Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] , укладений 23 вересня 2000 року та зареєстрований Шевченківською сільською радою Новобузького району Миколаївської області, Україна, за актовим записом №10. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що 23.09.2000 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Неповнолітніх дітей від даного шлюбу не мають. Сімейне життя не склалось через різні характери, різні погляди на життя, непорозуміння один одного. Під час спільного проживання, особливо в останній час, між ними виникали конфлікти, сварки з різних підстав. На протязі останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З січня місяця 2025 року шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Шлюб між ними існує лише формально. Після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивачка в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 вересня 2000 року, який зареєстровано Шевченківською сільською радою Новобузького району Миколаївської області, Україна, за актовим записом №10. Згідно з ч.ч. 2,4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що розлад у сім`ї є стійким, сторони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Також, судом встановлено, що від спільного проживання сторони неповнолітніх дітей не мають. Як встановлено судом, спору між сторонами про поділ майна на час розгляду цієї справи немає. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розірвання шлюбу та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, внаслідок чого шлюб між сторонами слід розірвати. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача понесені судові витрати, які складаються з 1211,20 грн. судового збору.

Outcome: approved