Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

У грудні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до Українського науково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу про стягнення недоотриманої заробітної плати за час відпусток. В обґрунтування позову позивач вказував, що [PERSON] знаходиться у трудових відносинах з Українським науково-дослідним інститутом продуктивності агропромислового комплексу з 02.03.2017. З 10.06.2024 позивач відповідно до наказу № 162/к від 07.06.2024 працює на посаді завідувача відділу наукового та методичного забезпечення. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22.10.2024, яке набрало законної сили 22.11.2024 визнано, що відповідач недоплатив позивачу заробітну плату за період з 22.04.2024 до 07.06.2024 і стягнув на користь позивача 6210,01 грн заробітної плати. Позивач зауважує, що наказом відповідача № 244/к від 19.09.2024 позивачу надана частина щорічної відпустки тривалістю 15 календарних днів з 26.09.2024. Разом з цим, позивач зазначає, що сума заробітної плати за 15 календарних днів відпустки, яка недоотримана позивачем з вини відповідача складає 254,55 грн. Наказом відповідача № 252/к від 24.09.2024 позивачу надана частина щорічної відпустки тривалістю 25 календарних днів з 15.10.2024. При цьому, позивач зазначає, що сума заробітної плати за 25 календарних днів відпустки, яка недоотримана позивачем з вини відповідача складає 430,00 грн. Наказом відповідача № 274/к від 29.10.2024 позивачу надана частина щорічної відпустки тривалістю 24 календарних дні з 12.11.2024. При цьому, позивач зазначає, що сума заробітної плати за 24 календарних днів відпустки, яка недоотримана позивачем з вини відповідача складає 443,04 грн. Наказом відповідача № 333/к від 06.12.2024 позивачу надана частина щорічної відпустки тривалістю 21 календарний день з 09.12.2024. Проте, позивач зазначає, що сума заробітної плати за 21 календарний день відпустки, яка недоотримана позивачем з вини відповідача складає 415,80 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача недоотриману заробітну плату за час відпусток у розмірі 1543,39 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.12.2024 відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Українського науково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу про стягнення недоотриманої заробітної плати за час відпусток. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом [PERSON] до Українського науково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу про стягнення недоотриманої заробітної плати за час відпусток, до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Надав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Представник відповідача генеральний директор Івченко В.М. подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи, відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: approved