Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернулася в суд із позовом до відповідача Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Просить суд визнати за нею в порядку спадкування, після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] право на земельну частку (пай), площею 1.91 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території села Глинсько Львівського (раніше - Жовківського району Львівської області), та яка належала померлому на підставі сертифікату серії ЛВ №162447, з підстав зазначених у позові. Вважає, що її право на земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 01 квітня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просила справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити. Окрім цього просить суд не застосовувати до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області ст.141ЦПК України. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак від Жовківської міської ради Львівського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладаються на думку суду. Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Додатково зазначили, що зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог. А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 1 статті 4\~ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Обавської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис № 14 (а.с. 16). На день смерті батька позивача йому належала земельна частка (пай) площею 1.91 га на території села Глинсько (раніше - Жовківського, на даний час - Львівського району) Львівської області, що стверджено сертифікатом серії ЛВ № 162447 від 04 вересня 1997 року. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1995 р. № 801 не передбачено видачу сертифікату нового зразка на ім`я померлого, що стверджується листом від 22 грудня 2017 року № 02-36/4361. Дану позицію підтверджено листом Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-754/0/4-13 у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай), порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям не передбачено. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що після смерті батька позивач звернулась про спадкування до Жовківської державної нотаріальної контори, де відкрито спадкову справу №157/2024 і подано сертифікат зразка, завтердженого ухвалою Львівської обласної ради народних депутатів №277 від 01 лютого 1993 року, однак їй, як дочці померлого відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування середньої земельної частки (паю) з мотивів неподання сертифікату відповідного зразка на ім`я батька, та роз`яснено, що для спадкування слід подати сертифікат про право на земельну частку (пай) зразка, який затверджено постановою Кабінету Міністрів від 12 жовтня 1995 року № 801 Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку. Судом також встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що померлий [PERSON] є батьком позивача, що стверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим Воле-Висоцькою сільською Радою Нестерівського району Львівської області. Дошлюбне прізвище Позивача [PERSON] було змінено у зв`язку з одруженням, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим Глинською сільською радою Жовківського району Львівської області. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Частиною 3 статті 1268\~ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 8\~Указу Президента\~України від\~8\~серпня 1995\~року №\~720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Згідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак суд констатує, що позивачем не може бути пред`явлено сертифікат на земельну частку (пай) зразка, який затверджений постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 12\~жовтня 1995\~року №\~801 Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), оскільки видача такого на ім`я [PERSON] після його смерті є неможливою через втрату ним цивільної правоздатності та дієздатності внаслідок смерті. Враховуючи встановлені обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку, що право Позивача на земельну частку (пай) в порядку спадкування законом після смерті батька підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином, кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved