Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Октябрського районного суду м. Полтави надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що відповідно до Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18.04.2013 року відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 січня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. 18.04.2013 року Октябрським районним судом м. Полтави року виданий виконавчий лист №554/460/13-ц про стягнення аліментів. 12.06.2013 року головним державним виконавцем Міняйло О.Г. Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження № 38428536. Включно до березня 2024 року відповідач сплачував аліменти на утримання їхнього сина, але з березня 2024 року він змінив місце роботи та не надав на нове місце офіційного працевлаштування виконавчий лист і за період з березня по червень 2024 року будь якої матеріальної допомоги, на утримання сина, не надавав. Внаслідок невиконання відповідачем рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 18.04.2013 року за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів на утримання сина за період з березня 2024 року по липень 2024 року в розмірі 25\~828 грн. 66 коп. 09.10.2024 року позивачем було направлено адвокатський запит до ОБСП Окремої Президентської Бригади імені [PERSON] , останнього відомого місця служби відповідача, щоб дізнатися чи перебуває [PERSON] на службі у цій бригаді, або куди його було переведено, задля отримання інформації про точну суму його грошового забезпечення, але відповідь на запит не надійшла. Таким чином, враховуючи, що не вдалося отримати інформацію про точну суму доходів відповідача, нею, на підставі ч.1 ст.196 СК України були проведені розрахунки неустойки за період з 01 березня 2024 року по 22 червня 2024 року, тобто до дня повноліття дитини, у результаті чого, пеня за несвоєчасну сплату аліментів [PERSON] на утримання сина [PERSON] становить 46\~328,56 гривень. З огляду на викладене, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь, на утримання сина [PERSON] [INFO] , заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 25\~828,66 грн. та неустойку за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина у розмірі 46\~328,56 гривень. А також стягнути із [PERSON] на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 гривень. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 09 грудня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі з повідомленням сторін про дату та час розгляду справи. 28 квітня 2025 року, згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів», назву Октябрського районного суду м. Полтави було змінено на «Шевченківський районний суд міста Полтави». Позивачка про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином. Відповідач про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, направив до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що йому відомо, що виконавчий лист про стягнення з нього аліментів по справі №554/460/13-ц не до кінця ним оплачений, однак виконавчий документ не надходив по місту його служби. Жодних запитів на адресу військової частини не надходило. Він згоден оплатити суму недоплачених аліментів, але не погоджується з вимогою позивачки про стягнення суми пені за несвоєчасну сплату аліментів та витрат на правничу допомогу. Просив в позові відмовити в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18.04.2013 року відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 січня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. 18.04.2013 року Октябрським районним судом м. Полтави року виданий виконавчий лист №554/460/13-ц, про стягнення аліментів, на підставі якого державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження № 38428536, де боржником є [PERSON] , що підтверджується наданими суду копіями виконавчого листа Октябрського районного суду м. Полтави від 18.05.2013 року у справі № 554/460/13-ц та постановою про відкриття виконавчого провадження від 12.07.2013 року №38428536. Відповідно до Розрахунку заборгованості по сплаті аліментів станом від 25.11.2024 року виданого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, розмір заборгованості зі сплати аліментів з 01 березня 2024 року по 21 червня 2024 року становить 25 828,66 гривень. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов`язок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Отже, обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у ч. 4 ст. 155 СК України. Відповідно до положень статті 194 СК України, аліменти можуть\~бути стягнуті\~за виконавчим\~листом за\~минулий час,\~але не\~більш як\~за десять\~років,\~що передували\~пред`явленню\~виконавчого листа\~до виконання. Якщо\~за виконавчим\~листом,\~пред`явленим\~до виконання,\~аліменти не\~стягувалися у\~зв`язку\~з розшуком\~платника аліментів\~або у\~зв`язку\~з його\~перебуванням за\~кордоном,\~вони мають\~бути сплачені\~за весь\~минулий час.\~ Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до\~статті 187\~цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому\~статтею 199\~цього Кодексу,\~-\~до досягнення\~нею двадцяти\~трьох років.\~ Положення частин першої - третьої цієї статті, а також статей 195-197 цього Кодексу застосовуються і до стягнення аліментів іншим особам, які визначені цим Кодексом. Враховуючи, що Розрахунком заборгованості по сплаті аліментів станом від 25.11.2024 року виданим Київським ВДВС визначений розмір заборгованості зі сплати аліментів з 01 березня 2024 року по 21 червня 2024 року і дорівнює 25 828,66 гривень, а відповідач не заперечував проти зазначеного розміру та погоджувався його сплатити, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення неустойки, пов`язаної з виникненням заборгованості по сплаті аліментів, суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню. Згідно вимог ч.1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Суд вважає, що відповідач сплачував аліменти за Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18.04.2013 року по виконавчому провадженню №38428536, знає дату народження сина [PERSON] , [INFO] , відповідно, був зобов`язаний сплачувати аліменти до 22 червня 2024 року, однак, не забажав повідомляти про зміну свого місця проживання (перебування), а також про зміну місяця роботи (служби), внаслідок чого, саме з його вини виникла заборгованість. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правила нарахування пені за заборгованість по сплаті аліментів підтверджені Постановою Верховного Суду від 25.04.2018 року (справа № 572/1762/15-ц). Так, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Відповідно до постанови Верховного Суду від 19 січня 2022 року в справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21) у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (абзац 1 частини першої статті 196 СК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)». Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця. Досліджуючи наданий позивачкою розрахунок, суд вважає, що нарахування пені за березень 2024 року здійснений безпідставно, оскільки нарахування неустойки (пені) повинно відбуватись від дня прострочення сплати аліментів, тобто з 01 квітня 2024 року, як про це прямо зазначає ч. 1 ст. 196 СК України. Отже сума неустойки (пені) за період з 01 квітня 2024 року по 22 червня 2024 року, саме який визначила позивачка в позовній заяві, становить 7927,98 грн., а не як вказала позивачка 46\~328,56 гривень. Згідно ч.1 ст.196 СК України розмір пені, що підлягає стягненню з боржника, не може перевищувати 100 відсотків заборгованості аліментів, в даному випадку сума не перевищує розміру заборгованості по аліментам. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для стягнення із [PERSON] неустойки (пені) за прострочення по сплаті аліментів у розмірі 7927,98 гривень. Таким чином, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за несплату аліментів підлягає частковому задоволенню. Позивачка [PERSON] від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому, відповідно до положень частини 1 ст. 142 ЦПК України,\~судовий збір в сумі 1\~211,20 гривень підлягає стягненню на користь держави з відповідача [PERSON] .. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає про наступне. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем не надано копії договору про надання правової допомоги, копії акту виконаних робіт до Договору та копії квитанції, що підтверджувало б понесені позивачем витрати на правову допомогу на суму 5\~000,00 гривень. Суд вважає, що позивачем не доведена сума витрат на правову допомогу, тому, вона не підлягає відшкодуванню. На підставі ст.ст.194, 196 СК України,

Outcome: partial