Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про скасування рішення державного реєстратора щодо реєстрації зміни цільового призначення об`єкта нерухомого майна. Вимоги мотивує тим, що [PERSON] є одноосібним власником квартири [ADDRESS] . У вересні 2021 року власник сусідньої квартири [ADDRESS] [PERSON] , відповідач у справі, здійснила реконструкцію квартири з метою розміщення у ній продуктового магазину, та зміни її цільового призначення на підставі рішення виконавчого комітету Благодатної селищної ради міста Нововолинська Волинської області від 05 травня 2020 року №1 «Про проведення житлових приміщень у нежитлові під розміщення об`єктів невиробничої сфери». Стверджує, що він, як власник квартири [ADDRESS] , суміжної до квартири [ADDRESS] , не давав письмової згоди на переведення приміщень квартири [ADDRESS] з житлового в нежитловий фонд, шляхом реконструкції приміщень під продуктовий магазин. При цьому, [PERSON] вказує, що не давав і не мав наміру давати такої згоди, адже розміщення продуктового магазину в сусідній квартирі порушує його житлові права (в магазині цілодобово працюватимуть холодильні установки, які є джерелом шуму і вібрації; також робота продуктового магазину пов`язана із значною кількістю відвідувачів, що створюватиме додаткові незручності в години роботи магазину; шум у разі спрацювання охоронної сигналізації; так як вхід до магазину облаштовується біля вікон його квартири, біля входу будуть розміщені сміттєві ємності, здійснюватиметься перевантаження товару з транспортних засобів), а проведена реконструкція, як вбачається з наданого висновку про технічний стан, не відповідає вимогам Державних будівельних норм. Вказує, що на його звернення, листом від 28.10.2021 р. №02-40/3253, виконавчий комітет Нововолинської міської ради Волинської області відмовив у скасуванні рішення виконавчого комітету Благодатної селищної ради міста Нововолинська Волинської області від 05 травня 2020 року №1 «Про переведення житлових приміщень у нежитлові під розміщення об`єктів невиробничої сфери» і рекомендував звернутись до суду з позовом про визнання зазначеного рішення незаконним. Також повідомив, що містобудівні умови та обмеження на реконструкцію вищезгаданої квартири не видавались; відділ Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Нововолинської міської ради не видавав дозволу на виконання будівельних робіт на об`єкт будівництва за адресою: [ADDRESS] , також у вказаному відділі відсутня містобудівна документація щодо зазначеного об`єкта будівництва; землевпорядна документація на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , Нововолинською міською радою не затверджувалась; повідомлення про несанкціоновану реконструкцію вказаної квартири (виконання будівельних робіт без відповідного дозволу) - взяте до відома, а копію звернення позивача 27.10.2021 направлено начальнику відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Нововолинської міської ради для здійснення архітектурно- будівельного контролю та вжиття заходів. Також позивачу було надано засвідчену копію заяви мешканців будинку [ADDRESS] , з підписами погодження на реконструкцію квартири [ADDRESS] , на якому відсутній його підпис. Зазначає, що всупереч вищенаведеному, у листопаді 2021 року реконструкція квартири [ADDRESS] , продовжувалась, зокрема, замість вікна на фасаді будинку, були встановлені металопластикові двері для окремого входу в приміщення, що знаходились поряд з вікном квартири позивача. Вказує, що відділом ДАБК виконавчого комітету Нововолинської міської ради на підставі наказу від 11 листопада 2021 року №37 та направлення від 11 листопада 2021 року № 44, проведено позапланову перевірку дотримання суб`єктом містобудування [PERSON] вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: "Реконструкція вбудованих приміщень на [ADDRESS] ." За наслідками перевірки складено акт від 16 листопада 2021 року №44, яким встановлено порушення вимог законодавства, а саме статей 26, 31, 34, 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", постанови Кабінету Міністрів України № 466 від 13 квітня 2011 року "Деякі питання виконання підготовчих та будівельних робіт". 16\~листопада 2021\~року головним\~спеціалістом відділу\~ДАБК виконавчого\~комітету Нововолинської\~міської ради\~Кортоусом С.С.