Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

У лютому 2025 адвокат Павлецька М.А., яка діє в інтересах позивача [PERSON] , звернулась до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування позову вказано, що з 18.09.1999 позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають двох дітей доньку [PERSON] та сина [PERSON] . Останнім часом між позивачем та відповідачем фактично припинені шлюбні відносини, кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, ведення спільного господарство припинено. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю., а 27.02.20025 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 16.04.2025. 12.05.2025 представник позивача адвокат Павлецька М.А., звернулась до суду із заявою про розгляд справи без участі позивача та її представника. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про розгляд справи повідомлявся за адресою зареєстрованого місця проживання, з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертався, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести по справі заочний розгляд. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 18.09.1999 [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано Матюшівською сільською радою Білоцерківського району Київської області, актовий запис № 8, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , що вбачається з наявних у справі копій свідоцтв про народження останніх. При вирішенні справи, суд зазначає наступне. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. У даній справі суд враховує, що позовна заява подана до суду 25.02.2025, сторони в судове засідання не з`явились повторно, будь-яких заяв (клопотань) на час вирішення справи на адресу суду не надходило. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).

Outcome: approved