Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

26.03.2025 р. до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла вказана позовна заява. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 203 864,73 грн., відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 27.01.2025 року, за період з 01.2018 року до 01.2025 року. 10 вересня 2009 року між позивачем та відповідачем, було укладено шлюб. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . 31.05.2012 року рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області по справі № 421/791/12 було вирішено шлюб між позивачем та відповідачем розірвати. 08.05.2012 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області було вирішено стягувати щомісячно з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 26.04.2012 року. Відповідно до Виконавчого листа № 2/421/296/12 виданого Криничанським районним судом Дніпропетровської області по справі № 421/894/12 від 08.05.2012 року було відкрито виконавче провадження № 42353520, дана інформація підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 05.03.2014 року. 09.01.2019 році між позивачкою та [PERSON] було укладено шлюб, у зв`язку з даною обставиною прізвище позивачки було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідач, [PERSON] , систематично не сплачував аліменти. За прострочення сплати аліментів виник борг у сумі 200 448, 17 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 10.12.2024 року. Загальна сума заборгованості за аліменти: 203 864,73 грн. Відповідно до частини 1 статті 196 Сімейного кодексу України (в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017\): У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Враховуючи, що розмір пені перевищує розмір заборгованості, стягненню підлягає пеня у розмірі такої заборгованості, тобто 203 864,73 грн. Позивач у судове засідання не з`явилася, представник позивача надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Судом встановлено, що відповідач по справі є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. 08.05.2012 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області було вирішено стягувати щомісячно з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 26.04.2012 року. Відповідно до Виконавчого листа № 2/421/296/12 виданого Криничанським районним судом Дніпропетровської області по справі № 421/894/12 від 08.05.2012 року було відкрито виконавче провадження № 42353520, дана інформація підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 05.03.2014 року. Відповідач [PERSON] , систематично не сплачував аліменти. За прострочення сплати аліментів виник борг у сумі 200 448, 17 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 10.12.2024 року. Загальна сума заборгованості за аліменти: 203 864,73 грн., за поданим позивачем розрахунком, який не оспорюється відповідачем. Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). Абзацом першим частини першої статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (частина друга статті 196 СК України). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положенняЦК Українисубсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першоїстатті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. УСК Українине передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Відповідно до ч. 1, 2ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Частинами 1, 3 статі 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.ч. 1,2,8 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Водночас суд враховує, що відповідач не скористався своїм правом довести відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Таким чином, підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 203 864,73 грн., відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 27.01.2025 року, за період з 01. 2018 року до 01.2025 року. Системно проаналізувавши приписи чинного законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач при подачі позову до суду звільнена від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 відсотка від ціни позову, а саме 2038,65 грн.

Outcome: approved