Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 010/41946/82/1108860 від 31.05.2021 в сумі 61138,66 грн., а також судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 1400,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що 31.05.2021 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та клієнтом [PERSON] укладено Заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/41946/82/1108860, відповідно до якого банк відкрив картковий рахунок клієнту та надав послугу споживчого кредиту у формі кредитування рахунків, під яким розуміються грошові кошти, що надаються клієнту на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, розмір кредиту на дату початку кредитування становив 10000,00 грн. з максимальним лімітом в межах якого встановлюється поточний ліміт, який відповідно до умов Кредитного договору становить 500000,00 грн. Відповідно до умов кредитного договору, здати встановлення (зміни) поточного ліміту клієнт має право отримати, а банк зобов?язаний за умови відсутності (недостатності) коштів на КР надати клієнту в межах поточного ліміту кошти кредит, а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на КР одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних (видаткових) операцій за КР із здійсненням банком договірного списання коштів кредиту з КР у визначених договором випадках, виконанні банком інших операцій за КР відповідно до умов Договору. Строк кредиту сукупність періодів, протягом яких банк визначає поточний ліміт відповідно до пункту 3 Заяви та протягом якого клієнт має право користуватися кредитом. Строк кредиту становить 48 місяців, що починається здати встановлення поточного ліміту. Відповідно датою початку кредитування є 31.05.2021, з кінцевим терміном повного погашення кредиту до 31.05.2025. Факт надання банком позичальнику кредитних грошових коштів відповідно до умов кредитного договору № 010/41946/82/1108860 від 31.05.2021\~підтверджується копію виписки по рахунку, що підтверджує початок користування кредитом. Таким чином, банк виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором, надавши останньому кредит в сумі та на умовах, передбачених кредитним договором. Відповідно до умов кредитного договору, проценти (за користування кредитом), в тому числі за користування недозволеним овердрафтом процентна ставка фіксована, становить 48,0 % річних. Про те, всупереч умовам кредитного договору, позичальник припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору.\~ 20.12.2022\~АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» Укладено договір про відступлення прав вимоги №114/2-57-F, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20.12.2022\~ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» набуло права грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у тому числі і за кредитним договором № 010/41946/82/1108860 від 31.05.2021\~укладений між позичальником та АТ «Райффайзен Банк», сума заборгованості за яким становить: 61138,66 грн., з яких:\~ ?49000,00 грн. - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом;\~ ?10595,70 грн. - сума заборгованості за недозволеним овердрафтом;\~ ?1542,96 грн. - сума заборгованості за відсотками. Після відступлення позичальнику права грошової вимоги до відповідача, останнім не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок нового кредитора. Враховуючи все вищенаведене, у відповідача виникло зобов`язання за кредитним договором та існує перед позивачем заборгованість, розмір, структура і порядок обчислення якої вказано у розрахунку заборгованості, що є додатком до цього позову. Зокрема, станом на дату відступлення заборгованість за кредитним договором складає: 61138,66 грн. Позивач (новий кредитор) направив відповідачу досудову вимогу про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором. Проте, станом на дату подачі позову вказана досудова вимога відповідачем не виконана, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з даною позовною заявою.\~ Ухвалою суду\~від 06.12.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Даною ухвалою суду сторонам по справі надано строки на подання процесуальних документів. 06.02.2025 представником відповідача, адвокатом Супруном Л.В. подано до суду відзив на позовну заяву в якому останній просив частково задовольнити позовні вимоги позивача вказані у позові, про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 10000,00 грн.