закону та наданих судами вищих інстанцій роз`яснень дозволяє дійти висновку, що право особи, яка володіє нерухомим майном, втім не може підтвердити своє право власності на нього перед третіми особами, може бути захищене шляхом визнання за ним такого права в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Аналізуючи фактичні обставини справи, а також положення діючого на момент набуття позивачем права на спірне нерухоме майно, суд дійшов висновку про належність на праві власності останньому. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Підставою звернення позивача до суду є неможливість доведення перед компетентним органом, свого права власності. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Таким чином, зважаючи на те, що суд встановив належність спірного нерухомого майна на праві власності позивачу, але таке право не визнається, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання права власності за позивачем в судовому порядку, а отже позов підлягає задоволенню. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, який на законних підставах володіє належним нерухомими майном, проте не може це право підвередити перед третіми особами, а отже реалізувати свої пов`язані із цим похідні права, так і відповідача, який не визнаючи права позивача на вказане майно діяв відповідно до чинного законодавства. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачами судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було невизнане неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до його компетенції, відповідачем позовні вимоги не заперечувалися з приводу підстав та предмету позову. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved