Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути відповідача на свою користь заборгованість за договіром кредитної лінії № 00-9827644 від 12.10.2023 у сумі 18 600,00 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову зазначено, що 12.10.2023 між ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та [PERSON] , укладено Договір кредитної лінії №00-9827644 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт товариства - https://kachay.com.ua/ та ознайомився з актуальною редакцією Правил надання грошових коштів у позику, заявив про бажання отримання коштів, зареєструвався на сайті, під час чого пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, тобто вказав свої особисті персональні ідентифікаційні дані. За умовами договору кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у сумі 6000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти і комісію за користування ним у порядку та на умовах, визначених цим договором. Товариство з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу кредитні кошти, проте останній свої зобов`язання за договором не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість. 22.01.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» укладено договір факторингу № 22-01/2024, на підставі якого позивач набув право грошової вимоги до боржників, у тому числі й до відповідача за договором № 00-9827644 від 12.10.2023. 16.08.2024 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та позивач уклали Договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, згідно умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9827644 від 12.10.2023. Внаслідок невиконання [PERSON] договірних зобов`язань станом на дату подачі позову заборгованість по даному кредитному договору становить 18600,00 грн. Ухвалою судді 26.02.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження, призначено судове засідання по справі. Ухвалою суду від 20.03.2025 задоволено клопотання позивача та витребувано докази у АТ КБ «ПриватБанк». 01.04.2025 представник відповідача - адвокат Зачепіло З.Я. направила відзив на позовну заяву. В якому прохала у задоволенні позовних вимог за позовною заявою ТОВ «ФК`Ейс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити повністю, провадження в справі закрити. 11.04.2025 представник позивача - Тараненко А.І. направив заяву про зменшення/збільшення розміру позовних вимог, а саме прохав:зменшити розмір позовних вимог і вважати їх наступними: стягнути з [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС" (02090, місто Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005, Код ЄДРПОУ: 42986956) заборгованість за Кредитним договором № 00-9827644 від 12.10.2023 року у розмірі 6300,00 грн. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. покласти на Відповідача. 11.04.2025 від представника позивача - Тараненко А.І. надійшли додаткові пояснення у справі. 16.04.2025 ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області прийнято до розгляду заяву про зменшення позовних вимог та повторно витребувати у АТ «СЕНС БАНК» (код ЄДРПОУ 23494714, 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд.100) інформацію. 21.04.2025 за Вих № 4948-БТ-32.3/2025 від 11.04.2025 надійшла відповідь на ухвалу суду від 20.03.2025. 26.05.2025 за Вих № 6431-БТ-32.3/2025 від 13.05.2025 надійшла відповідь на ухвалу суду від 16.04.2025. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Представник позивача у позовній заяві просив про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, представник відповідача надала заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника, позовні вимоги не визнає. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247ЦПКУкраїни у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 12.10.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №00-9827644 в формі електронного документа з використанням електронного підпису (а.с. 36). Згідно умов кредитного договору, ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у сумі 6000 гривень на строк 120 днів (до 09.02.2024). Відповідно до п.2.8 розділу2 кредитного договору, дата надання/видачі кредиту -26.11.2023; сума кредиту 6000 грн. перераховується кредитодавцем на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу № [NUMBER] . Пунктом 1.4.1 визначено Тип процентної ставки - фіксована. Знижена процентна ставка становить 2,5(два цілих 5 десятих)% від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, надається Позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендована дати оплати визначеної п.1.3.1. даного Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно в межах строку на Кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, але не більше перших 20 днів користування Кредитом, тобто з 1 по 20 включно. 1.4.2. Стандартна процентна ставка складає 2,50(два цілих 5 десятих)% від суми Кредиту за кожний день користуванням Кредитом, застосовується у межах строку користування Кредитом, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, після 20 користування Кредитом, починаючи з 21 дня користування Кредитом, по день повернення Кредиту. Згідно пункту 1.5 договору за надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити одноразово кредитодавцю комісію у розмірі 300 грн. Позичальник доручає кредитодавцю утримати розмір зазначеної комісії із суми кредиту, що підлягає перерахуванню позичальнику згідно договору. Для підписання кредитного договору відповідачем використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором «78Q28», відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір. Відповідно до довідки про ідентифікацію [PERSON] , [INFO] , рнокпп: [NUMBER] , з яким укладено договір № 00-9827644 від 12.10.2023 ідентифікований ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ». Акцепт договору позичальником ( підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): 78Q28, час відправки ідентифікатора позичальнику 12.10.2023 16:18:50, номер телефону на який відправлено ідентифікатор [NUMBER] (а.с.36). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Отже, кредитний договір між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] 12.10.2023 був укладений в електронній формі. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Докази на підтвердження недійсності вищезазначеного кредитного договору відсутні. Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З інформаційної довідки № 204/09 від 09.09.2024 ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» (як технологічного оператора платіжних послуг) вбачається, що на сайті торговця KACHAY.COM.UA було проведено транзакцію на суму 6 000 грн. на платіжну карту (маска карти) № [NUMBER] (а.с.38). Відповіддю АТ КБ «СЕНС БАНК» від 11.04.2025 підтверджується, що на ім`я [PERSON] емітовано карту № [NUMBER] за період з 12.10.2023 по 17.10.2023 з відображенням зарахування коштів у сумі 6000,00 грн (а.с.178-183). Вказане свідчить про те, що кредитодавець виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши [PERSON] кредитні кошти. Як вбачається з розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунку за кредитним договором № 00-9827644 від 12.10.2023 заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 24.12.2024 складає 18600,00 грн., з яких: 6300 грн. - заборгованість за тілом кредиту; заборгованість за процентами - 12300,00 грн. (а.с. 45). Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст.ст. 512, 514ЦКУкраїни кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст.1077 ЦК України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. 22.01.2024 ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» уклали Договір факторингу № 22-01/2024 згідно умов якого, ТОВ «Макс Кредит» відступлено право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 00-9827644 від 12.10.2023. 16.08.2024 ТОВ «Макс Кредит» та позивач уклали Договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС. Відповідно до реєстру боржників за Договором факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 від ТОВ «Макс Кредит» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 18600,00 грн. (а.с. 60-69). Щодо заяви відповідача про зменшення розміру позовних вимог на суму 6300 грн, суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. За вимогами ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. Верховний суд у постанові № 910/18389/20 зазначив про те, що збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи, що викладені позивачем у позовній заяві доводи в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а також заяву про зменшення позовних вимог, позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в розмірі 6300 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 7000 грн. в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19 та від 28.04.2021 у справі № 910/12591/18 вказано, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: approved