\~ В обґрунтування відзиву представник відповідача здійснив посилання на сам позов та пункти кредитного договору і зазначив, що відповідач вважає, що позовні вимоги наведені у позові є обґрунтованими не в повному обсязі та такими, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав, зокрема, що підписання анкети заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не може бути договором приєднання. Правила надання банківських послуг та тарифи мають мінливий характер, тому визначити яка саме редакція правил та тарифів діяла на момент підписання заяви є нереальним. Наслідком не додержання письмової форми кредитного договору є неможливість погодження ціни договору. Не повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк, покладає на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Отже, підписання анкети - заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені за не виконання кредитного договору, оскільки така анкета - заява не може розцінюватися, як стандартна типова форма кредитного договору. Представником відповідача зазначено що дійсно 31.05.2021\~укладено вищезазначену Заяву про відкриття карткового рахунку та\~\~надання кредиту «Кредитна картка». Укладення кредитного договору було здійснено лише шляхом підписання відповідачем Додатку до Заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди №PDV2-1513124 від 26.05.2016, Заява про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/41946/82/1108860. Самі Правила, які розміщені на сайті первісного кредитора та називаються «Правила банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк», відповідачем підписані не були. Детальні умови встановлення та зміни поточного ліміту кредиту передбачені\~\~пунктами Правил. Порядок та умови погашення іншої заборгованості за кредитом в тому числі недозволеного овердрафту визначається пунктами Правил. Отриманий кредит відповідач вважає споживчим, так як отримав його не для здійснення комерційної діяльності, а для задоволення особистих потреб. Для користування кредитним договором банком видано кредитну карту. У 2021р. після укладення договору з АТ «Райффайзен банк Аваль» відповідачу надано кредитний ліміт в розмірі 10000,00 грн. Згодом кредитний ліміт було збільшено до значень, які відповідач вже не пам?ятає. Проти підняття кредитного ліміту відповідач не заперечував та частинами знімав отримані кошти. Точну суму коштів, яку відповідачем було знято та повернуто останній вказати не може. Відповідач постійно сплачував отриманий ним кредит та відсотки за його користування, що підтверджується поданою позивачем випискою по рахунку. Але з часом відповідач помітив, що обов`язкові платежі та відсотки занадто великі та йому все важче їх сплачувати. У відповідача виникло переконання, що умови користування кредитом були змінені банком, а саме відсотки за сплату кредитом та інші обов`язкові платежі, які відрізняються від тих, що були вказані у Додатку до Заяви про акцепт публічної пропозиції/Угоди №PDV2-1513124 від 26.05.2016, Заява про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/41946/82/1108860 та Правилах, які розміщені на сайті.\~\~Але розібратися в цьому у [PERSON] і не було можливості через відсутність відповідної освіти та знань. Крім того, до відповідача, як йому здавалося, почали застосовувати штрафні санкції. Разом із поданим позовом, позивачем подано копію Додатку до Заяви про акцепт публічної пропозиції/Угоди №PDV2-1513124 від 26.05.2016, Заява про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/41946/82/1108860. Підписану відповідачем копію Правил, на даний час, має назву «Правила банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк» до позову додано не було. Відповідачу відомо, що вище вказані Правила первісний кредитор і до цих пір розміщує на своєму офіційному сайті, зміст яких періодично змінюється. Відповідач вважає, що вказані позивачем правила, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою частиною кредитного договору щодо порядку погашення заборгованості за кредитом, будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, так як вони не підписані відповідачем та не визнаються ним, як позичальником, а також через те, що ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку Додатку до заяви про акцепт публічної пропозиції/Угоди №PDV2-1513124 від 26.05.2016, Заява про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/41946/82/1108860, який безпосередньо підписано відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття ним як позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Крім того, відповідач вважає за неможливе застосовувати до спірних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки Правила, що розміщені на офіційному сайті первісного кредитора неодноразово змінювалися самим АТ «Райффайзен Банк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду і сказаним позовом, тобто первісний кредитор міг щось додати або неодноразове вносити зміни створювати будь-які реакції, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді іншу ціну договору, окрім 10000,00 грн. Не обумовлено порядок погашення заборгованості за кредитом, зміну правил користування договором та тарифів за кредитним договором (кредитного ліміту), а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Відповідач визнає заборгованість у розмірі 10000,00 грн., тобто суму, яка була узгоджена первісним кредитором та відповідачем, як розмір поточного ліміту на дату початку кредитування, ця сума була зазначена у вище вказаному Додатку до Заяви про акцепт публічної пропозиції/Угоди. Представник відповідача у даному відзиві посилався також на п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та зазначив, що відповідач з серпня\~2024\~призваний до лав з ЗСУ з метою участі у захисті безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресію російської федерації проти України та проходить службу у військовій частині, останні є учасником бойових дій. Тож, відповідач вважає, що позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості за відсотками в розмірі\~1542,96 грн. не підлягають задоволенню. До відзиву додано копію довідки ВЛК від 23.10.2024 № 650 та копію посвідчення\~УБД виданого [PERSON] . Представником позивача подано відповідь на відзив у якій останній просив дану позовну заяву ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування зазначив, що аргументи викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву не відповідають дійсності та не спростовують докази наведені у позовній заяви. 31.05.2021 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем укладено Заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/41946/82/1108860, відповідно до якого банк відкрив картковий рахунок клієнту та надав послугу споживчого кредиту у формі кредитування рахунку, під яким розуміються грошові кошти, що надаються клієнту на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника, розмір кредиту на дату початку кредитування становив 10000,00 грн. з максимальним лімітом в межах якого встановлюється поточний ліміт, який відповідно до умов Кредитного договору становить 500000,00 грн. Строк кредиту 48 місяців, що починається з дати встановлення (зміни) поточного ліміту. Відповідно до умов Кредитного договору, проценти (за користування кредитом), в т.ч. за користування недозволеним овердрафтом- процентна ставка фіксована, становить 48,0% річних. Під час укладення договору про надання споживчого кредиту відповідач був ознайомлений зі змістом договору, про що свідчить його підпис; у подальшому погашав кредитну заборгованість протягом тривалого часу; не звертався до банку щодо роз`яснень положень договору чи надання іншої інформації з приводу виконання зобов`язань і не заявляв про те, що йому незрозумілі умови кредитного договору. Уклавши цей договір, позичальник своїм підписом засвідчує факт та згоду з умовами договору, підтверджує свої права та обов`язки за цим договором і погоджується з ними, підтверджує свою здатність виконувати умови цього договору та що всі умови даного договору йому цілком зрозумілі і позичальник вважає їх справедливими по відношенню до нього, а також засвідчив, що перед укладенням договору отримав від банку інформаційний лист згідно з вимогами законодавства України, зокрема Закону України "Про захист прав споживачів". Отже, підписавши цей договір, а також додатки до нього, позивач тим самим підтвердив, що ознайомлений у письмовій формі з умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, зобов`язання пiд час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки, вapтocтi, видів та предметів cyпyтнix послуг, а також іншої інформації, надання якої вимагає чинне законодавство України, тобто виразив свою безумовну згоду з усіма його істотними умовами, що стосуються умов надання та повернення кредиту, і згоду на укладення договору не відкликав. Відповідно до наданої виписки по особистому рахунку відповідача вбачається, що відповідач здійснював дії направлені на погашення заборгованості, це свідчить про те, що відповідач усвідомлював форму оформлення кредитного договору, погодився з його умовами, отримав кредитні кошти та намагався сплатити кредит. Однак по невідомим позивачу обставинам відповідач перестав сплачувати заборгованість, що не є підставою для відмови в задоволені позовних вимог. Представником позивача зазначено, що виходячи з постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13 факт не вчинення жодних дій, щодо розірвання кредитних договорів, або визнання їх не дійсними тривалий час, а також користуванням кредитними коштами та сплати Відповідачем в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитними договорами є нічим іншим як визнання вище наведених кредитних договорів такими що укладені з досягненням всіх істотних умов, а також ПІДТВЕРДЖЕННЯМ ОТРИМАННЯМ ВСІХ БЛАГ ПЕРЕДБАЧЕНИХ Кредитними договорами. Також з цього приводу, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в Постанові від 10.09.2019 у справі № 916/2403/18 зазначає, що дії, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Тому незрозумілим є твердження відповідача щодо «Підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не може бути договором приєднання…неповідомлення споживача про умови кредитування…. і т.п.» з вищевикладеного прямо вбачається що відповідач підписав Кредитний договір в якому чітко прописані всі умови з якими він погодився. Щодо заборгованості за кредитним договором та зміни поточного ліміту представник позивача зазначає, що про періоди підвищення кредитного ліміту зазначається у детальному розрахунку заборгованості (графа примітки) та виписки по рахунку відповідача, зі всіма його складовими дата/сума. При підвищенні кредитного ліміту відповідач в повній мірі продовжував користуватися кредитними коштами, (це також відображено у виписці по рахунку та розрахунку заборгованості), чим прийняв всі умови та погодився на зміни щодо підвищення кредитного ліміту. Що у свою чергу відповідач не заперечує. Кредитний ліміт за кредитним договором №010/41946/82/1108860 на дату початку кредитування становив 10000,00 грн., з максимальним лімітом в межах якого встановлюється поточний ліміт, який відповідно до умов Кредитного договору становить 500000,00 грн. Доказів щодо оскарження окремих дій банку, або Кредитного договору в продовж користування кредитом Відповідачем не здійснювалось та доказів щодо цього не надано. На підтвердження заборгованості відповідача та видачу Кредитних коштів позивач додав до позову: копію виписки по рахунку відповідача та детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором. Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість за Кредитним договором № 010/41946/82/1108860 від 31.05.2021 станом на 16.06.2023 становить: 61138,66 грн., з яких: - 49000,00 грн. - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; - 10595,70 гривень - сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; - 1542,96 гривень сума заборгованості за відсотками. Розрахунок заборгованості та нарахована процентна ставка повністю розрахована з урахування умов кредитного договору та здійснювалась уповноваженою на це особою, яка має відповідну освіту та знання у даній галузі. Відповідачем заборгованість за кредитним договором у розмірі 61138,66 грн., жодними належними та допустимими доказами не спростована. Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, яким суди дали оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, неодноразово направляв до суду клопотання про здійснення розгляду справи за відсутності представника ТОВ "ФК "СІТІ ФІНАНС". Представником відповідача подано до суду заяву в якій останній просив у зв`язку із його незадовільним станом здоров`я та перебуванням на лікуванні, розгляд даної цивільної справи здійснити за його відсутності та відсутності відповідача. Заперечення на позовні вимоги, викладені у відзиві на позовну заяву підтримав повністю. Розгляд справи здійснюється на підставі ст.279 ЦПК України\~в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, з`ясувавши всі обставини на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить наступних висновків. Відповідно до статей 525, 526, 527, 530, 625 ЦК України: одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ч.1 ст.1054 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що 31.05.2021 року відповідач ознайомився з паспортом споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка». Паспорт споживчого кредиту, є тією інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), викладений у формі відповідно до Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування». 31.05.2021 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] підписано Додаток до Заяви про акцепт публічної пропозиції/Угоди №PDV2-1513124 від 26.05.2016, Заява про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/41946/82/1108860 (ти кредиту кредитування рахунку). Пунктом 1.3 зазначеної Заяви передбачено, що на умовах Заяви, з дати встановлення (зміни) поточного ліміту (далі дата початку кредитування) клієнт має право отримати, а банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) коштів на КР надати клієнту в межах поточного ліміту кошти (кредит), а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Кредит надається шляхом зарахування коштів кредита КР одночасно з ініціюванням клієнтам платіжних (випадкових) операцій за КР, зі здійсненням банком договірного списання коштів кредиту з КР у визначених договором випадках, виконанні банком інших операцій за КР відповідно до умов договору. Поточний ліміт встановлюється в межах максимального ліміту кредиту, який складає 500000,00 грн. (далі максимальний ліміт). Розмір поточного ліміту на дату підписання заяви становить 0,00 грн. та може бути змінений в порядку та на умовах, передбачених пунктом 3.1 Заяви. Розмір поточного ліміту на дату початку кредитування 10000,00 грн. (пункти 2.1-2.2.1 Заяви). Строк кредиту сукупність періодів, протягом яких банк визначає поточний ліміт відповідно до пункту 3 Заяви та протягом якого клієнт має право користуватися кредитом. Строк кредиту становить 48 місяців, що починається з дати встановлення (зміни) поточного ліміту (дати початку кредитування). (п.п. 2.3 Договору). Проценти - (за користування кредитом протягом строку кредиту та у разі неповернення клієнтом кредиту в останній день строку кредиту), в т.ч. за користування недозволеним овердрафтом процентна ставка фіксована 48,0 % річних; процентна ставка у разі неповернення клієнтом кредиту в останній день строку кредиту становить 48,0% річних, що передбачено п. 2.3 Договору. Пунктом 3.1 Договору зокрема передбачено, що на дату підписання Заяви та відкриття КР поточний ліміт становить 0,00 грн. Протягом 30 робочих днів з дати заяви, після відкриття КР банк може змінити розмір поточного ліміту до суми, зазначеної в пункті 2.2.1 Заяви, про що направляє клієнту SMS повідомлення на номер телефону, що наданий клієнтом при підписанні заяви або інший номер телефону, що наданий клієнтом в процесі обслуговування. Датою початку кредитування є дата направлення банком клієнту першого після підписання Заяви SMS повідомлення про встановлення (зміни) поточного ліміту. Банк повідомляє клієнта про розмір поточного ліміту в наступному періоді шляхом направлення клієнту SMS повідомлення. Також клієнт може дізнатися розмір поточного ліміту шляхом звернення до інформаційного центра та відділення банку. Банк відкриває клієнту картковий рахунок (далі КР) № [NUMBER] в гривні, випускає та надає клієнту ПК, а також забезпечує проведення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням ПК або її (їх) реквізитів відповідно до правил платіжних систем, правил та тарифів на ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб, що зазначено в п.7.1 Договору. Додатком №1 до Заяви № 010/41946/82/1108860 від 31.05.2021 року є умови видачі кредиту, які відображені у самому договорі, даний Додаток підписаний відповідачем. 