\~видано припис\~про усунення\~порушення вимог\~законодавства у\~сфері містобудівної\~діяльності,\~будівельних норм,\~стандартів і\~правил та протокол про правопорушення, яким встановлено порушення [PERSON] частин 1, 5 статті 96 КУпАП, за результатами розгляду якого 22 листопада 2021 року винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частинами 1, 5 статті 96 КУпАП, та застосовано стягнення. Наголошує, що [PERSON] зверталася до Волинського окружного адміністративного суду з позов про визнання протиправним та скасування вищевказаного припису від 16.11.2021 та постанови від 22.11.2021 №35. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22.03.2022 у справі 140/15080/21, яке постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2022 у справі №140/15080/21 залишено без змін, в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Вказує, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2022 року у справі №140/16613/21 визнано протиправним та скасоване рішення виконавчого комітету Благодатної селищної ради міста Нововолинська Волинської області від 05 травня 2020 року №1 «Про переведення житлових приміщень у нежитлові під розміщення об`єктів невиробничої сфери». Тобто, скасовано дозвіл наданий відповідачу на переведення житлового приміщення квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] на праві приватної власності, шляхом розробки проєкту та ведення реконструкції вказаних вбудованих приміщень під продуктовий магазин. Зазначає, що під час розгляду зазначених справ, з пояснень відповідача [PERSON] , яка була залучена в якості третьої особи у справі №140/16613/21, та №140/15080/21 встановлено, що 23.10.2020 було здійснено державну реєстрацію права власності на продуктовий магазин, як об`єкт нежитлової нерухомості, загальною площею 46,3 кв.м. в будинку [ADDRESS] , який належить їй на праві власності (номер запису про право власності 35728174, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2043254707107) на підставі технічного паспорту №3958-2020, виданого ТзОВ «Арт Буд Проект» 15.10.2020, і висновку ТзОВ «Арт Буд Проект» №506 про технічний стан нерухомого майна від 15.10.2020. Вважає безпідставним посилання відповідача на висновок ТзОВ «Арт Буд Проект» №506 про технічний стан нерухомого майна від 15.10.2020 про узаконення продуктового магазину без додаткового введення в експлуатацію, так як у висновку наявне покликання на правову норму (п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна), яка станом на дату її проведення втратила чинність і не може бути застосована до даних правовідносин. Адже для реконструкції квартири в продуктовий магазин необхідне влаштування двох окремих входів в зовнішніх несучих стінах будинку, без яких експлуатація магазину неможлива, і така реконструкція потребує оформлення у встановленому законом порядку. Вважає, що відповідач свідомо надала державному реєстратору недостовірні документи, на підставі яких було прийняте незаконне рішення щодо державної реєстрації змін цільового призначення об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2043254707107) - з квартири [ADDRESS] , на продуктовий магазин, як об`єкт нежитлової нерухомості, загальною площею 46,3 кв.м. в будинку [ADDRESS] , на реконструкцію приміщень якого відсутні дозвільні документи, не оформлений початок будівельних робіт, не оформлене закінчення будівельних робіт і введення в експлуатацію. Також вказує,\~що \~08.04.2022\~позивач звернувся\~до \~ Міністерства\~юстиції України\~з скаргою\~на дії\~державного реєстратора. У відповідь 07.11.2022 поштовим відправленням позивач отримав лист Міністерства юстиції України №97305/36686-32-22/33.1.1 від 21.10.2022, яким скаргу від 08.04.2022 повернуто з мотивів відсутності в скарзі вказівки на дату, коли він дізнався про порушення своїх прав, на підставі наказу Міністерства юстиції України №2467/7 від 13.10.2022. Водночас, в наказі Міністерства юстиції України №2467/7 від 13.10.2022, міститься інформація, про те, що реєстрація права власності на продуктовий магазин, як об`єкт нежитлової нерухомості, загальною площею 46,3 кв.м. в будинку [ADDRESS] (зміна цільового призначення об`єкта нерухомого майна з житлової квартири [ADDRESS] , на продуктовий магазин) з порушенням вищезазначених правових норм була проведена на підставі рішення від 23.10.2020 №54751285, прийнятого державним реєстратором Куклинської сільської ради Маневицького району Волинської області Ященком Віталієм Олеговичем. Отже, вважає, що саме з дати отримання наказу Міністерства юстиції України №2467/7 від 13.10.2022, тобто з 07.11.2022 він дізнався про порушення його прав рішенням від 23.10.2020 №54751285, прийнятим державним реєстратором Куклинської сільської ради Маневицького району Волинської області Ященком Віталієм Олеговичем. 10.11.2022 позивач повторно звернувся до Міністерства юстиції України з скаргою на дії державного реєстратора, наказом Міністерства юстиції України від 05.12.2022 №3200/07 скарга залишена без розгляду по суті у зв`язку з спливом строку на її подання. Просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №54751285 від 23.10.2020, прийняте державним реєстратором Куклинської сільської ради Маневицького району Волинської області Ященком Віталієм Олеговичем щодо державної реєстрації зміни цільового призначення приміщення квартири [ADDRESS] на нежитлове приміщення продуктовий магазин, як об`єкт нежитлової нерухомості, загальною площею 46.3 кв.м в будинку [ADDRESS] , за [PERSON] , і здійснити повернення в стан, що існував до прийняття оскаржуваного рішення державного реєстратора, здійснити державну реєстрацію зміни цільового призначення приміщення продуктового магазину ,як об`єкту нежитлової нерухомості, загальною площею 46,3 кв.м в будинку [ADDRESS] , на житлові приміщення квартири [ADDRESS] . Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 07.12.2023 вказану справу прийнято до провадження (а.с.149). Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 10.04.2024 залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Маневицьку селищну раду (а.с.171). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові просив їх задоволити та стягнути судові витрати у справі. Представник відповідача Дубовий І.А. в судовому засіданні позов не визнав, просив в задоволенні позову відмовити. Наголосив, що позивач не довів, що його права порушені, оскільки він, як на момент прийняття оспорюваного рішення, так і на даний момент, проживає за кордоном. Також зазначив, що позивач не надавав ні згоди, ні відмови відповідачу щодо переобладнання жилого приміщення в нежитлове. Вказав, що [PERSON] звертався зі скаргами щодо незаконної реєстрації до Мінюсту, однак у задоволенні таких скарг йому було відмовлено. Наголосив, що реєстраційна дія була проведена з дотриманням закону. Позивачем не доведено порушення його прав, тому просить у задоволенні позову відмовити. Крім того, зазначив, що матеріали справи не містять відомостей про належність на праві власності позивачу квартири [ADDRESS] , що ставить під сумнів його право звернення до суду з даним позовом. Представник третьої особи без самостійних вимог представник Маневицької селищної ради в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у відсутності представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Заслухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 29.08.2006 (а.с.6). Звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON] зазначає, що переведення квартири [ADDRESS] у нежитлове приміщення, зокрема продуктовий магазин та здійснення державної реєстрації права власності на нього, порушує його права, як співвласника багатоквартирного будинку. Судом встановлено, що 28.02.2020 [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого приватним нотаріусом Нововолинського міського нотаріального округу Волинської області Бобак Ж.С. в реєстрі за номером 170, придбала квартиру [ADDRESS] (а.с.198 том 1). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта у приватній власності [PERSON] з 28.02.2020 перебуває об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 2043254707107, загальною площею 46,3 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.195 том 1). Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] зареєстрована 16.06.2016, як фізична особа-підприємець, основний вид діяльності 47.11 «Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах, переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами» (а.с.22, а.с.62 том 1). Рішенням виконавчого комітету Благодатної селищної ради міста Нововолинська Волинської області від 05.05.2020 №1 «Про переведення житлових приміщень у нежитлові під розміщення об`єктів невиробничої сфери», розглянувши заяву [PERSON] , зважаючи на згоду сусідів, виконавчий комітет Благодатної селищної ради міста Нововолинська Волинської області дозволив [PERSON] , як виняток, перевести житлові приміщення квартири [ADDRESS] , що належать їй на праві приватної власності згідно з договором купівлі-продажу квартири від 28.02.2020, посвідченого приватним нотаріусом Нововолинського міського нотаріального округу Бобак Ж.