Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» - Бутенко М.О. звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача завдані збитки в розмірі 44370,98 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі: 3028,00 грн. Позов мотивований тим, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та СФГ «СОРОЧАН М.М.» (страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №гк139307ак0ф (далі - Договір). Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов?язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Volkswagen» д.н.з. « [NUMBER] ». У відповідності до умов вказаного Договору страхування позивач взяв на себе зобов?язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 16.06.2023 р. [PERSON] керуючи транспортним засобом «Opel» д.н.з. « [NUMBER] » допустив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen» д.н.з. « [NUMBER] ». Відповідно до постанови суду відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся Страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт. На підставі вищезазначеного страхового акту АТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 201170,98 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в АТ «СГ «ТАС Приватне» за полісом №АТ2977394, то остання відшкодувала АТ «СК «АРКС» страхове відшкодування в розмірі 156800,00 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 44370,98 грн. Таким чином, вважає, що у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування страхувальнику останнього. Ухвалою суду від 20.12.2024 року відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду у порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. 26.02.2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача Бутенко М.О. у поданому позові просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач 02.04.2025 року через систему «Електронний суд» подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи, після ознайомлення з матеріалами справи в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву, заяв та клопотань до суду не подавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом встановлено, що 07.11.2020 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та СФГ «СОРОЧАН М.М.» (страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №гк139307ак0ф (а.с.5 зворотній бік -9, копія). Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов?язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Volkswagen» д.н.з. « [NUMBER] ». У відповідності до умов вказаного Договору страхування позивач взяв на себе зобов?язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як вбачається з постанови Ленінського районного суду міста Кіровограда по справі №405/4339/23 від 11.07.2023 року, яка набрала законної сили 22.07.2023 року, 16.06.2023 року о 11 год. 33 хв. в м. Кропивницькому по вул. Ялтинська, 20 водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «Opel Vectra», д.н.з. [NUMBER] при виїзді на перехрестя з вул. Василя Жуковського, не надав переваги в русі транспортному засобу «Volkswagen Touareg» д.н.з. « [NUMBER] », який рухався з правого боку по вул. Ялтинська, в результаті чого сталося зіткнення транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Зазначеною постановою суду [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. (а.с.10 зворотній бік -11, копія). У відповідності до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винність [PERSON] в описаній ДТП не підлягає доказуванню в даному цивільному провадженні. За змістом ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифіката). Як вбачається з матеріалів справи, 16.06.2023 року [PERSON] звернувся з заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу «Volkswagen Touareg» д.н.з. « [NUMBER] », належного СФГ «СОРОЧАН М.М.» за Договором страхування №гк139307ак0ф від 07.11.2020 року (а.с.4 зворотній бік, копія). Відповідно до вимог п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. На підставі страхового акту №ARX3718125 від 29.06.2023 року СФГ «СОРОЧАН М.М.» внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 201170,98 грн. (а.с.14 копія). Таким чином, судом встановлено, що загальний розмір виплаченого позивачем страхового відшкодування за Договором страхування №гк139307ак0ф від 07.11.2020 року потерпілому, склав: 201170,98 грн. Крім того, судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Opel Vectra», д.н.з. [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в АТ «СГ «ТАС Приватне» за полісом №АТ2977394 (а.с.15 зворотній бік, копія) та остання відшкодувала АТ «СК «АРКС» страхове відшкодування в розмірі 156800,00 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 44370,98 грн. Згідно із ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. В силу ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приписами ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Виходячи з аналізу вищевказаних норм, суд дійшов висновку, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на вищезазначене, у [PERSON] виникло зобов`язання відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром завданої ним шкоди і страховою виплатою. ПрАТ «СК «АРКС» за №0007859/ІНС від 04.03.2024 на адресу [PERSON] надіслало претензію про відшкодування франшизи в порядку регресу, відповідно до якої страхова компанія просить перерахувати на її користь суму боргу в розмірі 44370,98 (а.с.16 копія). Однак, ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ПрАТ «СК «АРКС» до [PERSON] про відшкодування збитків. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved