Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

Представник позивача Тараненко А.І., який діє на підставі довіреності в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за кредитним договором №154885689 від 17 липня 2021 року у розмірі 23\~204,00 грн, а також понесені судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначає, що 17 липня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір № 154885689 (далі - договір) у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір укладений шляхом ознайомлення відповідачем на офіційному сайті товариства www.moneyveo.ua з правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору та подання відповідної заявки, в якій він вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання, на підтвердження чого представником позивача долучені докази. Відповідно, договір підписаний відповідачем електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV23H4X. Представник зазначив, що перевірка дійсності та аутентифікація платіжної картки позичальника здійснювалась за результатами заповнення заявки згідно з стандартами відповідних платіжних систем. Разом з тим, представник зазначив, що у відповідності до долученого до матеріалів справи алгоритму укладення кредитного договору без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. В свою чергу, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання надати грошові кошти виконало в повному обсязі, відразу після підписання договору 17.07.2021 перерахувало грошові кошти в сумі 7000,00 грн на банківську карту відповідача за № 5168-75XX-XXXX-3710. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, який сторонами неодноразово продовжувався, шляхом укладення додаткових угод. Останнє продовження договору відбулось відповідно до укладеної 31 грудня 2023 року до договору факторингу додаткової угоди №32, якою продовжений строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Предметом договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно, право вимоги за кредитним договором № 154885689 від 17.07.2021 перейшли до ТОВ «Таліон плюс» - 21.09.2021, згідно з реєстром прав вимоги №152. В підтвердження переходу права вимоги від ТОВ «Таліон плюс» долучена відповідна довідка. 23.02.2024 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладений договір факторингу № 23/0224-01, за результатами якого право вимоги до відповідача від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «Офлайн фінанс» перейшло в момент підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, визначеного у відповідному додатку до договору, на загальну суму 23204,00 грн. 17.04.2024 ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 17/04/24 відповідно до умов якого позивачу відступило право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників. Згідно реєстру боржників до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 23204,00 грн. Щодо нарахованих відсотків представник зазначає, що у відповідності до умов кредитного договору, сторонами узгоджений розмір кредиту, грошову одиницю, в якій наданий кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого електронного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Також звертає увагу, що в наданих розрахунках при відступленні прав вимоги наявне балансове списання грошових коштів від клієнта до фактора відповідно до бухгалтерського обліку, яке жодним чином не стосується сплати заборгованості боржником. Разом з тим, зазначає, що ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем не здійснювались нарахування за кредитним договором. Звертає увагу, що у відповідності до матеріалів справи відповідач виконував умови кредитного договору, здійснюючи часткові платежі, що свідчить про усвідомлення відповідачем існування кредитного договору та визнання зобов`язання за ним, чим в свою чергу підтвердив факт укладення та розуміння його правил. Враховуючи наведене, представник позивача зазначає, що розрахунки заборгованості, надані попередніми кредиторами в сукупності з платіжними дорученнями та документами, що надані банком про підтвердження перерахування коштів є беззаперечними доказами факту заборгованості, а отже вважають доведеними позовні вимоги в повній мірі та просить позовну заяву задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу. 31 березня 2025 року від представника відповідача адвоката Андрусенка І.Я. через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, у відповідності до якого відповідач заперечує факт укладення кредитного договору та ознайомлення із умовами кредитування. Разом з тим, представник відповідача щодо розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором зазначає, що ні позовна заява, ні реєстр прав вимоги, ні розрахунок заборгованості зроблений ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не містять детального розрахунку заборгованості по вищезазначеному кредитному договорі. Звертає увагу на те, що із розрахунку заборгованості, який сформований ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість [PERSON] станом на 21.09.2021 за кредитним договором відсутня, що підтверджується долученим до позовної заяви розрахунком ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Також, представник вказує, що у відповідності до реєстру права вимоги від 21.09.2021 станом на 21.09.2021 загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором становить 14671 грн, що суперечить розрахунку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Сума заборгованості відповідача 14671 грн була наявна станом на 20.09.2021, проте станом на 21.09.2021 загальна сума заборгованості була відсутня, що підтверджується передостаннім та останнім записом у табличці розрахунку суми заборгованості який сформований ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Також зазначає, що у відповідності до реєстрів прав вимоги від 23.02.2024 