Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-21 00:00:00

14 жовтня 2024 року ООП Дивізійської сільської ради звернувся до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги, з урахуванням уточненої позовної заяви, поданої 12 грудня 2024 року, обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Батьком записаний [PERSON] (рік народження невідомий). Батьки дитини у шлюбі не перебували. [PERSON] перебуває на обліку у Службі у справах дітей Дивізійської сільської ради , як дитина залишена без батьківського піклування. 12 липня 2024 року до Служби у справах дітей Дивізійської сільської ради від рідної тітки дитини [PERSON] надійшла заява про залишення племінниці [PERSON] без батьківського піклування, матір [PERSON] з вересня 2023 року самоусунулася від виховання доньки та не допомагає матеріально, місце знаходження останньої невідоме, на зв`язок вона не виходить. Зі слів тітки батько дитини [PERSON] помер рік тому, матір дитини [PERSON] отримує відповідні виплати по втраті годувальника. [PERSON] виявила бажання тимчасово прийняти племінницю на утримання з подальшим встановленням опікунства. Зі слів дівчинки, її матір не телефонує близько року та не приїздить. Вона хоче залишитися біля тітки. Дитина не має засобів зв`язку з матір`ю та її місцезнаходження їй невідоме. 12 липня 2024 року [PERSON] тимчасово влаштовано до сім`ї рідної тітки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Службою у справах дітей Дивізійської сільської ради вжито ряд заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження/перебування [PERSON] . За наслідками було встановлено, що остання неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області. Згідно з листом вказаної сільської ради, [PERSON] охарактеризовано з негативного боку, як таку, що веде бродяжницький спосіб життя та зловживає спритними напоями. Провести обстеження її житлово-побутових умов не представилося можливим, оскільки остання, зі слів фахівця із соціальної роботи та поліцейського офіцера громади, проживала у гаражному кооперативі за адресою: [ADDRESS] , у період з 09-15 серпня 2024 року - відсутня, а будинок у занедбаному стані. Відповідно до характеристики, наданої КЗ «Йосипінський ліцей» Роздільнянського району Одеської області на ученицю 5 класу [PERSON] , її матір [PERSON] не приділяла дитині належної уваги у навчанні та вихованні, а з вересня 2023 року дівчинка була залишена матір`ю вдома сама. Згідно з характеристикою, наданою КЗ «Жовтоярська гімназія зі структурним підрозділом початкової школи» на ученицю [PERSON] , матір дівчинки навчанням дитини не цікавиться, із дитиною не спілкується. З класним керівником на зв`язок не виходить, на батьківські збори не з`являється. Враховуючи, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, позивач просить позбавити її батьківських прав щодо її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини на користь [PERSON] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) батька, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову. На підставі розпорядження в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області О.А.Дем`янової від 14 жовтня 2024 року № 529 справу передано на розгляд Саратському районному суду Одеської області. Згідно з ухвалою судді Саратського районного суду Одеської області Рязанової К.Ю. від 29 листопада 2024 року, позовну заяву залишено без руху, з наданням позивачу часу для усунення недоліків. 12 грудня 2024 року надійшла заява на усунення недоліків. Відповідно до ухвали судді Саратського районного суду Одеської області Рязанової К.В. від 16 грудня 2024 року справу передано до Татарбунарського районного суду для подальшого розгляду. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 січня 2025 року справу передано у провадження судді Татарбунарського районного суду Одеської області Луцюка В.О. Відповідно до ухвали судді від 14 січня 2025 року відкрито провадження у справі та розпочато підготовче провадження; відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву. Згідно з ухвалою суду від 15 квітня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання учасники справи не з`явилися. Від представника позивача Органу опіки та піклування Дивізійської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Молчанової К.С. надійшла письмова заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, проти заочного розгляду справи заперечень не мала. Представник третьої особи Служба у справах дітей Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Відповідачка про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації та останнім фактичним місцем проживання, яку повернуто з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» та через оголошення на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. Судом ухвалено про проведення судового засідання у відсутність учасників справи. