Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-27 00:00:00

В квітні 2025 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в обґрунтування якого вказала, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 17.09.2012 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму і до досягнення повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Стрийським ВДВС у Стрийському районі Львівської області ЗМУМЮ, станом на 03.03.2025 року заборгованість по сплаті аліментів за період з липня 2012 року по лютий 2025 року становить 105720,50 грн. Розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів станом на 03.03.2025 року за розрахунком позивача становить 26189,92 грн, яку остання просить стягнути на свою користь з відповідача. В судове засідання позивач не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься заява, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак про день, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином судовою повісткою. Тому, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи та приходить до висновку за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 282 ЦПК України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.05.2012 року. Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 05.02.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 18.02.2014 року. Як вбачається із інформаційної відомості про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 99 від 08.04.2025 року, виданої Гуківською сільською радою, разом із позивачем [PERSON] за адресою [ADDRESS] зареєстрований та проживає її син [PERSON] .. Відповідно до рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 17.09.2012 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму і до досягнення повноліття. Рішення набрало законної сили 25.09.2012 року. Згідно з рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 06.12.2022 року з відповідача стягнуто на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з лютого 2022 року по жовтень 2022 року в розмірі 27520 грн 50 коп.. Рішення набрало законної сили 14.03.2023 року. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Стрийським ВДВС у Стрийському районі Львівської області ЗМУМЮ, станом на 03.03.2025 року заборгованість по сплаті аліментів за період з липня 2012 року по лютий 2025 року становить 105720,50 грн. Згідно розрахунку позивача, який міститься у позовній заяві, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати відповідачем аліментів станом на 03.03.2025 року становить 26189,92 грн. Частиною другою статті 141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (частина четверта статті 155 СК України). Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). Частинами першою та другою статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. Згідно розрахунку позивача, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати відповідачем аліментів станом на 03.03.2025 року становить 26189,92 грн. Виходячи з викладеного та враховуючи, що відповідачем вказаний розрахунок не заперечено, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 26189,92 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , за період з листопада 2022 року по лютий 2025 року, оскільки вказана сума пені становить менше 100% від суми заборгованості по аліментах. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved