Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі - позивач), звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором № 3454257 від 07.06.2021 в розмірі 8003 грн 00 коп. В обґрунтування позову зазначено, що 07.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілаон» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту №3454257 через особистий кабінет на офіційному веб-сайті «ТзОВ «Мілоан», з використанням одноразового ідентифікатора в якості підпису, шляхом подання заявки на отримання кредиту. Таким чином, відповідач уклав Договір про споживчий кредит з ТзОВ «Мілоан» та отримав кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 2000 грн. Кредитні зобов`язання відповідачем належним чином виконані не були, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 8003 грн., а саме: 2000 грн заборгованість за тілом кредиту; 6003 заборгованість за відсотками; 0 грн заборгованість за комісійними винагородами. У подальшому, 13.09.2021 між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 07Т, відповідно до умов якого ТзОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги до відповідача за кредитним договором № 3454257 від 07.06.2021. Позивачем на адресу [PERSON] було направлено повідомлення про відступлення йому права вимоги від ТзОВ «Мілоан» з інформацією про порядок погашення заборгованості за вищезгаданим кредитним договором, проте позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит, у строки, передбачені договором. Крім того, позивачем понесено судові витрати, які складаються зі сплаченого ним судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду 20.03.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У судові засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судові засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, клопотань чи заяв до суду не подав, не повідомив суд про причини неявки. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. Ухвалою від 20.05.2025 вирішено здійснювати заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 07 червня 2021 року [PERSON] з ТОВ «Мілоан» уклав Договір про споживчий кредит №3454257, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п.1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Сума (загальний розмір) кредиту становить 2000 грн у валюті: Українські гривні (пункт 1.2 договору). Сторони домовились, що кредит надається строком на 15 днів з 07.06.2021 року (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 22.06.2021 року (пункти 1.3, 1.4 договору). Пунктом 1.5 договору передбачено, що загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту), складають 3,00 грн. в грошовому виразі та 4,00 відсотків річних у процентному значенні, і включає в себе складові, визначені у пунктах 1.5.1-1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 2003 гривень. Комісія за надання кредиту: 0 грн, яка нараховується за ставкою 0 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 3,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (пункт 1.6 Договору). Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору (пункт 1.7). Відповідно до п. 2.3.1 Продовження вказаного в п. 1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах. Пунктом 2.3.1.1. Договору передбачено порядок пролонгації на пільгових умовах: Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі\~Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства (далі Сайт Товариства) і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. За п. 2.3.1.2. Договору Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах (а.с.26-31). 13 вересня 2021 року ТОВ «Діджи Фінанс» (фактор) та ТОВ «Мілоан» (клієнт) уклали договір відступлення прав вимоги №07Т, за яким клієнт відступив фактору за плату права, зазначені у відповідному реєстрі, серед яких права вимоги за кредитним договором №3440529 від 06.03.2021 року (а.с.16-22). Статтею 626 ЦК України\~визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). За змістом положень\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положеннями ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 07.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] в електронній формі укладено кредитний договір № 3454257. На підставі пункту 1.2, 1.3, 1.4 договору\~сума кредиту становить 2000 грн. Кредит надається строком на 15 днів з 07.06.2021. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 22.06.2021. Відповідно до пунктів 1.5.1, 1.5.2, 1.6 договору комісія за надання кредиту 0 грн, яка нараховується за ставкою 0 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 3,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Стандартна (базова) процента ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Аналогічна інформація міститься в паспорті споживчого кредиту № 3454257 від 07.06.2021 року, де, серед іншого, також вказані надані позичальником згоди, процес оформлення та розгляду заяви, прийняті рішення по заяві та погоджені умови кредитування ( а.с. 31). Пунктами 2.3, 2.3.1., 2.3.2 передбачено пролонгацію договору кредиту. Пунктом 2.4 визначено умови повернення кредиту. Відповідно до платіжного доручення № 48184026 від 07.06.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» перераховано на картковий рахунок [PERSON] кошти в сумі 2000 грн (а.с.33). Із розрахунку ТОВ «Мілоан» вбачається, що нарахування процентів за користування кредитом відбувалися відповідно до умов договору, а саме 15 днів кредитування (до 22.06.2021) нараховувалися за ставкою 0,01 % за кожен день та 60 днів користування кредитом (на умовах пролонгації) - 5 % (а.с.14). 13 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги № 07Т (а.с.16-22). Сплата за договором відступлення прав вимоги підтверджена платіжними інструкціями (а.с.37-44). Із витягу з додатку до договору факторингу № 07Т від 13.09.2021 вбачається, що право вимоги за кредитним договором №3454257, укладеним між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] 07.06.2021, перейшло до ТзОВ «Діджи Фінанс» (а.с.13). Залишок боргу становить: за кредитом -2000 грн, відсотками - 6003 грн, за комісією - 0 грн. Із матеріалів справи встановлено, що представником позивача на адресу відповідача направлялась досудова вимога від 27.09.2023 щодо сплати вказаної заборгованості (а.с. 34-35), однак, ураховуючи подальше пред`явлення позову, заборгованість в добровільному порядку не погашена. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору споживчого кредиту №33454257 від 07.06.2021. Зазначений договір недійсним не визнано. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному\~статтею 204 ЦК України. Таким чином, за встановлених обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність договору споживчого кредиту №33454257 від 07.06.2021 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан». Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. За змістом частини першої\~статті 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою\~статті 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1\~ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Вирішуючи питання щодо розміру нарахованих процентів за користування кредитом суд бере до уваги наступні обставини. Із аналізу копії відомостей про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан» за кредитним договором, вбачається, що з дня видачі кредиту 07.06.2021 до дня завершення строку кредитування 22.06.2021, нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалось на підставі п. 1.5.2 договору про споживчий кредит, а з 23.06.2021 до 21.08.2021 - підставі п. 1.6 кредитного договору. Зважаючи на те, що відповідач не оспорював, що станом на 22.06.2021, тобто після завершення строку кредитування, прострочив виконання грошового зобов`язання, суд доходить висновку, що позивач набув право нарахувати та стягнути проценти з відповідача на підставі ч. 2\~ст. 625 ЦК України та пункту 2.3.1.2 Кредитного договору, за умовами, визначеними п. 1.6 кредитного договору. Позивач нараховував відсотки за користування кредитом відповідно до умов укладеного договору: в межах 15-денного строку договору в розмірі 0,01 % за кожен день, згодом в межах строку пролонгованого договору на умовах п.2.3.1.2 Договору в розмірі 5% за кожен день. За таких обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню повністю, а саме наявні підстави для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи фінанс» суми заборгованості за кредитним договором №3454257 від 07.06.2021 у сумі 8003 грн, з яких 2000 грн заборгованість за тілом кредиту, 6003 грн заборгованість за відсотками. Беручи до уваги те, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували розрахунок заборгованості, як і не надав доказів належного виконання ним умов кредитного договору, суд, перевіривши зазначений розрахунок, вважає його обгрунтованим. Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що сума заборгованості в сумі 8003 грн підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 2422,42 грн. Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як вбачається з матеріалів справи, 12.02.2025 між позивачем та Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» укладено Договір про надання правової допомоги №01/11 (а.с.23-25). Відповідно до Детального опису та Акту прийому-передачі наданих послуг від 19.02.2025 до вказаного Договору, позивач отримав від адвоката наступні послуги: правовий аналіз обставин спірних правовідносин 1.5 год., вартість - 1500 грн.; складання позовної заяви 2 год., вартість - 2000 грн.; формування додатків 0,5 год., вартість 500 грн, всього 4000 грн (а.с.10, 15) Разом з цим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 4 000 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат. Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. При цьому, вартість послуг зі збору та аналізу доказів, складання позовної заяви та подання її до суду, а також витрачений на вказані послуги час, є очевидно завищеними та такими, що не відповідають складності виконаних адвокатом робіт. Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Враховуючи викладене, з урахуванням складності справи, виконаної адвокатом роботи,

Outcome: approved