С. і зареєстрованого в реєстрі за № 170, шляхом розробки проекту та проведення реконструкції вказаних вбудованих приміщень під продуктовий магазин. У подальшому, державним реєстратором Куклинської сільської ради Маневицького району Волинської області Ященком Віталієм Олеговичем, на підставі заяви [PERSON] від 29.09.2020 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено зміни в інформацію про об`єкт нерухомого майна, найменування об`єкта нерухомості змінено з «квартира, об`єкт житлової нерухомості на «продуктовий магазин (а.с.192-198 том 1). Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу квартири від 28.02.2020, посвідчений приватним нотаріусом Нововолинського міського нотаріального округу Волинської області Бобак Ж.С., технічний паспорт, виданий 15.10.2020 ТзОВ «Арт Буд Проект». 01.10.2021 [PERSON] звернувся до Нововолинського міського голови із заявою про скасування рішення виконавчого комітету Благодатної селищної ради міста Нововолинська Волинської області від 05.05.2020 №1, як такого, що прийняте з порушенням чинного законодавства, прав та законних інтересів власників прилеглих квартир, перевищення повноважень. Листом від 28.10.2021 №02-40/3253 виконавчий комітет Нововолинської міської ради, розглянувши вказану заяву [PERSON] , відмовив у скасуванні зазначеного рішення і рекомендував заявнику звернутись до суду з позовом про визнання зазначеного рішення незаконним. Не погоджуючись із рішенням виконавчого комітету Благодатної селищної ради міста Нововолинська Волинської області від 05.05.2020 №1, вважаючи таке протиправним, [PERSON] також вказував на невідповідність реконструкції квартири [ADDRESS] нормам. З метою захисту громадських та власних прав та інтересів, позивач звернувся до відділу Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Нововолинської міської ради для вжиття відповідних заходів стосовно наведеного об`єкта будівництва. Позивач наголошував, що на об`єкті будівництва, що знаходиться за вищевказаною адресою відповідач здійснює реконструкцію вбудованих приміщень з втручанням в огороджувальні та несучі конструкції, а саме: проведений демонтаж віконного отвору, розібрано частину стіни під віконним отвором, на місці віконного отвору встановлено вхідні двері. Реконструкція вбудованого приміщення здійснюється без документів, що надають право на виконання будівельних робіт (замовником не було подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу ДАБК), без належно розробленої та затвердженої проектної документації. Відділ Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Нововолинської міської ради листом від 24.11.2021 №14-11/76 повідомив позивача про те, що проведена перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил по вищевказаною адресою, за результатами якої складено акт від 16.11.2021 №44. В ході перевірки встановлено, що забудовником порушено вимоги статей 26, 31, 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №446, за що передбачена адміністративна відповідальність за частинами 1, 5 статті 96 КУпАП. На забудовника складено припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 16.11.2021, протокол про адміністративне правопорушення від 08.10.2021 та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 22.11.2021 №35, якою [PERSON] , у зв`язку із порушеннями вимог статей 26, 31, 34, 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", постанови Кабінету Міністрів України № 466 від 13 квітня 2011 року "Деякі питання виконання підготовчих та будівельних робіт", визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частинами 1, 5 статті 96 КУпАП, та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 року (справа № 140/15080/21), яке постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2022 залишено без змін, в задоволенні позову [PERSON] до виконавчого комітету Нововолинської міської ради, відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Нововолинської міської ради про визнання протиправними та скасування вищевказаного припису та постанови, зобов`язання вчинити дії, відмовлено повністю (а.с.204-213). Встановивши характер спірних правовідносин та визначивши норми, які їх регулюють, суд зазначає таке. Відповідно до частини п`ятої статті 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Згідно зі статтею 320 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності. Згідно зі статтею 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Житло є специфічним об`єктом права власності, тому свобода використання житла його власниками обмежується нормами, спрямованими на схоронність жилих приміщень та не порушення прав інших осіб, зокрема, інших мешканців жилого будинку. Відповідно до частини другої статті 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Статтею 6 ЖК України визначено, що жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється. Згідно з частиною першою статті 8 ЖК України переведення придатних для проживання жилих будинків і жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду в нежилі, як правило, не допускається. У виняткових випадках переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі може здійснюватися за рішенням органів, зазначених у частині другій статті 7 цього Кодексу. Відповідно до статті 152 ЖК України виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується. Статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено повноваження в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку. Зокрема, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать управління об`єктами житлового-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню. Таким чином, зазначеними нормами житлового законодавства, як правило, не допускається переведення придатних для проживання жилих будинків і жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду в нежилі. Проте у виняткових випадках таке переведення допускається за рішенням виконавчих органів місцевої влади. Рішенням виконавчого комітету Благодатної селищної ради міста Нововолинська Волинської області від 05.05.2020 №1 «Про переведення житлових приміщень у нежитлові під розміщення об`єктів невиробничої сфери», за результатами розгляду заяви [PERSON] , зважаючи на згоду сусідів, надано дозвіл [PERSON] , як виняток, перевести житлові приміщення квартири [ADDRESS] , що належить їй на праві приватної власності, згідно з договором купівлі-продажу квартири від 28.02.2020, посвідченого приватним нотаріусом Нововолинського міського нотаріального округу Бобак Ж.С. і зареєстрованого в реєстрі за № 170, шляхом розробки проекту та проведення реконструкції вказаних вбудованих приміщень під продуктовий магазин. Судом встановлено, що [PERSON] , маючи намір перевести квартиру з житлового фонду у нежитловий, згоди позивача [PERSON] , як власника суміжної квартири не отримувала. Вказана обставина стороною відповідача не заперечується. Представник відповідача у судовому засіданні наголошував про неможливість отримання такої згоди у [PERSON] у зв`язку з відсутністю позивача за місцем проживання, а саме перебуванням його за межами України. Поряд з цим, судом встановлено, що не давав і не мав наміру давати такої згоди, адже вважає, що розміщення продуктового магазину в сусідній квартирі порушує його житлові права, а проведена реконструкція, як вбачається з наданого висновку про технічний стан, не відповідає вимогам Державних будівельних норм. Згідно з положеннями статті 317 Цивільного кодексу України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини 5 статті 319 Цивільного кодексу України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Згідно з статтею 6 Житлового кодексу України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється. Відповідно до статті 8 Житлового кодексу Української РСР переведення придатних для проживання жилих будинків і жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду в нежилі, як правило, не допускається. У виняткових випадках переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі може здійснюватися за рішенням органів, зазначених у частині другій статті 7 цього Кодексу (за рішенням виконавчого комітету обласної, міської (міста республіканського підпорядкування) Ради народних депутатів). Згідно з приписами статті 151 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2022 (справа № 140/16613/22), рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2022 року у справі №140/16613/21 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов [PERSON] до виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення задоволено, а саме скасовано рішення виконавчого комітету Благодатної селищної ради міста Нововолинська Волинської області від 05.05.2020 №1 «Про переведення житлових приміщень у нежитлові під розміщення об`єктів невиробничої сфери» (а.с.216-219). Досліджені судом матеріали реєстраційної справи, наданої Маневицькою селищною радою Волинської області на виконання ухвали Нововолинського міського суду Волинської області від 16.05.2024 про витребування доказів (а.с.185-190) свідчать, що державним реєстратором Куклинської сільської ради Маневицького району Волинської області Ященком В.О. 23.10.22020 приймалось рішення №54751149 про зупинення розгляду заяви [PERSON] про державну реєстрацію, прийнятої 29.09.2020, у зв`язку з подачею документів не в повному обсязі. (а.с.192, том 1). Рішенням №54751223 від 23.10.2020 відновлено розгляд вказаної заяви, у зв`язку з усуненням обставин, що були підставою зупинення. При цьому в графі «а саме подано» міститься прочерк (а.с.193). Крім того, Маневицька селищна рада Волинської області повідомила, що заява, по якій було прийнято рішення за №54751285 від 23.10.2020, державним реєстратором Куклинської сільської ради Маневицького району Волинської області Ященком Віталієм Олеговичем щодо державної реєстрації зміни цільового призначення приміщення квартири [ADDRESS] на нежитлове приміщення продуктовий магазин, як об`єкт нежитлової нерухомості, загальною площею 46.3 кв.м в будинку [ADDRESS] , за [PERSON] , не була передана до державного реєстратора відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Маневицької селищної ради. На час здійснення державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення (продуктовий магазин) державним реєстратором Куклинської сільської ради Маневицького району Волинської області Ященком В.О. за власником [PERSON] , підставою для реєстрації був технічний паспорт виданий 15.10.2020 ТзОВ «Арт Буд Проект». З висновку\~№ 506\~ТзОВ «Арт\~Буд Проект»\~від 15.10.2020\~про технічний\~стан \~об`єкта нерухомого\~майна вбачається,\~що продуктовий\~магазин,\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~не підлягає\~узаконенню та\~додатковому введенню\~в експлуатацію.\~При цьому\~вказано,\~що можливо\~вважати узаконеними:\~у житловому\~будинку літ.\~«А-3»\~на першому\~поверсі продуктовий\~магазин,\~площею 46,3\~м.кв.\~(а.с.188\~том 1).\~ Цей висновок зроблено з посиланням на п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 травня 2001 року за №582/57739, якого з таким змістом, вказана інструкція, після внесення змін до неї наказом цього Міністерства від 26.07.2018 №186 (нова редакція набрала чинності 15.01.2019),не містить. Положеннями підпункту 1 пункту «а» частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню. Відповідно до підпункту 1 пункту «б» частини 1 статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Рішенням сьомого скликання Нововолинської міської ради Волинської області від 12 жовтня 2017 року № 19/12 затверджено Порядок переведення житлових приміщень у нежитлові під розміщення об`єктів невиробничої сфери і нежитлових приміщень у житлові в місті Нововолинську (далі Порядок №19/12), відповідно до пункту 1.3 якого, нежитлове приміщення - приміщення, в структурі житлового будинку, що не відноситься до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно правових відносин. Згідно з пунктом 1.4 Порядку №19/12 переведення житлових приміщень у нежитлові проводиться у випадках: визнання у встановленому порядку житлового приміщення невідповідним санітарним і технічним вимогам та непридатним для проживання для приміщень комунального житлового фонду; зміни функціонального призначення житлового приміщення для приміщень приватного житлового фонду. Житлові приміщення, щодо яких вирішується питання щодо переведення із житлового у нежитловий фонд, для розміщення в них об`єкта невиробничої сфери, повинні відповідати таким умовам: розташовуватись у цокольних, першому та другому поверхах, за можливості облаштування окремого входу (виходу) до такого приміщення; приміщення розташовані безпосередньо під ним повинні бути нежитлові; передбачати можливість облаштування окремого входу, евакуаційного виходу і пандусу, для врахування потреби безперешкодного доступу осіб з обмеженими фізичними можливостями, ізольованих від житлової частини будинку (пункт 1.8 Порядку №19/12). Підпунктом 2.1.10 пункту 2.1 Порядку №19/12 передбачено, що якщо приміщення розміщені у багатоквартирному