Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Лешанич Л.В., звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. На обґрунтування позовних представник позивача посилається на те, що 16.04.2004 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області за актовим записом № 27. Від вказаного шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . На даний час діти проживають разом з позивачем. Відповідач з ними не проживає, участі у вихованні дітей не бере. Батьківські правовідносини між дітьми та відповідачем відсутні, участі у вихованні та навчанні малолітніх дітей [PERSON] не приймає. Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 16.12.2019 ухвалено стягувати щомісячно з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн, які підлягають індексації відповідно до закону, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] , починаючи з 04.09.2019. Даним рішенням також ухвалено збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області у справі №2-520/11, та стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення донькою [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] . Зауважує, що з часу ухвалення рішення про збільшення розміру аліментів та стягнення аліментів матеріальний стан їх сім`ї значно погіршився. Через повномасштабне вторгнення рф на територію України, [PERSON] разом з донькою [PERSON] та сином [PERSON] змушені були переїхати з смт. Цебрикове Великомихайлівського району Одеської області до м. Ужгород Закарпатської області. Дана інформація підтверджується довідками №№2106-5001052930, 2106-5001052986, 2106-5001053058. Наразі проживають в орендованому житлі за адресою: [ADDRESS] . Донька [PERSON] та син [PERSON] часто хворіють і потребують систематичного лікування, що підтверджується медичними довідками та рецептами на лікарські засоби. Неповнолітні діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим зростають витрати на навчання, лікування, розвиток тощо. На сьогодні позивач не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітніх дітей (одяг, продукти харчування, засоби гігієни), не має змоги повністю оплатити їхнє лікування, відвідування гуртків тощо. Представник позивача звертає увагу, що значно зросли витрати на продукти харчування та комунальні послуги, які вона сплачує самостійно, хоча все це необхідне для проживання дітей. Її прохання розподілити витрати на лікування та навчання дітей відповідач завжди ігнорує. [PERSON] може підтвердити безготівкові витрати випискою по картці від 13.03.2025, а готівкові витрати відповідними фіскальними чеками та іншими платіжними документами. Відповідач є працездатним чоловіком, а відтак має об`єктивні можливості для отримання доходів на утримання себе та своїх дітей. Відповідач приховує свої доходи, проте наскільки відомо позивачу, він працює. [PERSON] не має інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків, є здоровим і не страждає на хронічні захворювання. Вказує, що офіційні статистичні дані свідчать, що рівень інфляції в Україні з 2019 по 2025 рік призвів до значного підвищення вартості продуктів харчування, одягу, медичних послуг, освіти та інших необхідних витрат на дитину. Наприклад: ціни на продукти харчування за цей період зросли на 60-80%; витрати на освіту, додаткові гуртки та репетиторів збільшилися в середньому на 50-70%; вартість одягу, взуття та засобів гігієни також підвищилася на 40-60%. Значне зростання індексу споживчих цін та збільшення вартості життя є вагомими підставами для перегляду судом встановленого розміру аліментів, оскільки ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні суми аліментів суд повинен враховувати реальні потреби дитини. Таким чином, існують як економічні, так і правові підстави для перегляду аліментів та їх приведення у відповідність до реальної вартості життя у 2025 році. На підставі наведеного, представник позивача просить суд: збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 16.12.2019 та стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 7000 грн, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду до досягнення неповнолітньою дочкою [PERSON] повноліття; збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 16.12.2019 та стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 7000 грн, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду до досягнення неповнолітнім сином [PERSON] повноліття. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.03.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даною позовною заявою. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені у позові, та просила їх задовольнити. Позивачем надано докази про надсилання відповідачу позовної заяви разом з додатками до неї. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялися ухвала про відкриття провадження у справі та судова повістка про виклик в суд рекомендованими поштовими відправленнями, однак такі повернуті відправнику з відмітками «повернення відправнику\~(одержувач\~відсутній за\~вказаною адресою)»\~(трек\~номер:\~0610242394626)\~та «переадресовано\~(на\~вимогу відправника)»\~(трек-номер:\~0610249774025) відповідно. Відзив на позов не подано, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі №496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Суд зазначає що ст. 43, 44 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень, а також повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Крім того, учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, яка розглядається, на\~веб-адресі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://ug.zk.court.gov.ua/sud0712/gromadyanam/csz/. Сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень. Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. При цьому прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року). Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За приписами ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 16.04.2004 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилося двоє дітей донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 16.12.2019 (справа №498/705/19) ухвалено стягувати щомісячно з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн, які підлягають індексації відповідно до закону, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] , починаючи з 04.09.2019. Також даним рішенням ухвалено збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області у справі №2-520/11, та стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення донькою [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] . Позивач та діти сторін є внутрішньо переміщеними особами, фактично проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідними довідками від 14.04.2025 №№2106-5001052930, 2106-5001052986, 2106-5001053058 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Діти сторін на даний час проживають з матір`ю і знаходиться на її утриманні, часто хворіють і потребують систематичного лікування, що підтверджується копіями медичних довідок та рецептів на лікарські засоби, які долучено до матеріалів справи. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Стаття 182 СК України передбачає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України. Як вбачається з матеріалів справи, спільні діти сторін проживає разом з позивачем, перебувають на її утриманні та потребують матеріального забезпечення. За приписами ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років 3196 гривень. На момент ухвалення заочного рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 16.12.2019 (справа №498/705/19) відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» було установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року 2027 гривень, з 1 липня 2118 гривень, з 1 грудня 2218 гривень. З моменту ухвалення вказаного рішення суду сталася значна зміна цін на основні життєво необхідні товари та продукти, що є загальновідомою обставиною і не потребує доказування в силу положень ч. 3 ст. 82 ЦПК України. При визначенні розміру аліментів у частині вимог про їх збільшення на спільних дітей сторін суд враховує майновий стан позивача, яка веде догляд за неповнолітніми донькою та сином, вік дітей, майновий стан відповідача, який є особою працездатного віку, відсутність у матеріалах справи даних про наявність у нього на утриманні інших осіб, а також вимоги, визначені ч. 2\~ст. 182 СК України, згідно з якими розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також судом береться до уваги та обставина, що з моменту ухвалення заочного рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 16.12.2019 (справа №498/705/19), за яким були враховані існуючі на той час обставини, передбачені ст. 182 СК України, істотно зріс рівень споживчих цін та відповідно до цього та з урахуванням вікових особливостей дітей, зросли витрати на їх утримання, що вплинуло на матеріальний стан позивача у сторону його погіршення. Даний факт суттєво впливає на розмір забезпечення, що потребує дитина. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 23 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили. Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини об`єктом статті 8 Конвенції є, в основному, захист людини від будь-якого втручання з боку державних органів. Однак це положення не просто змушує державу утримуватись від такого втручання. Крім цього, насамперед поряд з існуванням негативних зобов`язань, існують позитивні зобов`язання, пов`язані з ефективною повагою до приватного або сімейної життя. Ці зобов`язання можуть включати в себе вжиття заходів, спрямованих на забезпечення поваги до приватного життя навіть у сфері відносин між окремими особами (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13). Ухвалюючи рішення в справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява №2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. Суд вважає, що визначеного раніше розміру аліментів недостатньо, витрати на дітей збільшилися, а позивач самостійно не в змозі забезпечити всі потреби неповнолітніх дітей (харчування, навчання, одяг, предмети гігієни). Відповідно до ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Будь-яких доказів, які б свідчили, що відповідач не в змозі надавати утримання чи за станом здоров`я працювати, в матеріалах справи немає. Раніше визначений розмір аліментів не забезпечує мінімальних потреб неповнолітній дітей, які їм необхідні для харчування, придбання ліків, предметів першої необхідності, одягу, здобуття освіти, позашкільних занять. При цьому сам факт відсутності у одного з батьків можливості надавати певний розмір утримання своїй дитині не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при встановленні розміру аліментів. Така обставина не є підставою для звільнення батьків від обов`язку по утриманню дитини. Дана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі №344/10971/16. Враховуючи викладене, беручи до уваги рівність обов`язку батьків щодо утримання своїх дитини, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю і збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 16.12.2019, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дитину доньку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 7000 грн щомісячно, але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а також збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 16.12.2019, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дитину сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 7000 грн щомісячно, але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання даної позовної заяви, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Outcome: approved