Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою, в якій просить визнати [PERSON] безвісно відсутньою. Свої вимоги мотивує тим, що між ним та [PERSON] 06 липня 2013 року був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . На початку повномасштабної військової агресії рф проти України в лютому 2022 року [PERSON] разом з донькою та своєю матір`ю [PERSON] поїхали з території України спочатку до Угорщини, а приблизно в середині березня 2022 року поїхали в Норвегію, де отримали тимчасовий статус колективного захисту на приватному тимчасовому поселенні. Вперше вони приїхали в Україну у жовтні 2022 року, проте через перші масштабні ракетні обстріли м. Києва, вони знову покинули Україну. Свій наступний візит в м. Київ дружина з донькою та тещею здійснили в липні 2023 року на декілька тижнів. На початку серпня 2023 року через кілька днів після їх повернення з України до Норвегії, теща зателефонувала йому та повідомила про те, що [PERSON] вийшла з дому та не повернулась. Мобільний телефон, яким вона користувалась, остання залишила, коли зникла безвісті. Будь-який зв`язок з дружиною втрачено. Вона ні разу не телефонувала ні йому, ні тещі, не писала листів, не повідомила іншим способом про місце свого перебування. Він з тещею прийняв рішення про те, що вона з його донькою залишаються в Норвегії через небезпеку перебування в Україні. Крім того, донька пішла до школи в Норвегії, теща має змогу доглядати за дитиною. З метою встановлення місцезнаходження дружини він направляв звернення до посольства України в Королівстві Норвегія та до посольства Королівства Норвегії в Україні. У відповідях посольств зазначено, що [PERSON] на обліку у них не перебуває та йому рекомендовано звернутися до норвезької поліції. Норвезька поліція проінформувала про те, що перевіривши їх системи, вони не мають жодної інформації про його дружину. Визнання [PERSON] безвісно відсутньою необхідно для самостійного виховання та утримання дитини, яка знаходиться закордоном. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року справу передано за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області. Постановою Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року скасовано та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 лютого 2025 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 лютого 2025 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 лютого 2025 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 лютого 2025 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 лютого 2025 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Заявник у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про її місце перебування. Судом встановлено, що заявник є чоловіком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб. У [PERSON] та [PERSON] . [INFO] народилась донька [PERSON] . З заяви вбачається, що На початку повномасштабної військової агресії рф проти України в лютому 2022 року [PERSON] разом з донькою та своєю матір`ю [PERSON] поїхали з території України спочатку до Угорщини, а приблизно в середині березня 2022 року поїхали в Норвегію, де отримали тимчасовий статус колективного захисту на приватному тимчасовому поселенні. Вперше вони приїхали в Україну у жовтні 2022 року, проте через перші масштабні ракетні обстріли м. Києва, вони знову покинули Україну. Свій наступний візит в м. Київ дружина з донькою та тещею здійснили в липні 2023 року на декілька тижнів. На початку серпня 2023 року через кілька днів після їх повернення з України до Норвегії, теща зателефонувала йому та повідомила про те, що [PERSON] вийшла з дому та не повернулась. Мобільний телефон, яким вона користувалась, остання залишила, коли зникла безвісті. Будь-який зв`язок з дружиною втрачено. Вона ні разу не телефонувала ні йому, ні тещі, не писала листів, не повідомила іншим способом про місце свого перебування. Заявник на підтвердження зазначених обставин посилається на письмові докази. З метою встановлення місцезнаходження дружини заявник направляв звернення до посольства України в Королівстві Норвегія та до посольства Королівства Норвегії в Україні. У відповідях посольств зазначено, що [PERSON] на обліку у них не перебуває та йому рекомендовано звернутися до норвезької поліції. Крім того, заявник направляв запити до Департаменту консульської служби, Служби розшуку Норвезького Червоного Хреста. Департамент консульської служби відповів листом про залишення запиту без відповіді, оскільки така відповідь заявнику була надана посольством. Служба розшуку Норвезького Червоного Хреста повідомила про те, що вони займаються пошуковими справами лише тих, хто постраждав від міжнародних збройних конфліктів, та не може заміняти роботу органів державної влади. Норвезька поліція проінформувала заявника про те, що перевіривши їх системи, вони не мають жодної інформації про його дружину. З відповіді Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві від 17 червня 2024 року вбачається, що у серпні 2023 року [PERSON] перетнула кордон України та по теперішній час на території України не перебуває. З метою розшуку [PERSON] рекомендовано звернутись до компетентних органів країни, де на даний час остання перебуває. У матеріалах справи міститься довідка ОСББ «Воробйова 13Е» від 12 серпня 2024 року, з якої встановлено, що [PERSON] дійсно не проживає з 04 серпня 2023 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] . Зазначене підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 12 серпня 2024 року. З нотаріально посвідченої заяви [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вони стверджують, що [PERSON] фактично не проживає в квартирі [ADDRESS] , починаючи з 04 серпня 2023 року та по теперішній час. Зазначене підтверджується актом про не проживання особи від 14 серпня 2024 року та довідкою КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» від 14 серпня 2024 року. Судом витребовувалась інформація від Державної прикордонної служби України про те, чи перетинала [PERSON] , [INFO] , громадянка України, кордон за період з 01 вересня 2023 року до 03 лютого 2025 року. З відповіді Державної прикордонної служби України від 03 березня 2025 року вбачається, що відомостей про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України у період з 01 вересня 2023 року до 03 лютого 2025 року [PERSON] в базі даних не виявлено. Згідно з відповіддю на запит суду ОСББ «Воробйова 13-Е» від 14 березня 2025 року [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] , з будь-якими заявами особисто або через уповноваженого представника до ОСББ «Воробйова 13-Е» не зверталась. З відповіді КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» від 07 квітня 2025 року вбачається, що [PERSON] з будь-якими заявами до житлово-експлуатаційної дільниці № 901 не зверталась. З відповіді Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві від 11 квітня 2025 року вбачається, що під час моніторингу інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» встановлено, що 14 жовтня 2022 року о 19 годині 10 хвилин на спецлінію «102» на дійшло повідомлення від [PERSON] про те, що за адресою: [ADDRESS] в небі заявник бачить як щось моргає зеленим та червоним кольором, можливо дрон. Інших заяв та звернень від [PERSON] до та Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві не надходило. Вбачається, що місце можливого проживання [PERSON] нікому не відомо. З огляду на наведене, суд приходить до висновку за можливе визнати [PERSON] безвісно відсутньою, оскільки вона відсутня в місці свого останнього проживання більше одного року і до цього часу відомості про місце її фактичного перебування не отримані, що дає суду підстави для задоволення заяви [PERSON] .

Outcome: approved