будинку власник житлових приміщень або уповноважена ним особа за дорученням, подає до виконавчого комітету Нововолинської міської ради письмову згоду повнолітніх власників (наймачів) суміжних квартир чи приміщень (на поверсі, вище та нижче на один поверх) завірену ЖЕК, ОСББ, ЖБК. Виконком, на підставі поданих матеріалів приймає рішення про надання дозволу або відмову в наданні дозволу на переведення житлових приміщень із житлового фонду в нежитловий із зазначенням функціонального призначення, в яке планується перевести приміщення. Системний аналіз наведених вище правових норм дає змогу суду дійти висновку, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють безпосереднє управління лише житловим фондом, який віднесений до комунальної власності; в усіх інших випадках вони надають відповідні дозволи, здійснюючи при цьому контроль за дотриманням прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад вправі вирішувати питання переведення житлових приміщень (квартир), що належать на праві власності юридичним або фізичним особам, у нежитлові за умови, що проведені зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. На підставі аналізу наведених правових норм Верховний Суд у постановах від 06.02.2018 у справі №2а-4383/10/1412 та від 23.10.2018 у справі №728/2655/15-а, від 17 лютого 2021 року у справі № 165/403/16-а сформував позицію, що для проведення перебудови та переобладнання житлових приміщень в нежитлові власники таких приміщень зобов`язані в обов`язковому порядку отримати згоду власників суміжних приміщень. Вказана позиція підтримана і Верховним Судом у постановах від 01 червня 2022 року у справі № 445/1724/17, від 17 лютого 2021 року у справі № 165/403/16-а. Рішення виконавчого комітету Благодатної селищної ради міста Нововолинська Волинської області від 05.05.2020 №1 «Про переведення житлових приміщень у нежитлові під розміщення об`єктів невиробничої сфери» скасовано постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2022 (справа № 140/16613/22), підставою для оспорюваної позивачем реєстрації був технічний паспорт виданий 15.10.2020 ТзОВ «Арт Буд Проект», без отримання відповідачем права на виконання будівельних робіт, після закінчення яких об`єкт підлягає введенню в експлуатацію відповідно до Закону №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності», а тому, суд дійшов висновку, що до задоволення підлягає вимога позивача про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №54751285 від 23.10.2020, прийнятого державним реєстратором Куклинської сільської ради Маневицького району Волинської області Ященком Віталієм Олеговичем щодо державної реєстрації зміни цільового призначення приміщення квартири [ADDRESS] на нежитлове приміщення продуктовий магазин, як об`єкт нежитлової нерухомості, загальною площею 46.3 кв.м в будинку [ADDRESS] , за [PERSON] , оскільки така зміна цільового призначення порушує права позивача, як власника суміжного житлового приміщення, незважаючи на факт користування вказаним нерухомим майном чи його відсутність. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з пунктом 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Подібний за змістом висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19). Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Звертаючись до суду, окрім вимоги про скасування рішення державного реєстратора щодо реєстрації зміни цільового призначення об`єкта нерухомого майна, позивач просить здійснити державну реєстрацію зміни цільового призначення приміщення продуктового магазину, як об`єкту нежитлової нерухомості, загальною площею 46,3 кв.м в будинку [ADDRESS] , на житлові приміщення квартири [ADDRESS] . Враховуючи, що згідно з абзацом першого пункту 51 Постанови Кабінету Міністрів України № 1141 від 26.10.2011 року «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» в редакції Постанови КМ №399 від 13.05.2020, у Державному реєстрі прав під час внесення записів про скасування державної реєстрації прав за допомогою програмних засобів його ведення автоматично поновлюються записи про речові права, їх обтяження, що існували до проведення державної реєстрації прав, що скасована, то суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн 60 копійок сплаченого судового збору, 6000 (шість тисяч) гривень понесених витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджені документально.

Outcome: approved