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Між сторонами мають місце правовідносини щодо захисту інтересів малолітньої дитини, що регулюються Сімейним кодексом України. Позов про позбавлення батьківських прав позивачем обґрунтовується на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України. Відповідно до вказаної норми права мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Згідно з ч.1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] , громадянка України, та [PERSON] , громадянин України, є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується записами даних про батьків у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому повторно Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 02 червня 2021 року за актовим записом № 248, місце державної реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області (а.с. 29). 12 липня 2024 року від гр. [PERSON] на ім`я голови Органу опіки та піклування Дивізійської сільської ради В.А.Скалозуба надійшла заява, в якій остання повідомила, що [PERSON] , [INFO] , з 12 липня 2024 року перебуває у неї, оскільки матір дитини [PERSON] самоусунулася від виховання доньки та не допомагає матеріально. Місцезнаходження останньої невідомо, на зв`язок вона не виходить. Батько дитини [PERSON] помер. Просила вжити належних заходів та повідомила, що у майбутньому бажає стати опікуном своєї племінниці (а.с. 9). Відповідно до наказу начальника Служби у справах дітей Дивізійської сільської ради Д.Корень від 12 липня 2024 року № 13, [PERSON] , [INFO] , взято на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування Служби у справах дітей Дивізійської сільської ради, як дитину, що залишилася без батьківського піклування (а.с. 23). Згідно з наказом начальника Служби у справах дітей Дивізійської сільської ради Д.Корень від 12 липня 2024 року № 13, [PERSON] , [INFO] , яка залишилася без батьківського піклування, тимчасово влаштовано у сім`ю тітки [PERSON] , [INFO] та визначено місце проживання за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22). Відповідно до п.п. 5,9 Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України комісією 12 липня 2024 року, у присутності тітки [PERSON] , проведено оцінку рівня безпеки дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно з актом проведення оцінки рівня безпеки дитини, було встановлено, що [PERSON] повністю піклується про племінницю, забезпечує всім необхідним, готова взяти опіку над дитиною, просить позбавити матір дівчинки батьківських прав, оскільки остання більше півроку не приймає участі у вихованні доньки. Для дитини створено необхідні умови проживання, дитина у безпеці (а.с. 14-18). Відповідно до акту обстеження умов проживання дитини [PERSON] від 12 липня 2024 року, проведеного начальником служби у справах дітей Дивізійської сільської ради Корень Д.В., головним спеціалістом з правового забезпечення ради Поджаровою Т.О., спеціалістом відділу соціального захисту населення Головченко Н.М., за адресою: [ADDRESS] , з метою перевірки факту залишення дитини без батьківського піклування, умови проживання задовільні. Підключено водопостачання та електропостачання. Є вся необхідна побутова техніка, кімнати умебльовані. У будинку чисто. Продукти харчування у наявності та у достатній кількості, є приготована їжа. Ведеться домашнє господарство. Для виховання та розвитку дитини створені усі умови: окрема кімната, облаштоване спальне місце, відведено місце для навчання зі шкільним приладдям, шафа для одягу, сезонний одяг відповідно віку, наявний мобільний телефон. За адресою проживає сім`я [PERSON] . Виявлено малолітню [PERSON] , зі слів дитини матір не телефонує близько року, не приїздить. [PERSON] хоче залишитися у тітки. Зв`язку з матір`ю немає, місцезнаходження невідоме. З слів [PERSON] вона хоче залишити племінницю у себе, де її сестра їй невідомо, останнім часом вона зловживала алкогольними напоями, била [PERSON] (а.с. 19). Відповідачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 40). Останнім відомим місцем проживання [PERSON] за даними інформації Національної поліції за результатами розшуку, є: [ADDRESS] (а.с. 13). Згідно з повідомленням голови Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області М.Столярчука від 15 серпня 2024 року вих. № 1225/01-17/24, з метою складання акту оцінки потреб особи [PERSON] , акту обстеження умов проживання КЗ «Центр надання соціальних послуг» Шпанівської сільської ради, протягом 9-15 серпня фахівець із соціальної роботи разом із поліцейським офіцером громади неодноразово здійснювали виїзди за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , проте щоразу за вказаною адресою остання була відсутня. Будинок знаходиться в гаражному кооперативі у занедбаному стані. Зі слів власників гаражів, дана особа веде бродяжницький спосіб життя та зловживає спритними напоями (а.с. 28). 10 грудня 2024 року начальником Служби у справа дітей Шпанівської сільської ради П`яною О.В., головним спеціалістом Служби у справа дітей Шпанівської сільської ради Нагорнюк Н.П. на підставі листа Служби у справах дітей Дивізійської сільської ради проведено обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у ході якого було встановлено, що будинок не придатний для проживання, у будинку повна антисанітарія, не створено умов для проживання (а.с. 43-44), на підтвердження чого долучено фотознімки (а.с. 24-27, 45-46). За попереднім місцем проживання на території Йосипівського старостинського округу Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області [PERSON] характеризується негативно, як така, що не працювала, систематично вживала спиртні напої, погано відносилася до доньки [PERSON] , [INFO] . Вдома була відсутня їжа, антисанітарія. Дитина була недоглянута, завжди неохайна. На даний час [PERSON] проживає близько одного року біля тітки [PERSON] (а.с. 8). З інформації, наданої ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 14 жовтня 2024 року № 63.2/7905 (а.с. 59), [PERSON] упродовж 2015-2024 років неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, зокрема, за ст. 183 КУпАП (завідомо неправдивий виклик спеціальних служб), за ст. 178 КУпАП України (розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п`яному вигляді), за ст. 177 КУпАП (придбання самогону та інших міцних спритних напоїв домашнього виготовлення), за ст. 127 КУпАП (порушення правил дорожнього руху пішоходами, велосипедистами та особами, які керують гужовим транспортом, і погоничами тварин), за ст.175-1 КУпАП (куріння тютюнових виробів у заборонених місцях), за ст. 180 КУпАП (доведення неповнолітнього до стану сп`яніння), за ст.176 КУпАП (виготовлення, зберігання самогону та апаратів для його виготовлення), за ст.183 КУпАП (дрібне хуліганство), за ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства), за ст. 184 КУпАП (невиконання батьківських обов`язків). Як вбачається з характеристики на ученицю 6 класу КЗ «Жовтоярська гімназія», виданої за підписом директора Т. Філенко та класного керівника Л.Олейник (а.с. 20), [PERSON] , [INFO] , зарекомендувала себе старанною, сумлінною, дисциплінованою, працелюбною, уважною ученицею. Мати дівчинки навчанням дитини не цікавиться, із дитиною не спілкується. З класним керівником на зв`язок не виходить, на батьківські збори не з`являється. Відповідно до характеристики, наданої за попереднім місцем проживання сім`ї відповідача в с.Йосипівки Роздяльнянського району Одеської області КЗ «Йосипінський ліцей» Роздільнянського району Одеської області на ученицю 5 класу [PERSON] , її матір [PERSON] не приділяла дитині належної уваги у навчанні та вихованні, а з вересня 2023 року дівчинка була залишена матір`ю вдома сама. З того часу дівчинка проживала у сім`ї [PERSON] та [PERSON] (двоюрідної бабусі [PERSON] ). Матір зовсім не цікавиться життям доньки. [PERSON] повністю взяла на себе утримання дівчинки, разом з тіткою [PERSON] (а.с. 21). 12 вересня 2024 року Виконавчим комітетом Дивізійської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області прийнято рішення № 87-VIII (а.с.10) та затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 11-12). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Пленум Верховного суду України в пунктах 15 та 18 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Кожен із зазначених факторів має місце по відношенню до доньки відповідачки. Вона самоусунулася від виховання та утримання дитини, тривалий час не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Крім того, відповідачка протягом тривалого часу не допомагає доньці матеріально, не вжила заходів для забезпечення догляду за нею, що викликало необхідність влаштування її у родину тітки, яка і здійснює за дівчинкою належний догляд. Така поведінка матері є винною по відношенню до дитини. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини. З огляду на наведені обставини, суд визнає її поведінку ухилянням від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, що згідно з п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення її батьківських прав. Оцінивши в сукупності надані докази по справі, висновок органу опіки та піклування, враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що є правові підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Оскільки малолітня дитина відповідачки не отримує від неї грошової та іншої допомоги, аліменти підлягають примусовому стягненню, однак на користь опікуна, прийомних батьків, батьків-вихователів або державного закладу, де буде утримуватися дитина. Під час вирішення питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч. 2 ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, суд вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь держави.

Outcome: partial