Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою до зацікавленої особи Головного Управління Пенсійного Фонду України в Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення В обґрунтування заявлених вимог заявник [PERSON] посилається на те, що він, [PERSON] при народженні отримав ім`я [PERSON] . В січні місяці 2002 року він змінив своє ім`я з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Однак, в свідоцтві була допущена описка, замість імені « [PERSON] » у вказаному свідоцтві помилково зазначено « [PERSON] ». Коли заявник досяг віку виходу на пенсію, він звернувся до Пенсійного фонду України по місту Києву за призначенням йому пенсійного забезпечення з відповідною заявою. Копія заяви про виплату пенсій або грошової допомоги додається. Але в призначенні пенсії за віком йому було відмовлено. У відповіді ГУ ПФУ в м. Києві №143550004819 від 31.01.2025 року заявнику було повідомлено, що «до уваги не взято архівну довідку від 21.01.2025р. №004-90 (ім`я не відповідає свідоцтву про переміну ПІБ від 29.01.2002р. №015175). Враховуючи вищевикладене, гр. [PERSON] відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу». Встановлення вищезазначених фактів необхідно заявнику для призначення пенсій за віком. Іншого позасудового шляху вирішення свого питання він не має. Ухвалою суду від 01.04.2025р. відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами окремого провадження. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, надав письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представник зацікавленої особи - Головного Управління Пенсійного Фонду України в Київській області - у судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, надав письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги просив вирішити відповідно до вимог діючого законодавства. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд може встановлювати факти належності документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, в тому числі трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. У порядку окремого провадження суд розглядає цивільні справи на підтвердження наявності юридичних фактів, що мають значення для створення умов здійснення особою особистих немайнових чи майнових прав відповідно до ст. 293 ЦПК України. Встановлення факту належності зазначених заявником документів має для неї юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації права на пенсійне забезпечення. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в м. Київ. На даний час заявник проживає в м. Березань, Броварського району Київської області (а.с. 9-12). 24.01.2025року, досягнувши пенсійного віку, заявник звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Київській області з заявою про призначення пенсії (а.с. 5) . Рішенням ГУ УПФУ у Київській області від 31.01.2025рку № 143550004819 заявнику відмовлено у призначенні пенсії за віком тому, що до трудового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1982р.по 25.06.1988р. ( перетинається з періодом проходження військової служби); період роботи з 01.07.1996р. по 25.03.1997р. ( відсутні накази про прийняття, звільнення); період роботи з 05.07.1997р. по 22.04.1997р. ( дата наказу не відповідає періоду звільнення). До уваги не взято архівну довідку від 21.01.2025р. № 004-90 ( імя не відповідає свідоцтву про переміну ПІБ від 29.01.2020р. № 015175) ( а.с. 6). Архівна довідка Національного Університету Міністерства Освіти і Науки України № 004-90 від 21.01.2025р. видана на ім`я « [PERSON] », в підтвердження його навчання в Київському державному інституті фізичної культури . Диплом видано на ім`я « [PERSON] » (а.с. 7 -9). В той же час, відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] від 29.01.2002р., [PERSON] , [INFO] , перемінив ім`я на « [PERSON] » (а.с. 4). Згідно паспорта серії [NUMBER] , виданого 08 лютого 2002 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в Київській області, правильним прізвищем, ім`ям та по-батькові заявника є « [PERSON] » (а.с. 10-11). Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз`яснення п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про становлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про становлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не стільки саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Також, відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про відсутність підстав ставити під сумнів належність вищевказаної архівної довідки та диплому заявникові. Допущені у документі невідповідності є перешкодою реалізації заявником права на призначення пенсії. За таких обставин суд вважає, що заявлені вимоги в цій частині є обґрунтованими, доведеними доказами по справі, такими, що спрямовані на створення умов для здійснення прав заявника, а тому такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 7ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved