Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами № 257914, № 100470846, № 71837 у загальному розмірі 21925,00 грн. Обґрунтовуючи вимоги представник зазначила, що 30.01.2022 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 257914. 29.02.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу відповідно до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступив ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до боржників, зокрема, до [PERSON] . Крім того, 30.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 100470846. 16.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступив ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до боржників, зокрема, до [PERSON] . Також 17.02.2022 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 71837. 05.01.2024 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відступив ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до боржників, зокрема, до [PERSON] . У зв`язку з невиконанням [PERSON] умов вказаних кредитних договорів утворилася заборгованість на загальну суму 21925,00 грн, яку представник позивача просить стягнути, а також просить стягнути судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, від його представника [PERSON] до суду надійшов відзив, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову у повному обсяз,і посилаючись на наступне. Зі змісту позовної заяви та її вимог вбачається, що вона пред`явлена за трьома різними предметами спору - кредитний договір № 257914, укладений між ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] ; - кредитний договір №100470846, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] ; - кредитний договір №71837, укладений між ТОВ «ФК Авіра груп» та [PERSON] . На підставі договорів факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» з ТОВ «Селфі кредит», з ТОВ «МІЛОАН» та з ТОВ «ФК Авіра груп», у відповідності до умов яких ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні їм права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи Разом з тим, позивачем ТОВ ФК «ЄАПБ» не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів згідно трьох кредитних договорів на рахунок відповідача. Відсутні також і докази фактичного користування відповідачем кредитними коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника). Наголошує, що позов містить вимоги про стягнення комісій за всіма трьома кредитними договорами та зазначає, що супутня послуга фінансової установи, визначена як обслуговування простроченої заборгованості по сплаті комісії за видачу кредитної заборгованості (або кредиту), має надаватися клієнту банку безоплатно. Також просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 4500,00 грн. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд установив, що 30.01.2022 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 254914, відповідно до умов якого Товариство має надати позичальнику кредит у розмірі 5000,00 грн строком на 30 днів, процентна ставка 1,90 % в день. Кошти надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем з метою отримання кредиту. Сума кредиту перераховується протягом трьох робочих днів з моменту укладення цього договору (9-13). 29.02.2024 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» укладено договір факторингу № 29022024, відповідно до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.16). Згідно витягу з реєстру божників № 1 до договору факторингу № 29022024 від 29.02.2024 позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 257914 у сумі 10320,00 (а.с.20). Крім того, 30.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 100470846, відповідно до умов якого Товариство має надати позичальнику кредит у розмірі 5000,00 грн строком на 30 днів, комісія за надання кредиту 500,00 грн, проценти за користування кредитом 1875,0, які нараховуються за ставкою 1.25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку кредиту. Кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (а.с. 26-30). 16.07.2024 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «МІЛОАН» укладено договір факторингу № 16072024 відповідно, до умом якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.32-33). Згідно витягу з реєстру божників до договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 позивач набув\~право грошової\~вимоги до\~відповідача за\~кредитним договором\~№ 100470846\~у сумі\~7000,00 (а.с.35). Також, 17.02.2022 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 71837, відповідно до умов якого Товариство має надати позичальнику кредит у розмірі 3000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За користування кредитом клієнт сплачує Товариству 1277,5 % річних в розрахунку 3,5 % на добу. Кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (а.с.43). 05.01.2024 між «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» укладено договір факторингу № 05012024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.45-46). Згідно витягу з реєстру божників до договору факторингу № 05012024 від 05.01.2024 позивач набув\~право грошової\~вимоги до\~відповідача за\~кредитним договором\~№ 71837 у сумі 4605,00 грн (а.с.48) Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга\~статті 639 ЦК України). Нормою\~статті 639 ЦК України\~передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Законом України «Про електронну комерцію»\~встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.\~Статтею 3 цього Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським Кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.2\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч.1\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень статей\~512,\~514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша\~статті 1077 ЦК України). Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. При цьому будь-яких доказів на підтвердження перерахування грошових коштів за договорами факторингу, укладеними між: ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» 29.02.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «МІЛОАН» 16.07.2024 та «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» 05.01.2024, до суду не надано. Крім того,\~згідно вказаних\~кредитних договорів ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», ТОВ «МІЛОАН», ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» зобов`язалися надати [PERSON] кредитні кошти у безготівковій формі на вказаний ним картковий рахунок, однак до позовної заяви позивачем не надано жодних документів, які підтверджують перерахування Товариствами коштів на рахунки [PERSON] у сумі 5000,00 грн, 5000,00 грн та 3000,00грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10.02.2010 року). Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~\~Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості кредитними договорами № 257914, № 100470846, № 71837 у загальному розмірі 21925,00 грн, не обґрунтовані та задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2\~ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Таким чином відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. У відзиві на позовну заяву представник відповідача просив стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати у сумі 4500,00 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4500,00 грн представник відповідача надав копії: договору про надання правничої допомоги від 19.10.2024, укладеного між адвокатом Глушко З.В та [PERSON] ; розрахунку суми гонорару за надану правничу (правову) допомогу, акт виконаних робіт відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги від 19.10.2024; квитанцію № 241212-1, згідно якої Паутов Д.О. сплатив адвокату гонорар у сумі 4500,00 грн, згідно договору про надання правничої допомоги від 19.10.2024. Згідно акта виконаних робіт відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги від 19.10.2024 адвокат Глушко З.В. виконала наступну роботу: -Ознайомлення зі справою в електронному вигляді, дослідження та аналіз документів по справі, аналіз судової практики у спорах даного характеру. Консультації та роз`яснення норм прав клієнту у даному спорі. Узгодження правової позиції у справі 1,5 год. 1500,00 грн; -Підготовка та подача відзиву на позовну заяву 2,5 год. 3000,00 грн. Враховуючи, що позовні вимоги судом не задовольняються, суд стягує з позивача на користь відповідача понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved