Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-20 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася в суд із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно (житловий будинок, земельні ділянки та право на завершення приватизації земельної ділянки). В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина. Позивачка є спадкоємцем її майна за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно та завершити приватизацію земельної ділянки. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні. Відповідач Буська міська рада Золочівського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив до суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутності представника. Запити до державного нотаріуса здійснювалися неодноразово, проте відповіді не надходили, а тому суд розглянув справу на підставі наявних матеріалів, що відповідають положенням ч. 3 ст. 211, ч. 4 ст. 223 ЦПК України. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.08.2005 року, виданим Соколівською сільською радою, підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] . Той факт, що [PERSON] доводиться позивачці [PERSON] матір`ю, - підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та витягом з ДРАЦС щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00011244719 від 23.10.2012 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на: житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 1,2043 га з кадастровим номером: 4620685300:07:001:0037, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Буської міської ради (колишньої Соколівської сільської ради); право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,20 га для будівництва та обслуговування житлово будинку господарських будівель та споруд та земельної ділянки площею 0,37 га\~для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані\~ на території Буської міської ради (колишньої Соколівської сільської ради). Згідно Технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого ФОП [PERSON] від 31.10.2024 року вбачається, що житловий будинок 1959 року побудови, загальною площею 59,2 кв.м. придатний для проживання, відповідає технічним нормам побудови, інвентаризаційна вартість будинку становить 74 225,00 грн. Належність спадкового житлового будинку [PERSON] підтверджується довідкою від 10.10.2024 року № 276, виданою Соколівським старостинським округом. Право власності на земельну ділянку площею 1,2043 га підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 033321 від 17.03.2000 року. Згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 23.12.2024 року земельна ділянка площею 1,2043 га має кадастровий номер 4620685300:07:001:0037 Належність земельних ділянок площею 0,20 га та площею 0,37 га [PERSON] підтверджується Архівним витягом, виданим Золочівською РДА від 02.10.2024 року на підставі ухвали Соколівської сільської ради від 17.10.1993 року про приватизацію земельних ділянок, що знаходяться в користуванні громадян Соколянської сільської ради, якою вирішено передати безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,20 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельну ділянку площею 0,37 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані на території Буської міської ради (колишньої Соколівської сільської ради). Довідкою від 10.10.2024 року № 275, виданою Соколівським старостинським округом підтверджується, що [PERSON] , яка померла [INFO] до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з померлою на день смерті проживали та були зареєстровані: [PERSON] (дочка- позивачка), [PERSON] (зять), [PERSON] (онука), [PERSON] (онук), [PERSON] (онук), [PERSON] (онук), а тому згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивачка прийняла спадщину після смерті матері. Відповідно до ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права. Норма\~ст.\~316\~ЦК України\~визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1217\~ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Нормою ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень ст.\~1258\~ЦК України спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Частина 1 ст.\~1225\~ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 15 розділу Х\~«Перехідні положення»\~ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Оскільки позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом і прийняла спадщину, а тому вважається, що позивачка набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали спадкодавцю, на підставі статей 1216 та 1218 ЦК України. До складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення. Згідно з пунктом "г" частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Частиною першою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, що передбачено пунктом "а" частини третьої статті 152 ЗК України. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачений у статті 118 ЗК України. Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації (стаття 125 ЗК України). Відповідно до абзацу 2 пункту 1\~розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Частиною другою\~статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З огляду на наведені норми закону, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої\~статті 152 ЗК України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права у порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, провадження 14-652цс18, у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17, від 29 серпня 2019 року у справі № 554/1195/17 від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17, що свідчить про сталість судової практики у вирішенні питання права на завершення приватизації земельної ділянки. Таким чином, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкоємцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації. З урахуванням встановлених обставин, враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд дійшов висновку про те, що наявні правові підстави для визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом права на завершення приватизації спірною земельної ділянки. Вищенаведене також узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23 листопада 2022 року у справі № 692/769/21 (провадження № 61-6245св22). Статтею 1216\~ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно (земельні ділянки та житловий будинок), які належали померлої [PERSON] на праві приватної власності, а також визнати право власності на завершення приватизації та реєстрації прав власності на спірну земельну ділянку, яку за життя розпочала [PERSON] проте не встигла завершити у зав`язку зі смертю. Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved