Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-18 00:00:00

Представник адвокат Андрусенко І.Я., який діє на підставі доручення для надання безоплатно вторинної правничої допомоги особам, які визначені пунктами 1-2, 9-23, 26-29 частини першої статті 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» від 013.02.2025 №017/04.2/1444 в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Монастириської міської ради Тернопільської області, в якому просить визнати за позивачкою право на завершення приватизації та право на реєстрацію права власності (речового права) відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельні ділянки площею 0,60 га, які були передані у приватну власність [PERSON] згідно рішення сьомої сесії двадцять другого скликання Ковалівської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 27.12.1996 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам села Ковалівка Монастириського району Тернопільської області». В обґрунтування заявлених вимог представник позивачки адвокат Андрусенко І.Я. зазначає, що після смерті батька позивачки [PERSON] , який помер [INFO] , залишилось спадкове майно, до якого входить: земельна ділянка площею 0,60 га, які були передані йому у приватну власність згідно рішення сьомої сесії двадцять другого скликання Ковалівської сільської ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 27.12.1996 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам села Ковалівка Монастириського району Тернопільської області». Вказану спадщину прийняла позивачка по справі, оскільки відноситься до спадкоємців за законом першої черги та постійно проживала із спадкодавцем на час його смерті, тобто на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців у [PERSON] не було, оскільки його дружина [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується відповідними доказами. Представник позивачки зазначає, що останній відмовлено у видачі свідоцтва на спадкове майно з підстав відсутності розробленої технічної документації на земельні ділянки та зареєстрованого речового права на них. На підставі наведеного просить визнати за [PERSON] право на завершення процедури приватизації на земельні ділянки, які залишились після смерті [PERSON] . Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2025 року відкрите провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. Окрім того, вказаною ухвалою задоволене клопотання представника позивача, щодо витребування в Монастириської державної нотаріальної контори інформації про те, чи заведена спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та надання її завіреної копії, в разі її заведення. 29 квітня 2025 року представник позивачки на адресу суду надіслав клопотання, згідно з яким просить поновити строк для надання доказів та долучити до матеріалів справи лист Монастириської міської ради від 25.04.2025 №М-377/05-01. В обґрунтування заявленого клопотання представник посилається на відсутність таких у своєму розпорядженні на дату подання позовної заяви до суду, а також вказує, що вказаний документ отримав лише 25.04.2025, а тому пропущений строк для подачі доказів з таких підстав вважає поважним. Заявлене клопотання просить розглядати без їх з позивачем участі. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Андрусенко І.Я. в підготовче засідання не з`явилися, представник позивача разом з позовними вимогами просив розгляд справи проводити без їхньої з позивачкою участі. Відповідач Монастириської міської ради не забезпечили явку представника в підготовче засідання, надіслали на адресу суду відзив, а також додаткові пояснення, в яких зазначають, що з обставинами справи погоджуються, щодо поновлення строку для долучення доказів не заперечують, просять розгляд справи проводити без участі їхнього представника. Ознайомившись з матеріалами справи, приходжу до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно п. 10 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засідання суд вирішує заяви та клопотання учасників справи. Згідно ч.\~2\~ст.\~83\~ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Згідно з ч. 1, ч. 6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими доказами. Частинами 4,\~5\~ст.\~83\~ЦП України\~встановлено -\~якщо доказ\~не може\~бути поданий\~у встановлений\~законом строк\~з об`єктивних\~причин,\~учасник справи\~повинен про\~це письмово\~повідомити суд\~та зазначити:\~доказ,\~який не\~може бути\~подано;\~причини,\~з яких\~доказ не\~може бути\~подано у\~зазначений строк;\~докази,\~які підтверджують,\~що особа\~здійснила всі\~залежні від\~неї дії,\~спрямовані на\~отримання вказаного\~доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Враховуючи наведене, з урахуванням пояснень представника позивача про необхідність долучення документів до матеріалів справи під час підготовчого засідання та причин неподання їх разом з позовною заявою, вважаю за необхідне надати додатковий строк для подання доказів та долучити до матеріалів справи лист Монастириської міської ради від 25.04.2025 №М-377/05-01. Також, вважаю, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами проведення підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Судом встановлено такі обставини. Рішенням сьомої сесії двадцять другого скликання Ковалівської сільської ради народних депутатів Монастириського районну Тернопільської області 27 грудня 1996 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам села Ковалівка Монастириського району Тернопільської області» [PERSON] передані безоплатно у приватну власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд/присадибна ділянка/ і для ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,60 га. Вказане підтверджується, архівним витягом №03-05/104 від 29.02.2024, який наданий архівним відділом №5 Чортківської районної військової адміністрації Тернопільської області. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.04.2011, виданого виконкомом Ковалівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, [PERSON] , помер [INFO] , про що 21 квітня 2011 року складено відповідний актовий запис за №09. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.02.2011, виданого виконкомом Ковалівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, [PERSON] , померла [INFO] , про що 21 лютого 2011 року складено відповідний актовий запис за №03. Згідно довідки №59 від 14.02.2025, яка видана виконавчим комітетом Монастириської МТГ Чортківського району Тернопільської області, встановлено, що [PERSON] , [INFO] на дату смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS] ). Згідно даних погосподарської книги Ковалівської сільської ради [PERSON] на час смерті був зареєстрований один. Відповідно до довідки №60 від 14.02.2025, яка видана виконавчим комітетом Монастириської МТГ Чортківського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , на час смерті батьків [PERSON] та [PERSON] проживала разом з ними без реєстрації. Відсутність інших спадкоємців, які б мали право спадкувати майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] за законом чи заповітом узгоджується з відповіддю з Монастириської державної нотаріально контори №197/01-16 від 18 квітня 2025 року, згідно з якою спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , згідно даних Спадкового реєстру не заводилась. Відповідно до листа Монастириської державної нотаріальної контори №178/01-16 від 08 квітня 2025 року [PERSON] відмовлено у вчинені нотаріальної дії, щодо оформлення спадкових прав на земельні ділянки загальною площею 0,60 га, які були передані [PERSON] у приватну власність, через не розроблення технічної документації останнім на вказані земельні ділянки та відсутність реєстрації речового права на них. Згідно листа Монастириської міської ради Тернопільської області №М-377/05-01 від 25.04.2025 [PERSON] відмовлено у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,35 га та для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га в с. Ковалівка з підстав відсутності доказів того, що [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] . За змістом ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ч. 1 ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України). Згідно ст.\~1261\~ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п.а ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України. Відповідно до статті 125\~ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету\~Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Згідно правового висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, визначено «якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Окрім того, у вищезазначеній постанові зазначається - якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинності у 2006 році), до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. За змістом ч. ч. 9, 10 ст.\~79-1\~ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Через відсутність правовстановлюючого документу на вказані земельні ділянки позивач не може оформити спадщину, оскільки спадкодавець [PERSON] не набув права власності на земельні ділянки згідно ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельних ділянок відповідно до чинного законодавства України, у зв`язку з чим, позивачка має право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки в порядку спадкування та в подальшому право на реєстрацію права власності (речового права) відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. З огляду на викладене, вважаю, що позовні вимоги є обґрунтованими. Підстав для відмови в задоволенні позову судом не встановлено. Виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст.\~5\~ЦПК України вважаю,\~що порушене\~право позивача\~підлягає захисту\~шляхом визнання\~за позивачкою\~в порядку\~спадкування після\~смерті [INFO] [PERSON] \~права на\~завершення приватизації\~та права\~на реєстрацію\~права власності\~(речового\~права)\~відповідно до\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» на земельні ділянки площею 0,60 га, які були передані у приватну власність [PERSON] згідно рішення сьомої сесії двадцять другого скликання Ковалівської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 27.12.1996 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам села Ковалівка Монастириського району Тернопільської області».

Outcome: approved