Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-26 00:00:00

До суду через підсистему«Електронний суд», що є складовою частиною Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи надійшла позовна заява ТОВ «Діджифінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 28.07.2021 року [PERSON] в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНОЮ «МІЛОАН» подав заявку на отримання кредиту № 103896127, ТОВ «МІЛОАН» направлено Відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого Відповідач підтвердив прийняття умов Кредитного Договору № 103896127 від 28.07.2021р.Таким чином, відповідач уклав Договір про споживчий кредит № 103896127 від 28.07.2021 р. з ТОВ «МІЛОАН» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 8000 грн. ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Діджи фінанс» 12.11.2021 року уклали договір відступлення права вимоги № 13Т, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором від 28.07.2021 року № 103896127 перейшло до ТОВ «Діджи фінанс». Згідно з договором факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «Діджи фінанс» становить 37200, 00 грн. Позивач просить: стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «Діджи фінанс» заборгованість за кредитним договором № 103896127 від 28.07.2021року в розмірі 37200, 00 грн, 2422,40 грн судового збору та 6000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, тому суд ухвалив розгляд проводити в порядку заочного провадження. Суд встановив, що 28.07.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 103896127. За умовами якого: сума (загальний розмір) кредиту 8000,00 грн; кредит надається строком на 30 днів з кінцевим терміном повернення 27.08.2021, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 44,164,00 % річних , орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 13200,00 грн (арк. с. 47-58). Згідно даних з платіжного доручення від 28.07.2021 року встановлено що [PERSON] отримав від ТОВ «Мілоан» грошові кошти у сумі 8000,00 грн (арк. с. 60). ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Діджи фінанс» 12.11.2021 року уклали договір відступлення права вимоги № 13Т, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором від 28.07.2021 року № 103896127 перейшло до ТОВ «Діджи фінанс». Згідно з договором факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «Діджи фінанс» становить 37200, 00 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8000,00 грн; заборгованості за відсотками в розмірі 27600,00 грн., заборгованість за комісійними винагородами 1600,00 грн.(арк. с. 26-34). З досудової вимоги від 27.09.2024 року № 3762209839-АВ, яка була направлена на адресу відповідача, вбачається, що відповідача було повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором № 103896127 від 28.07.2021 року та запропоновано сплатити заборгованість за кредитом на банківські реквізити ТОВ «Діджи фінанс» та вказано, що у разі невиконання зобов`язань щодо погашення заборгованості ТОВ «Діджи фінанс» буде змушене звернутися до суду (арк. с. 63-64). Відповідач не подав доказів, які б підтвердили виконання ним умов договору позики, станом на дату визначення позивачем суми заборгованості та станом на дату ухвалення рішення. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За нормою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частин першої, третьої статті 512 ЦК України, передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд встановив, що 28.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладений договір № 103896127 про надання споживчого кредиту, відповідачка не виконала умови кредитного договору, не повернув кредит та не сплатив відсотки за користування кредитом. У договорі сторонами погоджено всі його істотні умови щодо суми і строку кредиту сплати відсотків за користування позикою, розмір і тип процентної ставки. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 103896127 про надання споживчого кредиту від 28.07.2021 року у розмірі 37200,00 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8000,00 грн; заборгованості за відсотками в розмірі 27600,00 грн.,заборгованість за комісійними винагородами 1600,00 грн. При вирішенні заяви позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Порядок розподілу судових витрат визначений у статті 141 ЦПК України. Відповідно до частин першої та другої цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Представництво інтересів позивача у даному провадженні здійснював адвокат Романенко М. Е. на підставі Договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01.11.2024 року (арк. с. 42-46). На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, до позовної заяви додані Акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 30.12.2024 року, детальний опис робіт (наданих послуг) (арк. с. 17,25). Суд дійшов висновку, що обсяг та розмір наданих адвокатом позивача послуг та виконаних робіт, який зазначений у договорі, акті виконаних робіт є обґрунтованими, оскільки у повній мірі узгоджується з матеріалами справи, тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 6000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Також суд дійшов висновку стягнути з відповідачки на користь позивача 2 422,40 грн судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. На підставівикладеного,

Outcome: approved