31.01.2021 року відповідачу було видано платіжну картку № [NUMBER] , що стверджується розпискою про отримання картки, яку підписано відповідачем. Позивач до позову додано копію виписки по рахунку [PERSON] (дата відображення операції 31.05.2021- 16.06.2023. Даними виписки підтверджується факт користування кредитною карткою. Виписка з карткового рахунку відповідача вказує, що отриманою карткою відповідач активно користувався, грошові кошти використовувала для власних потреб в межах розміру встановленого на карту ліміту, здійснював розрахунки через термінали, здійснював погашення заборгованості за наданим кредитом, а отже, прийняв запропоновані банком умови щодо розміру кредитного ліміту. Виписка з банківського рахунку - це документ, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості про рух грошових коштів та має статус первинного документу. Відповідно до Постанови Національного банку №705 від 05.11.2014 р. "Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів", користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Таким чином, доказом фактів встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок, користування відповідачем кредитними коштами є виписка по рахунку, яка є належним доказом надання кредитних коштів. Відповідний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 20.10.2020 справа №456/3643/17 провадження № 61-9882 св20. З розрахунку заборгованості по картковому кредиту [PERSON] вбачається, що загальна сума заборгованості станом на 16.06.2023 р. становить 61138,66 грн., з яких:\~ ?49000,00 грн. - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом;\~ ?10595,70 грн. - сума заборгованості за недозволеним овердрафтом;\~ ?1542,96 грн. - сума заборгованості за відсотками. При цьому, даним розрахунком також відображено зміну кредитного ліміту та зазначену у цьому ж розрахунку суму заборгованості просить стягнути відповідач. 20 грудня 2022 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги № 114/2-57-F, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає за плату а ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20 грудня 2022 року та витягу з нього вбачається, що ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у т.ч. і за Кредитним договором укладеним з [PERSON] № 010/41946/82/1108860 у загальному розмірі 61138,66 грн. З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що АТ «Райффайзен Банк» в повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором № 010/41946/82/1108860 від 31 травня 2021 року, оскільки надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором. Пунктом 2.6 Заяви № 010/41946/82/1108860 від 31.05.2021 передбачено відступлення банком своїх прав. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. 27.06.2024 року позивач направив відповідачу досудову вимогу за вих. №1-107970, щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 010/41946/82/1108860 від 31 травня 2021 року у розмірі 61138,66 грн. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~\~договором є\~домовленість двох\~або більше\~сторін,\~спрямована на\~встановлення,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав та\~обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено,\~що \~договір\~є укладеним,\~якщо сторони\~досягли згоди\~з усіх\~істотних умов\~договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стаття 611\~ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України,\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно до ч.ч.1 - 2 ст. 10561 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Судом встановлено, що позивач, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] , просив, крім заборгованості за овердрафтом, стягнути з відповідача також і заборгованість за відсотками в розмірі 1542,96 грн. Представник відповідача у вищевказаному відзиві на позов зазначив, що відповідач з серпня\~2024\~призваний до лав з ЗСУ з метою участі у захисті безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресію російської федерації проти України та проходить службу у військовій частині, останні є учасником бойових дій. Тож, відповідач вважає, що позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості за відсотками в розмірі\~1542,96 грн. не підлягають задоволенню. В обґрунтування цього адвокат послався на п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та додав копію довідки ВЛК від 23.10.2024 № 650 (в якій зазначено, що [PERSON] призваний з серпня 2024) та копію посвідчення УБД\~від 25.12.2024 виданого [PERSON] . Положеннями п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Суд вважає вказані доводи відповідача необґрунтованими та такими, що не спростовують правомірності вимог позивача з огляду на таке. Вказана норма закону, на яку посилається відповідач, має цільове соціальне призначення і спрямована на захист інтересів військовослужбовців у період проходження ними військової служби, тобто чітко вказано часову межу дії пільги. Водночас, правова дія п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не поширюється на період, що передував призову на військову службу. Вбачається, що законодавець обмежив дію норми виключно періодом служби. Системний аналіз цієї норми свідчить про те, що законодавець не передбачив механізму зворотної дії в частині звільнення військовослужбовця від виконання зобов`язань, які виникли та були належним чином зафіксовані до початку проходження служби. Таку позицію підтверджує й положення ст. 58 Конституції України, згідно з яким Закон не має зворотньої дії в часі за винятком випадків, коли він пом`якшує або скасовує відповідальність особи, що у цій ситуації не має місця. З позову та доданих до нього документів судом встановлено, що позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 61138,66 грн. до якої входить сума зазначених вище відсотків, яка нарахована станом на 16.06.2023 р., при цьому відповідач був призваний на військову службу лише в серпні\~2024\~року, тоді як вся сума заборгованості, включно з нарахованими процентами, була сформована станом на 16 червня\~2023\~року, тобто до набуття відповідачем статусу військовослужбовця. Таким чином, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається відповідач, не можуть бути підставою для звільнення його від обов`язку сплати процентів, нарахованих до моменту його призову на військову службу. У зв`язку з наведеним, вимоги позивача про стягнення заборгованості, включаючи нараховані відсотки, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що Заявою № 010/41946/82/1108860\~від 31.05.2021\~ передбачено передбачено всі істотні умови договору, зокрема типи лімітів, проценти, розмір обов`язкового щомісячного платежу та ін. Докази того, що такий договір визнаний недійсним чи його дійсність оскаржується у судовому порядку, суду не надані, як не надано відповідачем інших доказів та контрозрахунків, також відповідачем частково визнанні позовні вимоги позивача та відповідачем підтверджено у відзиві, що він проти підняття кредитного ліміту не заперечував та частинами знімав отримані кошти. Таким чином, зваживши у сукупності подані позивачем докази по справі, суд дійшов висновку, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті в строк, визначений договором, що свідчить про порушення його прав.Тому, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позивачем позовної вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 61138,66 грн., у зв`язку з чим, позов слід задовольнити повністю. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд доходить наступного. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати : на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1-6\~ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, зокрема у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18. Представник позивача на обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав наступні копії документів, які знаходяться при матеріалах справи: - договір № 14/06/23 про надання правничої допомоги від 14.06.2023 року укладений між адвокатом Титаренком В.В. та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» разом з Додатком 1 до нього; - замовлення № 778 від 30.09.2024 до договору про надання правничої допомоги від 14.06.2023 № 14/06/23; - акт виконаних робіт (наданих послуг) від 30.09.2024 до замовлення № 778; - платіжна інструкція № 2369 від 02.10.2024, якою позивачем сплачено адвокату Титаренку В.В. 1400,00 грн. за послуги з правничої допомоги за замовлення № 778 до договору № 14/06/23 від 14.06.2023; - ордер про надання правничої допомоги від 20.11.2024 року; - свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю. Вказані докази підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 1400,00 грн. Суд доходить висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 1400 грн., при цьому судом враховується співмірність витрат складності справи, виконаних адвокатом роботі, витраченим часом адвоката на виконання робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на правову допомогу в розмірі 1400 гривень. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень\~статті 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено повністю, суд дійшов висновку, що судові витрати, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем в розмірі 3028,00 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача. При складенні повного рішення суд застосовує положення другого речення ч.5\~ст. 268 ЦПК України\~та, зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 у справі 1519/2-5034/11.

Outcome: approved