та 17.04.2024 загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором становить 23204 грн, що також суперечить розрахунку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», оскільки заборгованість яка була наявна станом на 20.09.2021 становила разом 14671 грн та станом на 21.09.2021 року була відсутня. Інші розрахунки до матеріалів справи не долучені. Також сторона відповідача звертає увагу на те, що долучені до матеріалів справи витяги із реєстрів прав вимоги від 23.02.2024 та 17.04.2024 містять зображення таблички із даними [PERSON] під №575 та №416 відповідно, без прив`язки до жодного документа та без реквізитів і підписів сторін. Представник відповідача також заперечує факт нарахування [PERSON] 21.09.2021 7000 грн згідно розрахунку, який сформований ТОВ «Таліон Плюс». Зокрема, вказує, що останньому не нараховувались вказані кошти, та на підтвердження вказаної обставини позивач не долучив жодного доказу, а вказаний розрахунок суперечить розрахунку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з якого видно, що [PERSON] 21.09.2021 сплатив 7000 грн тіло кредиту та 7671 грн нарахованих процентів. Також, представник відповідача зазначає, що 12.03.2022 [INFO] відповідач призваний на військову службу та перебуває на ній по сьогоднішній день, а тому в силу ч. 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», останній звільняється від сплати відсотків за користування кредитом. Вказаної обставини позивач не врахував. Представник зазначає, що відповідач вважає, що позивачем не доведений перехід права вимоги у зв`язку з тим, що позивачем не долучені докази, що підтверджують оплату договорів факторингу, зокрема позивачем не надані докази на підтвердження оплати за договором про відступлення права вимоги № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, як і за іншими договорами факторингу. Також представник вказав на поважність пропущеного строку на подання відзиву на позовну заяву з підстав того, що відповідач [PERSON] на час відкриття провадження у справі і на даний час перебуває на військовій службі, а про наявність провадження дізнався у додатку «Дія», після чого уклав з ним договір про надання правничої допомоги. 24.03.2025 йому наданий доступ до матеріалів справи у системі «Електронний Суд. В ухвалі про відкриття провадження у даній справі зазначено про встановлення відповідачу п`ятнадцятиденного строку з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відзив на позовну заяву ним поданий протягом 15 днів з дня ознайомлення із матеріалами справи, а тому вважає вказані обставини поважними причинами для поновлення строку для подання відзиву. А тому з наведених підстав просить поновити строк для подання відзиву, а у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. 07.04.2025 представником позивача на адресу суду через систему «Електронний суд» надіслана відповідь на відзив, в якій зазначив, що договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, яка підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 28.11.2018 - 31.12.2024. Звертає увагу, що стороною відповідача не враховані усі матеріали справи та помилково визначено, що передача права вимоги відбулася в момент укладення договору факторингу, проте відповідно до умов договору факторингу, передача права вимоги здійснювалась не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього. Щодо переходу прав вимоги за договором факторингу № 23/0224-01, який укладений 23.02.2024 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», предметом якого є відступлення прав вимоги, які зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024 до договору факторингу № 23/0224-01 від 23.02.2024 від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 23204.00 грн. В свою чергу ТОВ «ФК «Олайн фінанс» 28.10.2024 уклало з позивачем договір факторингу №17/04/24 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, що згідно з реєстром боржників становить 23204,00 грн. Даний факт підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 17/04/24 від 28.10.2024. Щодо реєстрів прав вимоги представник позивача зазначив, що надані позивачем витяги з реєстру прав вимоги до договорів факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 та № 23/0224-01 від 23.02.2024 підписані та мають печатки уповноважених осіб, а також зазначена вся важлива інформація, а саме: номер реєстру, номер договору, дата договору, суми заборгованостей, реквізити сторін, що відповідає формам погодженим договорами факторингу та відповідають законодавству України. Також представник зазначає, що у відповідності до умов договорів факторингу право вимоги у даній справі, переходило на підставі підписання документів, а оплати за договором як у справі на яку посилається представник відповідача у відзиві на позовну заяву. У відповіді на відзив представник також звертає увагу, що твердження представника відповідача стосовно погашення боржником кредиту не відповідають дійсності, оскільки в наданих розрахунках при відступленні прав вимоги наявне балансове списання грошових коштів від клієнта до фактора відповідно до бухгалтерського обліку, яке жодним чином не стосується сплати заборгованості боржником. А тому на підставі наведеного просить прийняти її та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 154885689 від 17.07.2021 у розмірі 23204,00 грн. Позивач не забезпечив явку представника в судове засідання. У позовній заяві представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, розгляд справи просив проводити за відсутності представника. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Андрусенко І.Я. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Клопотання від відповідача та його представника на адресу суду не надходили. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Щодо поновлення строку для подачі відзиву суд зазначає наступне. Право відповідача на подачу відзиву на позовну заяву передбачене ст. 191 ЦПК України. Згідно частини\~ч.\~2\~ст.\~191\~ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Частиною 4 ст. 127 ЦПК України встановлено, що одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Враховуючи доводи представника відповідача, а також те, що сторона позивача у відповіді на відзив щодо поновлення строку для подачі відзиву не заперечувала, вважаю за доцільне поновити пропущений строк та долучити його до матеріалів справи. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважаю, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із такого. Судом встановлено,\~що 17\~липня 2021\~року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та позичальником [PERSON] в електронній формі був укладений договір кредитної лінії № 154885689 (далі - договір). З метою підтвердження укладення кредитного договору відповідачем з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» представником позивача долучений алгоритм укладення кредитного договору з якого встановлено, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Також із вказаного алгоритму видно, що введені дані позичальника, зокрема дані платіжної картки підтверджувалася, шляхом перевірки дійсності та аутентифікації під час заповнення заявки згідно з стандартами відповідних платіжних систем. На підтвердження укладення кредитного договору стороною позивача надана заявка на отримання грошових коштів в кредит від 17.07.2021, оформлена від імені [PERSON] , в якій зазначені: персональні дані позичальника, номер карткового рахунку [NUMBER] , адреса проживання, договір кредитної лінії №154885689 від 17.07.2021, який підписаний одноразовим ідентифікатором MNV23H4X, а також правила надання грошових коштів у позику, в тому у числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Разом з тим згідно з долученою довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зазначений позичальник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , договір №154885689 від 17.07.2021, сума кредиту 7000,00 грн, строк кредитування 30 днів, процентна ставка 1.70 % в день, заявка на кредит подана 17.07.2021, договір відправлений позичальнику 17.07.2021, акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором MNV23H4X). Згідно умов п. 1.1 договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 12000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - «Правила»). Відповідно п. 1.2 договору, сума кредитного ліміту, вказана в п. 1.1 договору це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. За змістом п. 1.3 договору, кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 7000,00 грн одразу після укладення договору, який має бути повернутий до 16.08.2021. У відповідності до умов 1.5 договору загальна сума кредиту за цим договором складається з сум кредиту (траншів) отриманих протягом всього строку дії договору. Позичальник має право користуватися кредитом від дати фактичного отримання суми кредиту за кожним траншем та до закінчення дії договору чи його дострокового розірвання (п. 1.6 договору). Згідно п. 4.2 договору строк дії договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту визначеного в п. 1.2 договору. Строк договору може бути продовженим з урахуванням умов продовження строку надання кредиту визначеного в п. 1.2 договору. Строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту передбачених п. 1 .3 та п. 1.7 договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання. Згідно п. 1.9 договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: Підпунктом 1.9.1 договору встановлено, що за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 620,50 (шістсот двадцять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті. Також, згідно п.п. 1.9.3 договору, якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 (шістсот двадцять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним договором, щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього договору. Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,70 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту договору. У відповідності до п. 1.8 договору сторони погодили, що встановлений п.1.7 договору строк дисконтного періоду та відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Згідно п. 3.6 договору закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення його умов, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до п. 4.1 Договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 17.07.2021 надало відповідачу [PERSON] кредит за договором № 154885689 від 17.07.2021 у сумі 7000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» № 56d27f9d-5ce4-4aa2-b9da-45bf055c8ec3 від 17.07.2021 та узгоджується із електронним повідомленням АТ «Таксомбанк» №3980/47.1.-БТ від 08.08.2024, згідно з яким банк надає підтвердження, що в рамках договору про організацію взаємодії при переказів коштів фізичним особам №48 від 18 липня 2019 року, в тому числі 17.07.2021 було здійснено переказ грошових коштів в сумі 7000 грн із зазначенням карткового рахунку № [NUMBER] . Зі змісту розрахунку заборгованості, який складений ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», встановлено, що за період з 17.07.2021 по 21.09.2021 у [PERSON] наявна заборгованість: тіло кредиту 7000,00 грн та нарахованими відсотками 7671,00 грн. Також з вказаного розрахунку видно, що на виконання умов договору [PERSON] здійснював оплати, зокрема: 23.08.2021 в сумі 1490,00 грн,27.08.2021 - 155,00 грн; 05.09.2021 35,00 грн. та 12.09.2021 -15,00 грн. Суд бере до уваги пояснення сторони позивача з приводу того, що твердження представника відповідача про відсутність заборгованості відповідача перед первісним кредитором згідно розрахунку заборгованості складеної ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не відповідають дійсності, оскільки зазначене балансове списання грошових коштів від клієнта до фактора відповідно до бухгалтерського обліку є балансовим списанням. 28.11.2018 між клієнтом ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та фактором ТОВ «Таліон плюс» укладений договір факторингу № 28/1118-01 (далі - договір), відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно додаткової угоди № 19 від 28.11.2019 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладеної між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», п. 8.2. договору викладено в наступній редакції: «8.2. Строк дії цього договору починає перебіг у момент визначений у п. 8.1. цього договору та закінчується 31.12.2020, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором». Згідно додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладеної між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», сторони погодили викласти договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 у новій редакції, в тому числі, п. 8.2. договору викладено в наступній редакції: «8.2. Строк дії цього договору починає перебіг у момент визначений у п. 8.1. цього договору та закінчується 31.12.2021, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором». Відповідно до п.1 Додаткової угоди № 27 від 31.12.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2022, включно. Згідно додаткової угоди № 31 від 21.12.2022 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладеної між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2023, включно. За даними додаткової угоди № 32 від 31.12.2023 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладеної між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», сторони домовилися продовжити строк дії Договору до 31.12.2024, у зв`язку із чим погодили внести зміни до п.8.2 Договору, замінивши в ньому дату новою«31 грудня 2024 року». Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 152 від 21.09.2021 до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 154885689 від 17.07.2021,у розмірі 14 761,00 грн, з яких 7000,00 грн заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) та 7671,00 грн заборгованість по відсотках. 23.02.2024 між клієнтом ТОВ «Таліон плюс» та фактором ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладений договір факторингу № 23/0224-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 154885689 від 17.07.2021, складеного ТОВ «Таліон Плюс», за період з 21.09.2021 по 23.02.2024 у [PERSON] наявна заборгованість, яка складається з тіла кредиту в розмірі 7000,00 грн; нараховані відсотки 16204,00 грн. Згідно з витягом з реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024 до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 154885689 від 17.07.2021, у розмірі 23204,00 грн, з яких 7000,00 грн заборгованість по основному боргу та 16204,00 грн заборгованість по відсотках. 17.04.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладений договір факторингу № 17/04/24, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 є невід`ємною частиною договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 17/04/24 від 17.04.2024 до ТОВ «ФК«ЕЙС» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 154885689 від 17.07.2021, у розмірі 23204,00 грн, з яких 7000,00 грн заборгованість по основному боргу та 16204,00 грн заборгованість по відсотках. За даними виписки ТОВ «ФК «ЕЙС» з особового рахунка за кредитним договором № 154885689 [PERSON] , заборгованість перед ТОВ «ФК ЕЙС» за кредитним договором № 154885689 від 17.07.2021 станом на 06.01.2021 не погашена та складає 23204,00 грн, з яких: 7000,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту та 16204,00 грн - прострочена заборгованість за процентами. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Суд встановив, що договір кредитної лінії № 154885689 від 17 липня 2021 року був укладений в електронній формі, сума наданого кредиту склала 7 000,00 грн, строк кредиту - 30 днів. Вказані грошові кошти [PERSON] отримав, шляхом зарахування на картковий рахунок. Відповідач в період з 17.07.2021 по 21.09.2021 здійснив часткове погашення суми кредиту (нарахованих відсотків), зокрема: 23.08.2021 в сумі 1490,00 грн, 27.08.2021 - 155,00 грн; 05.09.2021 35,00 грн. та 12.09.2021 -15,00 грн. Станом на 21.09.2021 сума до погашення за кредитним договором становила 14671,00 грн, з них 7000,00 грн тіло кредиту та 7671,00 грн нараховані відсотки. Позивачем доведений факт переходу права вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс» в сумі 14671,00 грн, разом з тим позивачем доведені обставини щодо переходу права грошової вимоги до відповідача від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та в свою чергу від ТОВ «ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» до ТОВ «Ейс», однак позивачем не обґрунтовані нараховані відсотки в період з 21.09.2021 по 23.02.2021. Згідно умов договору кредитної лінії №154885689 від 17.07.2021, встановлено, що нарахування відсотків здійснювалось за правилами п.п. 1.9.3 договору, у відповідності до якого позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 грн процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, оскільки позичальником належним чином не погашалась заборгованість за кредитним договором в період дії дисконтного періоду. Відтак, у межах дії договору кредитування відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти. В матеріалах справи відсутні достатні докази, щодо підстав нарахування ТОВ «Таліон плюс» відсотків за період користування [PERSON] кредитом в період з 21.09.2021 по 23.02.2024, що свідчить про недоведеність позивачем повною мірою вимоги про стягнення заборгованості за простроченими відсотками, виходячи з наступного. Як передбачено п. 1.3. договору, кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 7 000 грн 00 коп. одразу після укладення договору, який має бути повернутий до 16 серпня 2021 року. Відповідно до п. 1.7. договору, кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником (далі - дисконтний період), а саме до 16 серпня 2021 року. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. Орієнтовна загальна вартість кредиту для суми кредиту за першим траншем, що вказана в п. 1.3. договору, за умови застосування до відносин між сторонами правил нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою, складає 8386 грн 00 коп. та включає в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 1386 грн 00 коп. та суму кредиту у розмірі 7 000 грн 00 коп. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складає 800,65 % річних, при цьому загальна вартість першого траншу за кредитом у процентному вираженні за строк дисконтного періоду складає 119,80 % від суми першого траншу (пункт 1.14.1 договору). Разом з тим, у відповідності до умов договору, зокрема п. п. 1.9.3 встановлено, що після закінчення дії дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 договору застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 грн процентів річних, що становить 1,70 процентів. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст. 1078 ЦК України предмет\~договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною \~2\~ст.\~1078\~ЦК України\~визначено,\~що майбутня\~вимога вважається\~переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. В підтвердження переходу права вимоги від первісного кредитора до ТОВ «Таліон» позивачем надані договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 та додаткові угоди до нього. Згідно умов п. 2.1 договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, встановлено, що клієнт зобов`язується відступити фактору право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно даних реєстру про права вимоги №152 від 21.09.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги до [PERSON] щодо сплати заборгованості за договором кредитної історії №154885689 від 17.07.2021 на загальну суму 14671,00 грн. з яких тіло кредиту 7000,00 грн та нараховані відсотки 7671,00 грн. Набувши право вимоги за договором факторингу, ТОВ «Таліон» продовжило нарахування відсотків за кредитним договором. Однак, ні договором факторингу від 28.11.2018 з урахуванням додаткових угод до нього, ні кредитним договором від 17.07.2021 не передбачене право фактора нараховувати відсотки за кредитним договором у випадку набуття права вимоги фактором за кредитним договором. Тому, суд вважає, що до ТОВ «Таліон» за договором факторингу перейшло лише право вимоги грошових коштів, що були нараховані кредитодавцем ТОВ «Манівео» за кредитним договором від 17.07.2021 станом на дату укладення договору факторингу, тобто станом на 21.09.2021. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи ту обставину, що [PERSON] не повернув отримані ним від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитні кошти, на користь позивача (нового кредитора) підлягає стягненню заборгованість за Договором кредитної лінії № 154885689 від 17 липня 2021 року в розмірі 14671,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом (тіло кредиту) 7000,00 грн та заборгованість за відсотками 7671,00 грн, оскільки відповідачем згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем, сплачено 1695,00 грн - за відсотками. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 1531,60 грн (14671,00 * 2422,40 : 23204,00), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Доводи представника відповідача, щодо неправомірності нарахованих відсотків за користування кредитом, оскільки відповідач з 12.03.2022 [INFO] призваний на військову службу та перебуває там по даний час, а тому вправі користуватися пільгами для військовослужбовців, зокрема передбачених ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», не знаходять свого підтвердження оскільки на підтвердження вказаних обставин представник відповідача доказів не надав. Суд звертає увагу, що навіть при наявності вказаних доказів, зазначена норма закону не підлягає до застосування, оскільки відповідач зі слів представника призваний на службу в 2022 році, а договір кредитної історії №154885689 підписаний 17.07.2021, відповідно нарахування процентів здійснювалось в період з 17.07.2021 по 21.09.2021, тобто до того, як відповідач був призваний на військову службу. Щодо заявлених витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Витрати на професійну правничу допомогу, відповідно до положень вказаної вище статті, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. В силу частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12,46,56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Такий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 20 травня 2020 року у справі № 154/1435/18-ц та від 17 березня 2021 року у справі № 712/1720/19. В підтвердження надання правничої допомоги з приводу подання позовної зави до суду позивачем до матеріалів справи долучені: -договір про надання правничої допомоги № 03/04/24 від 03.04.2024, укладений між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «ФК «Ейс»; -протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 03/04/24 від 03.04.2024; -додаткова угода №4 від 03.04.2024 до договору про надання правничої допомоги № 03/04/24 від 03.04.2024; -акт прийому-передачі наданих послуг від 03.04.2024 всього на суму 5000,00 грн. З огляду на вищевикладене, враховуючи складність справи, обсяг наданої адвокатом правничої допомоги, заявлений розмір витрат та докази оплати, відсутність клопотання про їх зменшення, суд вважає, що до стягнення з відповідача [PERSON] понесені позивачем витрати на правову допомогу у сумі 3 161,30 грн (14671,00 * 5000 : 23204), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: partial